Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що між КС та відповідачкою 15 жовтня 2008 року був укладений кредитний договір, за якими відповідачка отримала 240 000, 00 грн. на строк до 15 жовтня 2010 року зі сплатою 42 % річних за користування кредитними коштами. Проте, в порушення умов договору, [PERSON] жодного разу не здійснювала оплату за вищевказаним договором, внаслідок чого станом на 15 жовтня 2014 року в неї утворилась прострочена заборгованість у розмірі 3 152 700, 00 грн., яка складається з: основної суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 240 000, 00 грн.; суми відсотків за користування кредитними коштами за період з 15 жовтня 2008 року по 15 жовтня 2014 року в розмірі 2 036 700, 00 грн.; пені за період з 15 жовтня 2009 року по 15 жовтня 2010 року в розмірі 876 000, 00 грн. В подальшому, з зустрічним позовом до КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» звернулась [PERSON], в якому просила визнати недійсним кредитний договір від 15 жовтня 2008 року, посилаючись на те, що вона не є членом кредитної спілки, не просила їй видавати кредит та не отримувала жодних кредитних коштів. Також зазначила, що вона не знаходиться в договірних стосунках з позивачем, а підписи у кредитному договорі від 15 жовтня 2008 року, а також у заяві про прийняття її в члени кредитної спілки від 20 квітня 2006 року, заяві від 15 жовтня 2008 року про отримання кредиту, та відповідному касовому ордері їй не належать. Крім того, посилається на те, що КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» не мала право на видачу будь-яких кредитних коштів, оскільки не мала ліцензії на здійснення діяльності з надання фінансових кредитів. Представник позивача КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] Представник [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог КС «Одеського інституту інженерів морського флоту», та підтримав зустрічні позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» підлягають задоволенню частково, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 жовтня 2008 року між КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за якими відповідачка отримала 240 000, 00 грн. на строк до 15 жовтня 2010 року зі сплатою 42 % річних за користування кредитними коштами (а. с. 3). Відповідно до п. 4.2 кредитного договору [PERSON] зобов'язалась сплатити тіло кредиту та відсотки в кінці терміну дії договору, тобто до 15 жовтня 2010 року. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» належним чином виконала умови вищевказаного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі 240 000, 00 грн., що підтверджується відповідним видатковим касовим ордером від 15 жовтня 2008 року, підписаним відповідачкою (а. с. 4). Проте, в порушення вищевказаних норм права та умов договору, [PERSON] жодного разу не здійснювала оплату за вищевказаним договором, що не заперечував також її представник у судовому засіданні. Відповідно до п. 9.4 кредитного договору боржник повинен сплатити пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочки платежу, що за період з 15 жовтня 2009 року по 15 жовтня 2010 року складає 876 000, 00 грн. (240 000, 00 грн. х 365 х 1%). Суд вважає безпідставними посилання представника КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» на п. 9.2 кредитного договору щодо необхідності сплати боржником плату за користування кредитом у розмірі 930, 00 грн. за кожний день, оскільки п. 1.1 чітко встановлена розмір відсотків, а саме 42 % річних за користування кредитними коштами. Вимоги щодо стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання або пені в порядку ст. 625 ЦК України КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» не заявлялись, і судом не розглядались. Твердження [PERSON] про те, що вона не була членом кредитної спілки, та що КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» не мала права на видачу кредитів спростовується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об'єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. У судовому засіданні доведено, що [PERSON] є членом КС «Одеського інституту інженерів морського флоту», що підтверджується її заявою про прийняття її в члени кредитної спілки від 20 квітня 2006 року (а. с. 53). Право кредитної спілки на видачу кредитів передбачено також п. 11. 4 Статуту КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» у редакції від 20 вересня 2004 року, наявного в матеріалах справи (а. с. 42). Судом також встановлено, що факт укладення вищевказаного кредитного договору між КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» та [PERSON] підтверджується заявою останньої про прийняття її в члени кредитної спілки від 20 квітня 2006 року (а. с. 53), заявою від 15 жовтня 2008 року про отримання кредиту (а. с. 54), а також видатковим касовим ордером від 15 жовтня 2008 року (а. с. 4). Для підтвердження своїх доводів про недійсність підписів [PERSON] у вищевказаних документах та кредитному договорі, ухвалою суду від 10 червня 2010 року за клопотанням її представника була призначена судово-почеркознавча експертиза, котра не була проведена у зв'язку з несплатою [PERSON] відповідного рахунку для проведення такої експертизи. Ухвалою суду від 10 грудня 2014 року по вищевказаній цивільній справі було відновлено провадження. З вищевикладеного вбачається, що [PERSON] жодним чином не сприяла суду у зібранні доказів по даній справі, та не надала інших доказів в підтвердження того, що вона не підписувала спірний кредитний договір. Тому, в суд вважає зустрічні вимоги [PERSON] не доведеними та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Разом з тим, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» щодо стягнення з [PERSON] тіла кредиту у розмірі 240 000, 00 грн., а також суму пені за період з 15 жовтня 2009 року по 15 жовтня 2010 року у розмірі 876 000, 00 грн., а також суму відсотків за користування кредитними коштами за період з 15 жовтня 2008 року по 15 жовтня 2014 року в розмірі 604 800, грн. (240 000, 00 грн. х 365 х 6 х 42 %). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави сума судового збору у розмірі 3 441, 00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги КС «Одеського інституту інженерів морського флоту» підлягають задоволенню частково, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial