Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

І. Зміст і підстави позовних вимог. 1. 21 липня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення боргу в сумі 38 910 грн. 00 коп. (тридцять вісім тисяч девятсот десять гривень 00 копійок). 2. Позов обґрунтувала тим, що 1 жовтня 2015 року вона надала відповідачу позику в сумі 1500 (одна тисяча пятсот) доларів США, що на день написання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ 38 910 грн. 00 коп. (тридцять вісім тисяч девятсот десять гривень 00 копійок) з терміном повернення до 1 січня 2017 року, що підтверджується відповідною розпискою, проте відповідач суму заборгованості у встановлені строки не повернув, що є підставою для стягнення вказаних коштів. ІІ. Позиція сторін. 3. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві. 4. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що згідно із змісту розписки сума коштів, яку отримав відповідач зазначення в гривневому еквіваленті і становить 1500 грн. 00 коп. (одна тисяча пятсот гривень 00 копійок). Також розписка не містить дати повернення коштів відповідачем і останній не отримував вимоги про їх повернення, що в сукупності з наведеними вище обставинами є підставою для відмови в задоволенні позову. ІІІ. Встановлені Судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 5. Згідно із розпискою про отримання грошей за договором позики, укладеного в усній формі (а.с.4, 30) [PERSON] 1 жовтня 2015 року позичив у [PERSON] гроші в сумі 1500 (одну тисячу пятсот) $ США. Вказану позику зобовязався повернути до 1 січня 2017 року. 6. 20 червня 2017 року позивач направляла відповідачу вимогу про повернення коштів (а.с.3), що підтверджується квитанцією про відправлення та описом вкладення до цінного листа (а.с.6), проте згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень (а.с.29) дане поштове повідомлення відповідачем не отримано. 7. Крім того, в судовому засіданні були дослідженні матеріали цивільної справи єдиний унікальний номер 728/313/17, номер провадження 2/728/177/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Так, по даній справі 21 лютого 2017 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення з останнього грошових коштів за договором позики б/н від 1 жовтня 2015 року. По вказаній справі було проведено судово-почеркознавчу експертизу, згідно із висновками якої: рукописні записи про отримання грошей за договором позики, укладеного в усній формі без зазначення дати підписання, в тому числі запис „$ США, крім записів „НН 894811 Бахмацьким РВ УМВС 13 червня 2001, „1.І.2017, „0.675381233, виконані [PERSON]; рукописні записи „НН 894811 Бахмацьким РВ УМВС 13 червня 2001, „1.І.2017, „0.675381233 в розписці про отримання грошей за договором позики, укладеного в усній формі, без зазначення дати підписання, виконанні [PERSON] Проте, 16 червня 2017 року позовна заява [PERSON] була залишена без розгляду. 8. Офіційний курс долару США підтверджується відповідною довідкою (а.с.31). ІV. Оцінка Суду. 9. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 10. Виходячи із частини другої ставтті 1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Таким чином, між сторонами виникли відносини позики, як один із видів зобовязальних відносин, що підтверджується відповідною розпискою позичальника (див. пункт 5). При цьому, представник відповідача не заперечував самого факту укладення договору позики. 11. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Так, по справі встановлено, що в розписці відповідача строк повернення коштів вказано до 1 січня 2017 року (див. пункт 5), проте висновком судово-почеркознавчої експертизи підтверджено, що запис дати повернення коштів здійснений [PERSON] (див. пункт 7), але дані обставини в силу частини першої статті 1049 ЦК не являються підставою для неповернення позики. Зокрема, в правовідносинах, що виникли між сторонами Суд враховує, що частина перша статті 1049 ЦК не встановлює конкретної форми до вимог, які повинен предявити позикодавець у випадку відсутності строку повернення позики. В даній ситуації Суд бере до уваги, що після укладення договору позики позивач 21 лютого 2017 року висловила свою вимогу до відповідача у формі предявлення позову (див. пункт 7), про дану вимогу достовірно було відомо відповідачу, який заперечував проти позовних вимог, і справа за даним позовом була залишена без розгляду. Дані обставини узгоджуються з тим, що в подальшому позивач направляла лист відповідачу про повернення коштів за адресою місця проживання останнього (див. пункт 6), хоча він і не був ним отриманий. Наведене на думку Суду є свідченням того, що в правовідносинах між сторонами має місце вимога позикодавця про повернення коштів, яка вживала відповідних заходів для предявлення такої вимоги, у звязку із чим Суд відхиляє заперечення представника відповідача про неотримання відповідної вимоги, як підстави для відмови в задоволенні позову. При цьому, Суд звертає увагу, що частина перша статті 1049 ЦК встановлює правило про те, що позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів саме від „дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, а не від „дня отримання вимоги. 12. Щодо заперечень представника відповідача про зазначення в розписці суми боргу в гривнях, то Суд наголошує, що в розписці (а.с.4, 30) відповідачем зазначена сума боргу саме в сумі 1500 (одну тисячу пятсот) $ США, дані обставини підтверджені і висновком експертизи (див. пункт 7), а тому на думку Суду відповідач здійснюючи власноручно запис суми боргу мав на увазі саме долари США. 13. В свою чергу, згідно із статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі статті 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтями 15, 16, 20 ЦК передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, заборговану суму не повернув. 14. Згідно із статтями 10, 60 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача суми боргу. В свою чергу, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобовязань і які б були підставою для зменшення розміру заборгованості або звільнення від її сплати. 15. Виходячи з викладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В цій ситуації Суд також враховує, що позивачем заявлено суму боргу, яка підлягає стягненню в розмірі 38 910 грн. 00 коп. (тридцять вісім тисяч девятсот десять гривень 00 копійок), а частиною другої статті 533 ЦК передбачено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, тому стягнення заявленої суми буде узгоджуватись з офіційним курсом долара на день платежу та статтею 11 ЦПК. V. Розподіл судових витрат. 11. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. По справі, позивач була звільнена від сплати судового збору, оскільки являється інвалідом другої групи (а.с.5), у звязку із чим з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Outcome: approved