Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

КС «Хортиця» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.09.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 168, відповідно до якого КС «Хортиця» надає позичальнику кредит в розмірі 12 000,00 грн., а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а саме видав [PERSON] кредит у розмірі 12 000,00 грн. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 15.09.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідачі зобов'язання за вказаним договором не виконали. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 999,17 грн. та судові витрати. В судове засідання представник КС «Хортиця» не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу без його участі та посилаючись на обставини, викладені у позові, просить позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги КС «Хортиця» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. КС «Хортиця» здійснює діяльність з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу кредитної спілки, а також коштів об'єднаних кредитних спілок, залучених кредитною спілкою, що є їх членом, та коштів спільних фінансових фондів асоціацій кредитних спілок, утворених їх членами, що вбачається з письмових пояснень щодо ліцензування діяльності кредитних спілок КС «Хортиця» від 13.04.2017 р. за вих. № 13-04/17. Відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», який є спеціальним законом, що регулює діяльність кредитних спілок, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» встановлено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Судом встановлено, що 15.09.2008 р. між Кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON] укладений договір кредиту № 168, за яким [PERSON] отримала 12 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 515 від 15.09.2008 р. Відповідно до п. 1.5 Договору кредиту № 168 від 15.09.2008 року, строк користування кредитом встановлено з 15.09.2008 року по 15.09.2011 року із сплатою 120,0 % річних. Відповідно до п. 1.7 Договору кредиту № 168 від 15.09.2008 року, проценти за користування кредитом нараховується щомісячно в останній день місяця, а також в день дострокового повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Нарахування процентів починається з наступного дня після видачі кредитною спілкою кредиту, а припиняється в день остаточного розрахунку по кредиту на залишок заборгованості по кредиту та не сплаченим у строк процентам до повної сплати суми кредиту, але не менш як за 30 днів. Згідно з п. 2.1, позичальник робить виплати процентів та частки кредиту по 725,00 грн. щомісячно не пізніше 29 числа кожного місяця, починаючи з жовтня 2008 року до повної сплати кредиту. Згідно з п. 1.8 кредитного договору № 168 від 15.09.2008 р. у випадку несвоєчасного повернення кредиту при настанні строку повернення кредиту та/або процентів, спілка має право змінити розмір процентної ставки за користування кредитом і встановити процентну ставку у розмірі 120,0 % річних з наступного за днем сплати по кредиту дня до повного погашення позичальником простроченої заборгованості по кредиту. Пунктом 5.3 кредитного договору № 168 від 15.09.2008 р. встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання позичальником умов договору, а також у разі звернення спілки до суду, спілка має право отримати від позичальника додаткові проценти у розмірі 0,5 % за кожний день прострочення. Саме такі умови договору, на які погодився відповідач при отриманні кредиту сприяли значному нарахуванню заборгованості за кредитом. Своїх зобов'язань за договором кредиту відповідач не виконав, в зв'язку з чим в нього виникла заборгованість. На забезпечення виконання умов кредитного договору, 15.09.2008 р. між КС «Хортиця» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель трусова М.В. несе солідарну з боржником відповідальність, при цьому поручитель відповідає за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, сплату процентів згідно з п. 6.3. договору кредиту № 168 від 15.09.2008 р., неустойки, а також покриття збитків КС, які виникли у КС внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, позикодавець у праві вимагати дострокового повернення частини позики та сплати відсотків у разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За користування чужими грошовим коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти ( ч.1 ст. 536 ЦК України). Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання перед боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала зобов`язання за укладеним нею з КС «Хортиця» кредитним договором, а [PERSON], як поручитель взяла на себе солідарну відповідальність за зобов'язаннями кредитора перед КС «Хортиця», тому суд приходить до висновку про солідарне стягнення з боржника і поручителя заборгованості за кредитним договором та несплачених відсотків за користування кредитом. Відповідно до розрахунків заборгованість відповідачів станом на 27.09.2017 р. перед КС «Хортиця» становить суму у розмірі 53 999,17 грн., що складається з: процентів за користування кредитом за період з 27.09.2014 р. по 27.09.2017 р. у розмірі 21 336,97 грн., процентів, згідно з п.5.3. Договору кредиту у розмірі 21 677,35 грн., інфляційних втрат у розмірі 10 984,85 грн. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали суттєві умови щодо додержання порядку та строків погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у них виникла заборгованість відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved