Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 22.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що 06.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2020 року шлюб між ними розірвано. До спливу десяти місяців після припинення шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , про що Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний запис № 768 від 10.09.2020 року, в графі батько вказано « [PERSON] ». Проте [PERSON] припинила спільне проживання з відповідачем з травня 2019 року, що встановлено судовим рішенням. З [PERSON] проживає однією сім`єю як чоловік та дружина з 25.09.2019 року, веде спільне господарство та син [PERSON] , [INFO] , народився у період їх спільного проживання, однак в актовому записі про народження батьком дитини вказано відповідача. Заяви, клопотання 20.01.2021 року від [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с. 38). 20.01.2021 року від [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с. 39). 09.02.2021 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с. 40). 15.02.2021 року від Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника (а.с.45-46). Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно клопотання від 20.01.2021 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 38). В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 09.02.2021 року позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, пояснив, що дійсно не є біологічним батьком дитини (а.с. 40). В судове засідання третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] не з`явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно клопотання від 20.01.2021 року, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 39). Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, не заперечує проти задоволення позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом 06.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який розірвано заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області № 946/7731/19 від 15.01.2020 року (а.с. 7-9, 22). Рішенням суду встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки [PERSON] та [PERSON] припинено з травня 2019 року, що є обставиною, яка не підлягає додаткового доказування згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України. [INFO] народилась дитина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 768 складено 10.09.2020 року (а.с. 7), державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 СК України, батьком дитини вказано [PERSON] , [INFO] (а.с. 27-28). 07.10.2020 року позивачем укладено шлюб між [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07.10.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 333, прізвище позивача змінено на « [PERSON] » (а.с. 31). Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. На підставі ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком. У відповідності до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органом державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи, що шлюбні відносини подружжя фактично припинено у травні 2019 року, з 25.09.2019 року позивач проживає однією сім`єю з матір`ю дитини - [PERSON] та дитина - [PERSON] , [INFO] , народився у період їх сумісного проживання, з огляду на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved