Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS], та зняття із реєстрації за місцем проживання у суд звернулася [PERSON] до [PERSON] і третьої особи - Козелецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], зменшивши позовні вимоги, підтримала позовні вимоги про визнання [PERSON] особою, що втратив право на користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд цивільної справи у його відсутності та визнав позов. Представник третьої особи Закревська В.В. вважає, що позов підлягає задоволенню. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку із надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], уродженець м. Києва, який є сином позивача [PERSON] та членом її сім'ї, зареєстрований за адресою в [ADDRESS]. Із акту, складеного 19 вересня 2014 року комісією Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, виходить, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає в [ADDRESS] із вересня 2013 року. Із довідки, виданої 18 вересня 2014 року Біликівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, виходить, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає в [ADDRESS] із 25 вересня 2013 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] і представника третьої особи Закревської В.В., вивчивши надані докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] і третьої особи - Козелецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON], який без поважних причин був відсутнім понад один рік у жилому приміщенні в [ADDRESS], втратив право на користування ним. Крім того, із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 243.60 гривень судового збору.

Outcome: approved