Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

КУ «Панютинський психоневрологічний інтернат» звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , який з 23.01.1996 року зареєстрований, постійно мешкає та знаходиться на повному державному забезпеченні в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат». Зазначає, що відповідно довідки до акту огляду медико-соціальної (експертної) комісії ХАР-02 № 006888 від 11.04.2003 року [PERSON] було визнано інвалідом IІ групи безстроково, в зв`язку з чим він потребує постійного нагляду та догляду. Підопічний страждає на тяжку розумову відсталість. Контакту не доступний, вимовляє нечленорозподільні звуки. Пам`ять, інтелект грубо порушені. Поведінка неврегульована, збуджена. Рухи неврегульовані. Емоції тупі. Себе не обслуговує. В зв`язку з виявленою хворобою [PERSON] неодноразово лікувався в психіатричних закладах охорони здоров`я, однак стан його здоров`я з часом тільки погіршувався. Розумовий стан хворого істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, отже [PERSON] може бути визнано недієздатним згідно ст.39 Цивільного кодексу України. Представник заявника у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зі змісту заяви вбачається, що остання заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Судом встановлено, що з 23.01.1996 року в Комунальній установі «Панютинський психоневрологічний інтернат» зареєстрований, постійно мешкає та знаходиться на повному державному забезпеченні [PERSON] , 1963 року народження (а.с.5). Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК сер. ХАР -02 № 006888 [PERSON] , 1963 року народження, було визнано інвалідом IІ групи безстроково (а.с.6). Згідно довідки Комунальної установи «Панютинський психоневрологічний інтернат» від 18.08.2019 року, [PERSON] , [INFO] , страждає на тяжку розумову відсталість. Психстатус: Контакту не доступний, вимовляє нечленорозподільні звуки. Пам`ять, інтелект грубо порушені. Поведінка неврегульована, збуджена. Рухи неврегульовані. Емоції тупі. Себе не обслуговує. Незнайоме оточення має негативний вплив на підопічного (а.с.7). Відповідно до висновку комісійної судово-психіатричної експертизи №797 від 17.12.2019 року, [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. [PERSON] відповідно до свого психічного стану на теперішній час нездатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Статтею 30 ЦК України встановлено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч.1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. На підставі викладеного, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, в зв`язку з чим заява про визнання особи недієздатною підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч.6-7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved