Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини та факту родинних відносин, в обґрунтування якої вказує, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яку спадкодавець [INFO] заповіла заявнику. У лютому 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав, однак, під час оформлення документів виникла необхідність встановити факт прийняття спадщини, оскільки після смерті баби він вступив у оперативне управління спадковим майном, однак належним чином не оформив свої спадкові права. Також, виникла необхідність встановлення факту родинних відносин, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище, ім`я та по-батькові спадкодавця зазначено як « [PERSON] », тоді як у архівній довідці про відомості батьків [PERSON] (батька заявника), прізвище та ім`я спадкодавця зазначено як « [PERSON] ». Вказана обставини перешкоджають реалізації його спадкових прав, а тому просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті баби та встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавцем. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 16.02.2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Представник заявника - адвокат Юсенко А.О. у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Куц Іванна Вікторівна у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи не надійшло. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст.525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця. За змістом частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 26.02.1998 року встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] у селищі Березне Березнівського району Рівненської області. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.02.1980 року встановлено, що батьками заявника [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до архівної довідки Державного архіву Рівненської області від 02.01.2018 року за №973/06-29, в метричній книзі Свято-Троїцької церкви с.Голубно Костопільського повіту міститься запис про народження [PERSON] (так в документі) [PERSON] , який народився [INFO] . Актовий запис № 5 від 09 грудня 1938 р. Батьки: [PERSON] , 1910 р.н. (його матір - [PERSON] (так в документі) [PERSON] , 1912 р. (її матір - [PERSON] Р -740, оп.9, спр.1.3, арк.258 зв. Із заповіту, посвідченого 18.08.1982 року державним нотаріусом вбачається, що [PERSON] заповіла належну їй на праві особистої власності Ѕ частину жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , внуку [PERSON] . Згідно дубліката свідоцтва про право власності на домоволодіння від 25.12.1958 року, на праві особистої власності [PERSON] належить Ѕ частину жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] (дублікат видано 03.04.2019 року). Відповідно до довідки Березнівської міської ради від 14.11.2017 року за №4957, на день смерті [PERSON] , 1911 року народження, яка померла [INFO] в квартирі по [ADDRESS] вона була зареєстрована одна. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 14.06.2002 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до постанови приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Куц І.В. від 09.02.2021 року, [PERSON] відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , у зв`язку із відсутністю доказів прийняття спадщини та розбіжностями у документах, що встановлюють родинні відносини. Із заяви [PERSON] та [PERSON] , у якій засвідчено їх справжність підпису приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Куц І.В. 04.02.2021 року, вбачається що [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 12 серпня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] ), дійсно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , доглядав за належною їй відокремленою 1/2 частиною житлового будинку в [ADDRESS] . Закривав її на свій замок, робив поточні ремонти, користувався речами домашнього вжитку, обробляв присадибну земельну ділянку. Крім того, [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 12 серпня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] ), дійсно є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті « [PERSON] », яка померла [INFO] , не заводилась. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що заявник [PERSON] дійсно є внуком [PERSON] і після її смерті заявник у будинку робив ремонт, поміняв замки, обробляв земльну ділянку. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що вимоги заяви [PERSON] є законними та обґрунтованими, так як в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт прийняття ним спадщини та факт родинних відносин, про встановлення яких просить заявник, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved