Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі та визнання права власності у житловому будинку [ADDRESS] на веранду 2-1 площею 3,7 кв.м, котельню 2-1 площею 9,8 кв.м., житлову кімнату 2-2 площею 21,3 кв.м, житлову кімнату 2-3 площею 8,4 кв.м, всього по житловому будинку 43,2 кв.м; з надвірних споруд: сарай «Д-1», убиральня «Е-1»; припинення спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] . Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] також належить 1/5 частина будинку, [PERSON] - 8/15 частин, [PERSON] - 1/15 частина вищевказаного будинку. Попередні співвласники здійснили поділ будинку і кожен з них має окремий вхід. Зазначає, що відповідно до ст. 358, 364 ЦК України має право на виділ в натурі частки житлового будинку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 14.08.2019 року відкрив провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалами суду від 12.09.2019 року та від 29.10.2019 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неповідомленням відповідачів про день, час та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 19.11.2019 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неотриманням відповіді на запит. У судове засідання учасники справи не прибули. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подано. З урахуванням вищевикладеного судом 02.12.2019 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 29.10.2019 року співвласниками житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] - позивач та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі (а.с.66-70). Так, позивач [PERSON] є власником 1/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 26 квітня 2012 року та договором дарування від 11 червня 2019 року (а.с.4-6). Відповідач [PERSON] є власником 1/5 частини вказаного житлового будинку з господарськими спорудами, що підтверджується копією договору дарування від 16.06.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.82-85, 91-93). Відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.1983 року (а.с.110 інвентаризаційної справи №1770)належить на праві власності 1/15 частка вказаної садиби, що підтверджується інформаційною довідкою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1793 від 12.06.2017 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 29.10.2019 року(а.с.10, 66-70). [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.06.1980 року, договорів дарування від 02.09.1980 року (а.с.81, 88-91 інвентаризаційної справи №1770) належить на праві власності 8/15 частин вказаної садиби, що підтверджується інформаційною довідкою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1793 від 12.06.2017 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 29.10.2019 року(а.с.10, 66-70). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.105). Спадкоємцем всього майна після померлої [PERSON] за заповітом є [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 687 (а.с.103-112). Згідно із даними технічного паспорту на садибний житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.7-9) житловий будинок загальною площею 160,3 кв.м, фактично складається із чотирьох квартир - квартири 1, 2, 3 та 4. Між сторонами склався певний порядок користування житловим будинком. При цьому, квартира позивача має окремий вхід та складається із: веранди 2-І площею 3,7 кв.м, котельні 2-1 площею 9,8 кв.м, житлової кімнати 2-2 площею 21,3 кв.м, житлової кімнату 2-3 площею 8,4 кв.м, загальною площею 43,2 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м (а.с.8зв). Згідно висновку експерта №150 від 27.06.2019 року, складеного ФОП [PERSON] , за технічними показниками 1/5 частина об`єкта, яка складається із веранди 2-І площею 3,7 кв.м, котельні 2-1 площею 9,8 кв.м, житлової кімнати 2-2 площею 21,3 кв.м, житлової кімнати 2-3 площею 8,4 кв.м, загальною площею 43,2 кв.м, в тому числі житловою площею 29,7 кв.м. є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. На земельній ділянці також розташовано сарай «Д-1», убиральня «Е-1» (а.с.12). Відповідно до звіту ФОП [PERSON] про незалежну оцінку від 05.09.2019 року оціночна вартість 1/5 частини будинку будинок по [ADDRESS] становить 74 670,00 грн (а.с.32). 03 червня 2019 року [PERSON] зверталася до відповідачів із заявою про надання нотаріально-посвідченої згоди на виділ належної їй на праві власності 1/5 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд (а.с.13-15). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За приписами ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16. Вказаний висновок підтверджений в постановах Верховного Суду від 07.11.2018 (справа №607/122/15-ц), від 19.09.2018 (справа №712/11374/16-ц) та від 18.07.2018 (справа №697/3147/13-ц). В своїй постанові Верховний Суд України вказав, що поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що виділ частки нерухомого майна позивача, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, за розміром відповідає її розміру частки, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. V. Розподіл судових витрат. Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у зв`язку з чим,

Outcome: approved