Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради 29 квітня 2020 року звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2020 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. Позивач у своєму позові посилався на те, що до квітня 2016 року теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , надавало КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» Дніпропетровської міської ради, яке було перейменовано на КП «Дніпровські міські теплові мережі» Дніпровської міської ради. [PERSON] є наймачем, а [PERSON] і [PERSON] - зареєстровані родичі, які користуються житлом і отримують послуги з теплопостачання за вказаною адресою для власних потреб. Відповідачі свої зобов`язання не виконують, за спожиту теплову енергію не сплачують. Рішенням Дніпровської міської ради № 24/23 від 19 липня 2017 року надано дозвіл на передачу основних фондів та інших активів на баланс КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради. Таким чином, 06 листопада 2017 року відбулася передача заборгованості боржників з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс позивача, у тому числі заборгованість відповідачів у розмірі 12 389 гривень 63 коп. Станом на 01 лютого 2020 року заборгованість відповідачів за спожиту теплову енергію становить 14 253 гривні 20 коп. Позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 14 253 гривень 20 коп., три відсотки річних у розмірі 1 241 гривні 55 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 604 гривень 71 коп., пеню у розмірі 09 гривень 39 коп., всього 19 108 гривень 85 коп., а також судові витрати у сумі 2 102 гривень. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялися в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що КП «Тепломережа» Дніпровської міської ради надає послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 2513 від 14 грудня 2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Договір між позивачем та відповідачем [PERSON] про надання послуг теплопостачання не укладався. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконують, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 19 108 гривні 85 коп. (а.с. 6). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку з тим, що відповідачами фактично послуги, які надаються позивачем, споживаються, своєчасно їх оплату вони не здійснюють, а законні підстави для звільнення від їх оплати відсутні, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію у розмірі 19 108 гривень 85 коп., з яких 14 253 гривні 20 коп. - основна заборгованість, 1 241 гривня 55 коп. - три відсотки річних, 3 604 гривні 71 коп. - інфляційні втрати, 09 гривень 39 коп. - пеня. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 102 гривень (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках по 700 гривень 67 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved