Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії в сумі 20 989,72 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється постачання теплової енергії відповідачів за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідачів здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачі фактично отримують теплову енергію. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але боржники не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість. В судове засідання сторони не викликались. Ухвалою суду від 16.09.2020 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою суду від 17.01.2020 року зустрічний позов [PERSON] до КПТМ «Криворіжтепломережа» про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послуги (в порядку ЗУ «Про захист прав споживача») об`єднано в одне провадження з первісним позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач по первісному позову [PERSON] отримавши ухвалу суду про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї, скористався процесуальним правом подачі зустрічної позовної заяви, відповідно якої, просить визнати неправомірними нарахування КПТМ «Криворіжтепломережа» плати за послуги з централізованого опалення в опалювальний період 2017-2018 років (жовтень 2017-березень 2018 рр.) за адресою [ADDRESS] згідно з нормативами споживання. Зобов`язати КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснити перерахунок оплати за послугу з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за опалювальний період жовтень 2017р. березень - 2018 року згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» отримавши зустрічну позовну заяву, скористався своїм процесуальним правом подачі відзиву на зустрічну позовну заяву, відповідно якої не визнає зустрічні позовні вимоги та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, представник КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає, що норми, на які відповідач [PERSON] посилається в зустрічній позовній заяві, передбачені для осіб, що здійснюють обслуговування вузлів обліку, проте КПТМ «Криворіжтепломережа» не здійснює обслуговування засобу обліку теплової енергії, що встановлений в будинку [ADDRESS] , з огляду на додані до зустрічної позовної заяви докази, обслуговування вищевказаного засобу обліку здійснює фізична особа - підприємець [PERSON] . Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом [PERSON] також подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що не згоден із періодом заборгованості зазначеним позивачем в позові, а саме за 12.2014-03.2019 рік, оскільки цей період знаходиться за межами строку позовної давності. Період грудень 2014 року - лютий 2016 року знаходиться за межами строку позовної давності. Також відповідач [PERSON] зазначає, що він не є квартиронаймачем вказаного житлового приміщення, не його власником, а зареєструвався в даному мешканні лише 26.09.2017 року. [PERSON] є сином квартиронаймача та протягом всього спірного періоду у житловому приміщенні не мешкав, що вказує на відсутність обов`язків споживача та відсутність підстав для стягнення боргу. Просить, в задоволенні позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Між сторонами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1 кв.м. опалювальної площі. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, повноваження щодо визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарств. Виконавцями комунальних послуг є з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація ( п.3 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що згідно з довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» та довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Дніпропетровській області від 10.09.2019 року відповідачі: [PERSON] , 1980 р.н. з 26.09.2017 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] , 1996 р..н. зареєстрований з 16.12.1996року за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» як постачальником теплової енергії для потреб централізованого опалення. Житлове приміщення перебуває у комунальній власності, наймачем квартири є [PERSON] , на ім`я якої відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] (а.с. 7). Будинок [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] є багатоповерховим, опалення квартири №53 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. Відтак, КПТМ «Криворіжтепломережа» були надані послуги з постачання теплової енергії за адресою відповідачів [PERSON] та [PERSON] , однак останні належним чином не виконували своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги. З розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість за постачання теплової енергії у квартиру за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.12.2014 року по 01.04.2019 року складає 200989,72 грн. (а.с. 8). Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 67, 68, 162 ЖК України передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п. 18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі Правила), плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим». Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідач [PERSON] позивач за зустрічним позовом відповідно зустрічної позовної заяви та відзиву на позовну заяву заперечував факт отримання ним послуг з постачання централізованого опалення, наданих КПТМ «Криворіжтепломережа», оскільки лише з 26.09.2017 року зареєстрований за вказаною адресою а до цього не проживав у ньому. Зазначає, що у даному будинку по вул.. Соборності встановлено будинковий лічильник на тепло, та у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку). Згідно з ч.5 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198, передбачено обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У квартирі зареєстровано місце проживання трьох осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , 2017 року народження. Відповідачів повідомлено про наявність заборгованості та необхідності її сплати за зареєстрованою адресою (а.с.4-5), однак станом на день розгляду справи заборгованість має місце. Проте відповідач заперечує наявність правових підстав для нарахування заборгованості, посилаючись на період реєстрації, строки позовної давності та неналежне постачання теплової енергії за вказаний період. З наданих відповідачем претензій щодо якості послуг постачання теплової енергії (а.с.42-46) вбачається, що мешканцями будинку [ADDRESS] висувалися претензії щодо якості послуг з централізованого опалення та Головним інженером КПТМ «Криворіжтпеломережа» О.Ю.Єріним у 2018р. надавалися відповіді на колективне звернення мешканців будинку з питання прийняття приладу обліку теплової енергії на комерційний облік, перерахунок розміру плати за послугу з централізованого опалення по середнім показникам тепло лічильника КПТМ «Криворіжтепломережа». Зазначено, що будинковий тепло лічильник прийнято на комерційний облік 06.003.2018 року. Пунктом 7.2.31 Правил експлуатації теплових установок і мереж затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року №71 передбачено: «При допуску вузла обліку до експлуатації має бути перевірено відповідність заводських номерів на ЗВТ (засобів вимірювальної техніки)обліку вказаним у їх паспортах; відповідність діапазонів вимірювань установлених ЗВТ обліку діапазонам вимірюваних параметрів;якість монтажу ЗВТ і ліній зв`язку, а також відповідність монтажу до вимог паспортів і проектної документації;наявність пломб. У разі виявлення порушень вимог цих Правил вузол обліку до експлуатації не приймається і в акті наводиться повний перелік виявлених недоліків із зазначенням пунктів Правил, положення яких порушено.» В порядку передбаченому зазначеною нормою за заявою ФОП [PERSON] від 05.02.2018 року прилад обліку №9570 не був прийнятий на комерційний облік, у зв`язку з некоректною роботою та невідповідністю діапазонів вимірювань установлених ЗВТ діапазонам вимірюваних параметрів. Крім того, п. 7.2.31 Правил експлуатації теплових установок і мереж затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року №71 передбачено: «Облік теплової енергії і теплоносія на основі показів ЗВТ вузла обліку споживача здійснюється з моменту підписання акту про його прийняття в експлуатацію». Так, на підставі п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 р., п.20 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03 жовтня 2007 року нарахування з 07.01.2018 року виконано за фактичними нормами споживання, урахування фактичної температури зовнішнього повітря, кількості діб надання послуг та розрахункової вартості послуги з централізованого опалення. (а.с.47) З наданих відповідачем претензій щодо якості послуг та відповідей на них вбачається, що за якість роботи приладу вимірювання відповідає саме ФОП [PERSON] , якому співвласники будинку по вул.. Соборності доручили обслуговування приладу обліку теплової енергії. Тому доводи,зазначені в зустрічній позовній заяві не заслуговують на увагу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як на підставу для відмови у первісному позові та наявність будинкового лічильника, за яким повинно було здійснюватись нарахування, посилається на свої листи до КПТМ «Криворіжтепломережа» та претензії щодо неналежного постачання теплової енергії, а саме різниця показників між прибудинковим лічильником та наданими даними КПТМ «Криворіжтепломережа» не заслуговує на увагу суду, оскільки не закріплено жодними процесуальними доказами. Також, не заслуговують на увагу посилання відповідача на відсутність договірних відносин між сторонами з приводу надання послуги з Договір між сторонами у справі щодо надання послуг з постачання теплової енергії не укладався. Пунктом 1 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Пунктом 1 частини 3 статті 24 Закону України „Про теплопостачання», встановлений обов`язок споживача теплової енергії - своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору на надання послуги з постачання теплової енергії не звільняє відповідача від обов`язку здійснювати своєчасну оплату за отримані послуги. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону. Однак зазначені відповідачем документи та факти не знайшли підтвердження та не приймаються судом до уваги, а відтак, є не доведеними. Доведеним є лише факт постачання позивачем до квартири відповідача послуг централізованого опалення, за які він не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість. Проте, оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 26 вересня 2017 року, тому обов`язок щодо оплати за теплову енергію у нього виник саме з часу реєстрації за період з 26.09.2017 року по 01.04.2019 року.. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. З зазначеного розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за постачання теплової енергії у квартирі за адресою: [ADDRESS] , становить з грудня 2014 року по квітень 2019 року (а.с.8). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в зустрічній позовній заяві просить суд застосувати строк позовної давності. Однак суд звертає увагу, що згідно отриманих даних, відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з вересня 2017 року, саме з цього періоду і виникають вимоги щодо стягнення заборгованості за отримані послуги з останнього. Отже, суд приходить висновку, що слід застосувати строк позовної давності відносно відповідача [PERSON] та стягнути з останнього заборгованість за постачання централізованого опалення за період з липня 2016 року по квітень 2019 року. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, внаслідок чого утворилась заборгованість, враховуючи те, що відповідачами не надано жодних відомостей щодо погашення вказаної заборгованості, суд доходить до висновку, що саме встановлений розмір необхідно враховувати при ухвалені рішення але при цьому врахувати період реєстрації відповідача [PERSON] в помешканні. У зв`язку з викладеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1659,95 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial