Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із уточненим позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення, КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам, які повинні оплачувати дані послуги щомісяця. Так, між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та [PERSON] встановились фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпровської міської ради №526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг. На підставі вищезазначеного рішення на імя квартиронаймача ([PERSON]С.) за адресою: [ADDRESS], був відкритий особовий рахунок №965257000008. Відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу ВЕО №836821 від 10 травня 2007 року є [PERSON]. Відповідачі свої зобовязання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконували. Так, заборгованість по вищезазначеному особовому рахунку за період з 01 січня 1999 року по 01 травня 2007 року складає 1301,73 грн., з яких: 923,42 грн. сума основного боргу; 85,05 грн. - 3% річних; 293,26 грн. інфляційне збільшення, яку позивач просить стягнути із відповідача [PERSON] Заборгованість по вищезазначеному особовому рахунку за період з 01 травня 2007 року по 01 травня 2017 року складає 42962,65 грн., з яких: 23010,93 грн. сума основного боргу; 3088,90 грн. - 3% річних; 16862,82 грн. інфляційне збільшення, яку позивач просить стягнути із відповідача [PERSON] З цих підстав позов просив задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, відзив не подавала. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій у задоволенні вимог до відповідача [PERSON] просив відмовити та розглянути справу без його участі. Заяву обґрунтовував тим, що 09 липня 2007 року відповідач [PERSON] провела відчуження квартири [ADDRESS] відповідачу [PERSON], про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім того, просив застосовувати строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення, згідно з Рішенням Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл плати за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», у звязку із чим абоненту [PERSON] відкрито особовий рахунок за №96525700008. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконувала, у зв`язку з чим за період з 01 січня 1999 року по 01 травня 2007 року включно заборгованість відповідача за послуги водопостачання та водовідведення складає 1301,73 грн., з яких: 923,42 грн. суми основного боргу; 293,26 грн. інфляційного збільшення; 85,05 грн. 3% річних. 09 липня 2007 року [PERSON] провела відчуження належної їй квартири [ADDRESS] іншій особі [PERSON], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 07 липня 2017 року, відповідач [PERSON] з 24 травня 2007 року зареєстрована за іншою адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 75а, к. 1, кв. 4. Також встановлено, що з 24 вересня 1991 року відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO], що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 14 грудня 2017 року. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконує, у зв`язку з чим за період з 01 травня 2007 року по 01 травня 2017 року включно заборгованість відповідача за послуги водопостачання та водовідведення складає 42962,65 грн., з яких: 23010,93 грн. суми основного боргу; 16862,82 грн. інфляційного збільшення; 3088,90 грн. 3% річних. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, що стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою. Згідно зі статтею 20 Закону України Про житло-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів законодавства. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст.67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. При цьому, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] станом на день судового розгляду справи є власником квартири [ADDRESS], однак не зареєстрована за вищезазначеною адресою, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Тобто, у разі, якщо жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з-приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме власник житла. Участь інших осіб, які проживають у житловому приміщенні, у таких випадках визначаються власником і обовязки з оплати житлово-комунальних послуг перед виконавцем виникають у них лише перед останнім. При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання у відповідача [PERSON] виникла у період з 01 травня 2007 року по 01 травня 2017 року. Тобто, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 42962,65 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] за період з 01 січня 1999 року по 01 травня 2007 року, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ст. ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк,відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Представник відповідача у своїх запереченнях наполягав на застосуванні строку позовної давності в частині вимог до відповідача [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 251, ч.1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк,у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При цьому, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач звернувся з даним позовом в частині вимог до [PERSON] за період з 01 січня 1999 року по 01 травня 2007 року до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська 26 червня 2017 року з порушенням строку позовної давності. Причини поважності пропуску строку звернення до суду судом не встановлені. За таких підстав суд вважає, що є підстави для задоволення заяви представника відповідача щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності і приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині з таких підстав. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані й тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1552,95 грн.

Outcome: partial