Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом про стягнення із [PERSON] 3858,75 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.02.2011 року [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ, номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул.Кульпарківська у м.Львові, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до оточуючої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], належного [PERSON], під керуванням водія [PERSON] На час ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розмір завданих збитків, завданої власнику автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], становить 3910,50 грн., які особисто винуватцем ДТП не відшкодовані. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача із заявою, до якої додано поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВС/1320387. На підставі п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату потерпілій особі в розмірі 3258,75 грн. та понесло додаткові витрати в розмірі 600 грн. на збір документів по справі та визначення розміру шкоди, а тому отримало право зворотної вимоги до відповідача на загальну суму 3858,75 грн. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення, яке знаходяться в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2011 року [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ, номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул.Кульпарківська у м.Львові, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до оточуючої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], належного [PERSON], під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 16.05.2011 року, [PERSON] визнаний винним у вчинені ДТП, зокрема, судом встановлено, що у вказані час та місці [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ, номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул.Кульпарківська у м.Львові, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, проявив неуважність до оточуючої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], належного [PERSON], під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали пошкодження (а.с.8). Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], [PERSON] була застрахована у ВАТ «Українська страхова компанія «Дженерал Гарант» згідно полісу №ВС/1320387 термін дії з 01.07.2010 року до 30.06.2011 року (а.с.7), при цьому встановлено, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №312/09 від 30.09.2011 року, виконаного судовим експертом членом Союзу експертів України у Львівському регіоні [PERSON], вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], становить 3910,50 грн. (а.с.9-11). Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно наказу № 3047 від 17.11.2011 року на підставі довідки №1 від 09.11.2011 року МТСБУ виплатило [PERSON] 3258,75 грн. витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, що стверджується платіжним дорученням №5005 від 17.11.2011 року (а.с.24-26). Крім цього, МТСБУ понесло витрати в розмірі 600 грн. на збір документів по справі та визначення розміру шкоди, що стверджується рахунком №007-М від 10.10.2011 року та платіжним дорученням №4742 від 03.11.2011 року (а.с.27, 28). Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК), а також ст.38 Закону № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Як видно з матеріалів справи, спірні правовідносини мають ознаки регресу. Згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п.38.2.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, за наведених обставин, позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілій особі в розмірі 3258,75 грн. та понісши додаткові витратив розмірі 600 грн. на збір документів по справі та визначення розміру шкоди, а тому отримало право зворотної вимоги до відповідача в загальній сумі 3858,75 грн. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП, заподіяна шкода потерпілій особі [PERSON] ним не відшкодована, за відсутності у відповідача на час ДТП чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 3258,75 грн., та понесло 600 грн. витрат на встановлення розміру збитків та збір документів по справі, а також те, що відповідач на час розгляду справи сплачену позивачем суму коштів не відшкодував, суд вважає, що позов є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відтакпідлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.1).

Outcome: approved