Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. У червні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 вересня 2010 року [PERSON] уклала кредитний договір про надання банківських послуг № б/н. В цей же день їй було відкрито кредитний рахунок та вона отримала кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом, а також зобов`язалася повертати грошові кошти, зняті з кредитної картки, шляхом сплати щомісячних обов`язкових платежів та відсотків за користування грошовими коштами. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому АТ КБ «Приватбанк» просив суд примусово стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у розмірі 18744 гривні 88 копійок, що складається: з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 14804 гривні 21 копійка та заборгованості за простроченими відсотками - 3940 гривень 67 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 2270 гривні. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Ляр Д.Ю. направив до суду клопотання, яким підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просив здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.55). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не надала. [PERSON] неодноразово належним чином повідомлялася про дату, час та місце судових засідань, що підтверджується зворотніми поштовими повідомленнями (а.с.67, 73). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 06 липня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.62). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10.09.2010 між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг № б/н на отримання кредиту та платіжної кредитної картки, що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 10.09.2010 (а.с.10). Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 10.09.2010 відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. З 10.12.2016 АТ КБ «Приватбанк» видавав відповідачу кредитні картки, з встановленим кредитним лімітом остання картка відкрита 23.01.2019, термін дії 11/22 (а.с.8). АТ КБ «Приватбанк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої остання знімала грошові кошти та розрахувалася ними (а.с.48-51). Крім цього, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.9) вбачається, що станом на 10.12.2016 [PERSON] був встановлений кредитний ліміт у розмірі 5900 гривень, станом на 06.08.2018 такий ліміт збільшився до 21000 грн., надалі був зменшений до 14897,58 грн., і станом на 04.12.2020 кредитний ліміт встановлено у розмірі 0,00 грн. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач знімала з кредитної картки грошові кошти та розраховувалася ними (а.с. 48-51). Тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 18744 гривні 88 копійок, що складається: з заборгованості за простроченим тілом кредиту - 14804 гривні 21 копійка та заборгованості за простроченими відсотками - 3940 гривень 67 копійок. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 12.05.2021 року (а.с.6-7). З вказаного розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що [PERSON] нарахована заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 3940,67 грн. Разом з цим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ КБ «Приватбанк» відсотків за прострочення виконання зобов`язання. Зокрема, згідно анкети-заяви (а.с.10) відсутня умова про розмір процентної ставки на прострочений кредит, а тому у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченими відсотками належить відмовити. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач уклала кредитний договір, отримала кредитні кошти, розпорядилася ними на власний розсуд, і тепер ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором. У той же час, відповідач не надала належних, допустимих доказів на спростування позовних вимог. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 14804 гривні 21 копійка. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 24 травня 2021 року (а.с.47) вбачається, що при пред`явленні позову АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений частково, а саме на 78,98% (14804,21 ? 100% / 18744,88). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1792 гривні 84 копійки (2270 / 100% ? 78,98%). На підставі викладеного,

Outcome: partial