Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем першої черги, радна сестра позивача та дочка померлої [PERSON] від спадини відмовилась, позивач 09 червня 2021 звернувся до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Перекопської О.О., однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини ним було пропущений з поважних причин, оскільки до смерті матері він проживав разом з нею у спадковому будинку, надавав всебічну допомогу. Тому, з огляду на отриману раніше консультацію від іншого нотаріуса, він вважав, що фактично прийняв спадщину. Просить суд визнати, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин та визначити додатковий строк в один місяць для прийняття спадщини за законом після смерті матері. Процесуальні дії у справі. 22.06.2021 позовна заява отримана судом. 29.06.2021\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито, почато підготовче провадження, задоволено клопотання про витребування доказів. 13.07.2021 надійшла інформація в порядку витребування доказів. 09.08.2021 підготовче провадження закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин, суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів. Фіксація судового засідання технічними засобами, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно померлої, житловий будинок з господарчими спорудами та земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] . 09.06.2021 позивач звернувся до Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської О.О. із заявою для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв`язку із пропуском спадкоємцем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач з січня 2020 року по день смерті спадкодавця [INFO] проживав з останньою за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідним актом. Зміст спірних правовідносин. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають спадкові правовідносини. Норми права, які застосовує суд. Згідно до ч.1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно до ч.1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.1223\~цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч.1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.1, 2 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ч.1 ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто правила частини третьої цієї статті про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як роз`яснено у п.24 Постанови ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини, При цьому суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим. Відповідно до п.3.22. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012, № 296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Водночас, згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізично: тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Статтями 2, 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч.10 ст.6 вказаного Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією адресою за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином, суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 по справі № 484/747/17, яка відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахована судом, що розглядає справу з відповідними правовідносинами. Суд встановив, що факт відсутності реєстрації позивача разом з померлою матір`ю на день її смерті за однією адресою став перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері, донька [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача, на момент смерті фактично мешкав зі спадкодавцем за однією адресою, і йому було роз`яснено, що цей факт буде підставою для прийняття спадщини незалежно від строку звернення до нотаріуса, суд вважає, що вказаний строк для звернення з заявою для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, тому позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням йому додаткового строку в один місяць, достатнього для подачі заяви до нотаріуса для прийняття спадщини за законом після смерті матері, який відраховувати з дня набрання законної сили рішенням суду. Будь-яких доказів в спростування вимог позивача суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved