Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом, у якому, просить стягнути з [PERSON] на його користь вартість безпідставно набутої теплової енергії у нежитлових приміщеннях за адресою: [ADDRESS] , за період з грудня 2016 по квітень 2020 у сумі 4075 грн. 79 коп., суму інфляційних витрат у розмірі 33 грн. 55 коп., суму трьох відсотків річних у розмірі 121 грн. 96 коп. та судовий збір в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 4446 від 16.07.2013 року належать нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] , в житловому будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює позивач. Система опалення є єдиною з системою опалення нежитлових приміщень, належних відповідачу. Відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташовані нежитлові приміщення відповідача. За період з грудня 2016 року по квітень 2020 року відповідачем безпідставно спожито теплової енергії на суму 4075 грн. 79 коп. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення від опалення житлового будинку, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача Маркевич Я.С., яка діє на підставі довіреності, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. У матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] , яка надійшла через канцелярію суду 05.02.2021 року за вх. № 2989, у якій він просив надати йому можливість ознайомитися з матеріалами справи, надати йому копію позовної заяви та перенести слухання по справі та надати йому термін для підготовки необхідних документів для захисту (відзив, заперечення). Проте, для ознайомлення з матеріалами справи відповідач до суду не з`явився, відзиву чи заперечень на позов не надав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідач [PERSON] є власником нежитлових приміщень № 40, 41, 42 в літ. «А-5», загальною площею 33,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2013 року, що посвідчений ПН ХМНО Зубарєвим І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 4446. Відповідач, не уклавши договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримував теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташовані нежитлові приміщення відповідача,тобто [PERSON] перебував у фактичних договірних відносинах з КП «Харківські теплові мережі». Відповідач користувався тепловою енергією, яку подавав у нежитлове приміщення та в цілому в централізовану систему теплопостачання всього будинку КП «ХТМ», що підтверджується актами про підключення опалення № 172/6315 від 14.10.2016 року, № 172/8438 від 15.10.2017 року, №172/10878 від 03.11.2018 року, №172/13036 від 01.11.2019 року, та актами про відключення опалення №172/6701 від 03.04.2017 року, № 172/9794 від 10.04.2018 року, № 172/12009 від 10.04.2019 року, № 172/14168 від 09.04.2020 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання визначаються Законом України «Про теплопостачання», який регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання. Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно ст. 3 Закону, відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтями19,24,25 Закону передбачено, що споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно ст. 24 Закону,споживач теплової енергії зокрема має право на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії; отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів. Основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії безпосередньо регулюються Правилами користування тепловою енергією, затвердженимипостановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198, які є обов`язковими для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії. Пунктом 4 Правил встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. У разі викупу частини приміщень в окремо розташованому будинку теплопостачальна організація укладає договір з кожним власником (п. 5 Правил). Згідно п. 14 Правил споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання, а відповідно до приписів п. 23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (ст. 40 Правил). Судом встановлено, що за період бездоговірного користування тепловою енергією з грудня 2016 року по квітень 2020 року відповідачем спожито теплової енергії на суму 4075 грн. 79 коп. Листами КП «Харківські теплові мережі» № 36/ТД-4654 від 09.12.2016 року та № 36/ТД-902 від 06.02.2017 року відповідачу було повідомлено про необхідність укладення договору купівлі-продажу теплової енергії з КП «Харківські теплові мережі» та повідомлено йому, що КП «Харківські теплові мережі» виконані розрахунки теплового навантаження по приміщенням, які він займає, які є підставою внесення розрахункового навантаження до договору. Крім того, був складений акт переддоговірного огляду від 14.12.2016 року за участі [PERSON] по об`єкту теплоспоживання за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Факт постачання теплової енергії відповідачу підтверджується також актами обстеження системи теплоспоживання об`єкта № ОКТ/551 від 17.11.2016 року та № 172/1696 від 06.11.2017 року, № 172/1994 від 19.12.2018 року, № 172/2186 від 02.12.2019 року, згідно якими система опалення вказаних приміщень є невід`ємною частиною системи опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , приміщення знаходяться в тепловому контурі житлового будинку. Система опалення житлового будинку підключена та знаходиться в роботі у зв`язку з початком опалювального сезону. При багаторазовому відвідуванні приміщення [PERSON] - закрито. Також зазначено, що вказані акти є підставою для виконання нарахувань до укладення договору з КП «Харківські теплові мережі». Листами КП «Харківські теплові мережі» № 133/09 від 22.05.2018 року, № 132/09 від 21.12.2017 року, № 224/09 від 27.12.2018 року, № 78/09 від 23.05.2019 року, № 30/09 від 27.01.2020 року, № 93/09 від 20.05.2020 року були направлені [PERSON] (о/р 17200-9894) акти виконаних робіт по відпуску теплової енергії та рахунки-фактури на оплату теплової енергії, проте заборгованість за користування тепловою енергією відповідачем сплачена не була. За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питаньжитлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до пункту 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно пунктів 25, 26, 30 Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункту 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4 ). При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункту 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4 ). Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що матеріали справи не містять доказів, зокрема, копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення приміщення відповідача від мереж центрального теплопостачання та ненадання відповідачу послуг з постачання тепла. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно пункту 22 Правил точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка в межах нежитлових приміщень свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, КП «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення приміщення від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних слід зазначити наступне. У відповідності до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З огляду на прострочення відповідачем сплати за набуту теплову енергію, вимога позивача щодо стягнення інфляційних витрат в розмірі 33 грн. 55 коп. та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 121 грн. 96 коп. є законною та обґрунтованою. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» про стягнення з [PERSON] вартості спожитої теплової енергії за період з 01.12.2016 року по 30.04.2020 року у розмірі 4075 грн. 79 коп., суму інфляційних витрат -33 грн. 55 коп., 3 % річних - 121 грн. 96 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved