Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Ковельський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом до Ковельської міської ради, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державна інспекція сільського господарства у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] про визнання незаконним та скасування п.п. 1 п.1 рішення Ковельської міської ради № 38/10 від 23.05.2013 року «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок». В обґрунтування заявлених вимог прокурор вказує, що відповідно до п. п. 1 п.1 рішення Ковельської міської ради № 38/10 від 23.05.2013 року «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок» [PERSON] надано в оренду для городництва без права зміни цільового призначення земельну ділянку площею 340 кв.м. по [ADDRESS] терміном на 5 років. Прокурор вказує, що відповідно до генерального плану міста Ковеля землі сільськогосподарського призначення, окрім земель садівничих товариств у межах міста відсутні. Відповідно до генерального плану [ADDRESS] землі сільськогосподарського призначення відсутні, за вказаною адресою знаходяться землі громадської і житлової забудови. Таким чином, Ковельською міською радою в порушення вимог Земельного кодексу України, без внесення відповідних змін до генерального плану міста Ковеля незаконно передано в оренду для городництва [PERSON] земельну ділянку площею 340 кв.м. по [ADDRESS]. За вказаних обставин прокурор прохає визнати незаконним та скасувати п.п. 1 п.1 рішення Ковельської міської ради № 38/10 від 23.05.2013 року «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок». Прокурор в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у заяві, суду пояснила, що Ковельська міська рада, приймаючи оскаржуване рішення вийшла за межі наданих їй повноважень, оскільки згідно генерального плану забудови міста Ковеля земельна ділянка, яка була надана в оренду [PERSON] відноситься до земель громадської і житлової забудови. Ковельською міською радою незаконно передано в оренду для городництва [PERSON] земельну ділянку площею 340 кв.м. по [ADDRESS], оскільки розташування городу за вказаною адресою прямо суперечить генеральному плану міста Ковеля. Оскільки відведення земельної ділянки із земель житлової і громадської забудови для ведення городництва суперечить принципу цільового використання земель та генеральному плану забудови міста Ковеля, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню. Представники відповідача - Ковельської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що генеральним планом міста Ковеля не визначаються категорії земель. Згідно ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Оскільки Ковельська міська рада є власником земельної ділянки, яка була надана в оренду [PERSON], тому відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вправі була розпоряджатись вказаною земельною ділянкою. Зазначили також, що таким видом документації, як генеральний план населеного пункту, категорії земель за основним цільовим призначенням чи цільове призначення окремих земельних ділянок не визначається, а визначається лише перспектива та етапність освоєння та розбудови території населеного пункту. Вважають, що рішення прийнято в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством України, при цьому не були порушені інтереси громадян, місцевої громади та держави. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що дану земельну ділянку вона використовує для городництва, сплачує земельний податок. Вважає, що Ковельська міська рада діяла в межах виключної компетенції, а відтак рахує позов безпідставним та прохає в його задоволенні відмовити. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державної інспекції сільського господарства у Волинській області подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та прохає його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. 23 квітня 2013 року Ковельська міська рада прийняла рішення № 38/10 «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок». Згідно п.п.1 п. 1 вказаного рішення [PERSON] надано в оренду для городництва без права зміни цільового призначення земельну ділянку площею 340 квадратних метри, яка розташована по [ADDRESS] терміном на 5 років та встановлено орендну плату в розмірі 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 2 вказаного рішення зобов'язано землекористовучів, в тому числі і [PERSON] в чотирьохмісячний термін з моменту прийняття рішення укласти договір оренди землі. Відповідно до ст. 39 ЗК України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Згідно ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Статтею 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). З відповіді виконкому Ковельської міської ради вбачається, що земельна ділянка площею 340 квадратних мерти, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], надана [PERSON] для ведення городництва належить до садибної житлової забудови. Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Діючим законодавством передбачено, що при прийнятті рішення про надання згоди (дозволу) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орган місцевого самоврядування повинен перевірити відповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Згідно ч.3 ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації. Статтею 17 даного Закону визначено, що, генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Як вбачається з викопіювання з генерального плану міста Ковеля земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], яка була надана в оренду [PERSON] для городництва знаходиться на території садибної житлової забудови. Тобто вказана земельна ділянка не може бути надана в оренду для ведення городництва без внесення відповідних змін до генерального плану м. Ковеля. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч. 10 ст. 25 ЗК України, резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Таким чином, Ковельською міською радою, при прийнятті оскаржуваного рішення щодо надання [PERSON] земельної ділянки в оренду для городництва по [ADDRESS], яка згідно генерального плану міста є територією садибної житлової забудови, було порушено цільове призначення вказаної земельної ділянки та не було внесено відповідних змін до генерального плану м. Ковеля. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України підставою для передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають комунальній власності є рішення органу місцевого самоврядування. Ковельська міська рада, приймаючи рішення про надання [PERSON] в оренду земельної ділянки в межах червоної лінії, без зміни цільового призначення землі та без врахування генерального плану міста Ковеля порушила вимоги ст.ст. 20, 39, 123, 124 ЗК України, ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з Ковельської міської ради в дохід держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved