Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

На підставі рішення адміністрації Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Запорізькій залізорудний комбінат» та профспілкового комітету у вересні 2008 року позивачу була виділена кімната № 115 у гуртожитку № 12, розташованому по вул.Леніна м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, але ордер на вселення до кімнати був втрачений при передачі документів від ЗАТ «ЗЗРК. 06 березня 2012 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який зареєстровано у Дніпрорудненській міській раді Василівського району Запорізької області, відповідний актовий запис № 20. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. У вказаній вище кімнаті з 20 червня 2012 року зареєстрована відповідачка [PERSON] 15 серпня 2013 року на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області шлюб було розірвано. Ще до розірвання шлюбу - 17 липня 2013 року відповідачка добровільно залишила кімнату, забрала усі свої речі та усе спільно нажите майно і виїхала на інше місце проживання, однак по теперішній час залишається зареєстрованою у кім. № 115 буд.№ 12 по вулиці Леніна у м. Дніпрорудне. Прохання позивача, який на тепер уклав інший шлюб та має новонароджену дитину, про зняття з реєстрації залишилися без уваги відповідачки. Оскільки відповідачка у гуртожитку не проживає та не приймає участі в утриманні житла, його ремонті, оплаті комунальних платежів, повернутися та вселитися у вказане житлове приміщення не намагалася, позивач на підставі ст.ст. 71,72 Житлового кодексу України просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування вищевказаною кімнатою. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд задовольнити його позовні вимоги. В судове засідання відповідачка, яка була належним чином та своєчасно повідомлена про розгляд справи, не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, суд вважає можливим розглянути справу без її участі. Представники УДМС України в Запорізькій області, Дніпрорудненської міської ради та КУП «Наш дім» у судове зявилися, суду надано заяви про розгляд справи без їх участі. Заперечень проти позову суду не надано. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 березня 2012 року позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який зареєстровано у Дніпрорудненській міській раді Василівського району Запорізької області, відповідний актовий запис № 20, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, копія якого є у справі (а.с. 6). 15 серпня 2013 року на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано, копія рішення також є у справі (а.с. 7). На підставі рішення адміністрації Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Запорізькій залізорудний комбінат» та профспілкового комітету у вересні 2008 року позивачу була виділена кімната № 115 у гуртожитку № 12, розташованому по вулиці Леніна міста Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, але ордер на вселення до кімнати був втрачений при передачі документів від ЗАТ «ЗЗРК», що підтверджується довідкою начальника Комунальне унітарне підприємство «Наш дім» Василівського району Запорізької області від 03 серпня 2015 року (а.с. 26,40). У вказаній вище кімнаті з 20 червня 2012 року зареєстрована відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Комунального унітарного підприємства «Наш дім» паспортиста ЖИТСЕРВИС № 2 м. Дніпрорудне (а.с. 8,9). З 17 січня 2014 року відповідачка у кімнаті № 115 будинку № 12 по вулиці Леніна у м. Дніпрорудне не проживає та не приймає участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних платежів, що підтверджується актом за фактом перевірки проживання за місцем реєстрації [PERSON] від 13 липня 2015 року, складеним паспортистом ЖИТСЕРВИС № 2 м. Дніпрорудне КУП «Наш дім» Василівського району Запорізької області, висновком про результати розгляду повідомлення до ДІМ Дніпрорудненського МВМ Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 27 липня 2013 року (а.с. 10,11). Згідно рішення Дніпрорудненської міської ради № 20 від 25 грудня 2014 року, житловому будинку, що знаходиться за адресою: вул.Леніна, 12 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області надано статус гуртожитку та надано дозвіл на приватизацію жилих і нежилих приміщень, передано гуртожиток на баланс КУП «Наш дім» Дніпрорудненської міської ради (а.с. 24, 25). Згідно договору найма жилого приміщення від 02 лютого 2015 року , балансоутримувачем КУП «Наш дім» позивачу надана кімната 115 будинку № 12 по вулиці Леніна у м. Дніпрорудне в тимчасове користування (а.с. 12-13,14). 09 червня 2015 року позивач одружився з [PERSON], яка проживає разом з позивачем у гуртожитку, 18 жовтня 2015 року у них народився син. (а.с. 15). Відповідно до статей 127-129 Житлового кодексу України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жила площа у гуртожитках надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальній ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно статті 130 Житлового кодексу України передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України, а саме главою 4 Житлового кодексу України, Розділом VIII Примірного положення про гуртожитки, яким передбачена відповідальність за порушення правил надання жилої площі у гуртожитку, користування гуртожитками та їх утримання, де зазначено, що особи, винні у порушенні правил користування гуртожитками, несуть відповідальність відповідно до законодавства. У зв'язку з цим необхідно розмежовувати правовий режим гуртожитків, житлові приміщення у яких підлягають приватизації та правовий режим гуртожитків, які призначені для тимчасового проживання. Відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», житлове приміщення у кімнаті №115 будинку № 12 розташованому по вулиці Леніна Василівського району Запорізької області прирівняне до правового режиму житлових приміщень в будинках державного та громадського житлового фонду, тому, для мешканців даного гуртожитку у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 Житлового кодексу України. Відповідно до вимог статті 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім'ї за ними зберігається жили приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 Житлового кодексу України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON], яка зареєстрована у гуртожитку в кімнаті № 115 будинку № 12 по вулиці Леніна у м. Дніпрорудне Василівського району, але фактично там не проживає понад один рік, участі в утриманні приміщення не приймає, повернутися та вселитися не намагалася, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку, оскільки таким чином будуть усунуті перешкоди у здійсненні позивачем права на приватизацію житла, порушення його прав у звязку зі сплатою житлово-комунальних послуг за кількістю осіб, зареєстрованих за зазначеною адресою.

Outcome: approved