Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. На ім`я [PERSON] відкрито абонентський особовий рахунок за № [NUMBER] . Відповідач свого обов`язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснює, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 13360 грн. 71 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2010 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 8781 грн. 08 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2011 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 4579 грн. 63 коп.; інфляційні витрати у розмірі 1334 грн. 81 коп.; три відсотки річних у розмірі 359 грн. 93 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в загальному розмірі 15055 грн. 45 коп., а також судові витрати. Ухвалою суду від 30.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача Гиренко Л.В. , що діє на підставі довіреності, не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала (а.с.20). Відповідач повідомлена про дату, час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Судову повістку на 21 серпня 2019 року відповідач отримала особисто, про що міститься відповідний надпис в поштовому повідомленні про вручення судової повістки, проте в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. В подальшому відповідач судові повістки не отримувала, поштові конверти повертались на адресу суду, причиною повернення останніх зазначено «адресат відсутній». Станом розгляду справи відповідач не цікавилась, заяв та клопотань суду не надавала. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади міста Харкова [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . У КП «Харківводоканал» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про надання позивачем відповідачу послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно зі ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10 січня 2002 року закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовим розглядом встановлено, що відповідач, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснює несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2010 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 8781 грн. 08 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2011 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 4579 грн. 63 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення є законними та обґрунтованими. У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 1334 грн. 81 коп. та 3% річних у розмірі 359 грн. 93 коп., в межах заявлених позовних вимог, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved