Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 8 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 8000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення зобов`язань за договором, відповідач своєчасно не надав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з чим позивач вимагає повернення заборгованості за тілом кредиту та за простроченим тілом кредиту, пені за прострочене зобов`язання та за несвоєчасність плати боргу на суму від 100 грн., штрафів. Суму заборгованості, що з урахуванням штрафних санкцій склала 17441,25 грн., та судові витрати в розмірі 1921 грн. просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді\~Миронівського районного\~суду Київської\~області від\~14\~червня 2019\~року відкрито\~провадження у\~справі,\~постановлено розгляд\~справи здійснити\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін\~за наявними\~у справі\~матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно зі\~статтею\~279\~ЦПК України,\~розгляд справи\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження здійснюється\~судом за\~правилами,\~встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 5 липня 2019 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 12 липня 2019 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 17 липня 2019 року. Відповідно до пункту 1 частини 8\~статті 128 ЦПК України,\~днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Згідно зі статтею 44 ЦПК України,\~учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень\~статті 274 ЦПК України,\~справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно до правил частини 1 статті 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. 8 грудня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і правил надання банківських послуг і Тарифів банку. Відповідно до укладеного договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Для отримання платіжної картки відповідач заповнив анкету-заяву, в якій зазначив персональні дані, підтвердив факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, отримав кредитну картку. Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Відповідач, підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, погодився, що його заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають договір про надання банківських послуг. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 18 березня 2019 року, заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 7836,92 грн., за простроченим тілом кредиту 3357,85 грн., за відсотками заборгованість відсутня, за пенею за прострочене зобовязання \~4189,75\~грн.,\~за пенею\~за несвоєчасність\~сплати боргу\~на суму\~від 100\~грн.\~ 750\~грн.,\~штраф(фіксована частина) визначений в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) у сумі 806,73 грн. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги звязку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу,\~договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у звязку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 Кодексу, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі). Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач не надав належних та допустимих доказів наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування пені та штрафу. У анкеті-заяві позичальника, підписаній сторонами 8 грудня 2010 року, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобовязання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, предявляючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, пеню за прострочене зобов`язання, пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, та штрафи за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором станом на 18 березня 2019 року, посилався на\~Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягз Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті:\~https://privatbank.ua/terms/ як невідємні частини спірного договору. Позивачем не надано доказів, які б підтвердили ті обставини, що надані Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг є додатками до підписаної відповідачем анкети-заяви про надання кредиту. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/,що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обовязки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Зазначення в анкеті-заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на яку посилається банк. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). За таких обставин, без надання доказів, що підтверджують конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 14-131цс19. До вказаних правовідносин суд не може застосувати правила частини першої\~статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (8 грудня 2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (17 квітня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Отже, відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, зокрема відповідальність у формі неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобовязань. Висновки за результатами розгляду Згідно правил\~статті 263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Саме позивач\~мав довести\~в ході\~розгляду справи\~обґрунтованість кожного\~свого посилання,\~зокрема,\~й щодо\~обґрунтованості вимог\~про стягнення\~пені,\~штрафу\~в заявлених\~в позові\~розмірах. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що всі обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором,\~яка складається\~із заборгованості\~по тілу\~кредиту та\~заборгованості за\~простроченим тілом\~кредиту,\~ґрунтуютьсяна законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобовязання виконати боржником обовязку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Врешті вимог позов є недоведеним. Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 4939,75 грн. (4189,75+750), штрафу в розмірі 1306,73 грн. (500+806,73) не підлягають задоволенню. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобовязання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями\~625,\~1048 ЦК України\~позивач не предявив. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 гривня. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1233 гривні 01\~копійка. На підставі викладеного,

Outcome: partial