Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Керівник Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах\~Золотоніської районної\~ради звернувся\~до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що вироком Золотоніського міськрайонного суду від 20.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, (грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого). Вирок суду набрав законної сили 22.08.2016. Із вказаного вироку вбачається, що [PERSON] \~ [INFO] близько 19 годин 30 хвилин, перебуваючи в [ADDRESS] на [ADDRESS] , поблизу домоволодіння [ADDRESS] , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, застосовуючи насильство до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що виразилось в нанесенні одного удару головою в область обличчя останнього та трьох ударів кулаком лівої руки в область правої щелепи потерпілого, внаслідок чого наніс останньому тілесні ушкодження у виді: травми голови зі струсом головного мозку, синця нижньої губи, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 26.05.2016 № 05-8-01-203 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, - відкрито заволодів мобільним телефоном\~марки «Nokia» СІ-02, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4/813 від 25.05.2016 року 192,17 грн., що належить потерпілому, чим завдав майнової шкоди на вказану суму. У результаті заподіяних тілесних ушкоджень [PERSON] у період з 10.05.2016 по 17.05.2016 знаходився на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні Золотоніської ЦРЛ, а на його лікування витрачено 1858,01 грн. Витрати на відновлення здоров`я потерпілого були понесені [PERSON] , головним розпорядником коштів якої є Золотоніська районна рада. Джерелами фінансування вказаної лікарні є бюджетні асигнування з районного бюджету, таким чином вбачається, що витрати на лікування [PERSON] були здійснені з бюджету, однак заходи щодо відшкодування збитків завдані медичній установі не вживались, що призвело до непогашення зазначених витрат. За таких обставин, з метою захисту інтересів держави, Золотоніська місцева прокуратура вжила заходи представницького характеру та звернулася до суду із вказаним позовом з метою відшкодування шкоди завданої державі. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження\~ без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 22.07.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~ відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до вимог п.,п. 8, 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.,ч. 1, 2\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Як вбачається з вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Вказаним вироком суду встановлено, що [PERSON] \~ [INFO] близько 19 годин 30 хвилин перебуваючи в [ADDRESS] Черкаської області на вул. Новоселівській, поблизу домоволодіння № [ADDRESS] , застосовуючи насильство до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що виразилось в нанесенні одного удару головою в область обличчя останнього та трьох ударів кулаком лівої руки в область правої щелепи потерпілого, внаслідок чого наніс останньому тілесні ушкодження у виді: травми голови зі струсом головного мозку, синця нижньої губи, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 26.05.2016 № 05-8-01-203 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, - відкрито заволодів мобільним телефоном\~марки «Nokia» СІ-02, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4/813 від 25.05.2016 року 192,17 грн., що належить потерпілому, чим завдав майнової шкоди на вказану суму. Суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином суд вважає доведеним винність дій [PERSON] , які спричинили тілесні ушкодження [PERSON] та спричинили відповідні правові наслідки. Згідно з ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 30.11.2017 [PERSON] скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене за вироком Золотоніського міськрайонного суду від 20.07.2016 за ч. 2 ст. 186 КК України та направлено останнього для відбування призначеного судом покарання відповідно до вказаного вироку на 4 (чотири) роки позбавлення волі. Відповідно до довідки Золотоніської ЦРЛ №566 від 10.04.2019 року, [PERSON] в період з 10.05.2016 року по 17.05.2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Золотоніській ЦРЛ та на його лікування витрачено 1858,01 грн.. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Згідно з п. 2 вказаного вище Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий , виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Вказана довідка разом із розрахунком вартості лікування досліджена судом та сумнівів у собі не викликає. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Як вбачається із письмових пояснень представників Золотоніської районної ради Черкаської області та Золотоніської ЦРЛ, заходи щодо відшкодування збитків у зв`язку із лікуванням [PERSON] не вживались, тобто фактично збитки у сумі визначеній у вказаній вище довідці не відшкодовувались. Відповідно до п. 3.3 статуту Золотоніської ЦРЛ джерелами її фінансування є бюджетні асигнування районного бюджету. Таким чином судом встановлено, що витрати на лікування потерпілого [PERSON] до бюджету, розпорядником якого є Золотоніська районна рада, не відшкодовано, а тому вбачається заподіяння матеріальної шкоди інтересам держави. Згідно із ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи заподіяння шкоди інтересам держави та не вчинення жодних дій як [PERSON] ЦРЛ так і Золотоніською районною радою спрямованих на відшкодування завданих збитків, прокурор правомірно звернувся до суду із вказаним вище позовом. Відповідно до пунктів 3,4 вказаного вище Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яке вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухвалені вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Нормами ст.\~1166\~ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, завдана позивачу шкода, яка виникла внаслідок вчинення відповідачем злочину (кримінального правопорушення) підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими, ґрунтуються на нормах\~ЦК України, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладені положення закону, за наявності вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2016 року, відповідач, як особа, яка вчинила злочин, зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1921 грн., від сплати якого був звільнений позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved