Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Красносільський дитячий будинок-інтернат для розумово-відсталих дітей звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною, зазначивши в обґрунтування заяви, що неповнолітня [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства з 27.10.2005 року, перебуває на повному державному забезпеченні в Красносільському дитячому будинку-інтернаті для розумово-відсталих дітей з 22.05.2007 року по теперішній час. Згідно витягу з протоколу діагностичного засідання Миколаївської обласної психолого-медико-педагогичної консультації від 01.03.2007 року №84-2 та виписки із історії хвороби №02/03 [PERSON] страждає від таких хвороб: «Глибока розумова відсталість. Розбіжна косоокість. Часткова атрофія здорового нерва. Мала аномалія серця. Додаткова хорда лівого шлуночка. Системне порушення мовлення важкого ступеня». Стан здоровя позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим, за своїм психічним та фізичним станом дитина потребує постійний сторонній догляд та медичне обслуговування. Представник заявника в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутність. Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, яка виконує функції органу опіки та піклування райдержадміністрації на підставі Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, [PERSON] заяву просила задовольнити, посилаючись на те, що визнання неповнолітньої [PERSON], [INFO], недієздатною, з урахуванням її захворювання, повністю відповідає інтересам цієї дитини та забезпечує подальший захист її майнових і немайнових прав. Розглянувши заяву, вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.40 ЦК України). З матеріалів справи убачається, що [PERSON] народилася 31 березня 2003 року в м.Миколаїві. Після народження перебувала у дитячому будинку м.Миколаїв. З 2005 року інвалід з дитинства. Згідно путівки №64 від 11.05.2007 року, що видана Головним управлінням праці та соціальної політики Одеської обласної державної адміністрації, [PERSON], [INFO], була направлена до Красносільського будинку-інтернату Комінтернівського району Одеської області для розумово відсталих дітей на державне забезпечення, де вона знаходиться з 22.05.2007 року по теперішній час. Повністю обслуговується персоналом /а.с.5,6-7,10,11,13/. Згідно висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №197 від 10.05.2017 року, [PERSON], [INFO], страждає на хронічний психічний хворобливий розлад глибока розумова відсталість, у звязку з чим абсолютно не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними /а.с.21-22/. Враховуючі вище викладене, на підставі ст.ст.39,40 ЦК України і

Outcome: approved