Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У лютому 2020 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2017 на користь [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідачка) на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/7 частини до 1/10 частини його доходу. На обґрунтування позову зазначив, що після розлучення з відповідачкою він вступив у новий шлюб з [PERSON] , з якою у нього народилося троє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Окрім того з ними проживає син дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду від 23.05.2017 він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] у розмірі 5/14 частин його заробітку. За міркуванням позивача наведені обставин є підставою для перегляду рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] та їх зменшення до 1/10 частини його доходу. Відповідачка [PERSON] повідомлялась про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем її проживання, проте судові повістки повернулися без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Причини неявки відповідачки в судове засідання та ненадання відзиву на позов суд розцінив як не поважні та дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки за наявними матеріалами, що передбачено нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. ІІ. Процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою від 10.02.2020 суд залишив позов [PERSON] без руху з підстав недодержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України. 23.07.2020 від позивача надійшла позовна заява у новій редакції. Ухвалою від 27.07.2020 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 19.10.2020. Ухвалою від 19.10.2020 суд закрив підготовче провадженні та призначив справу до розгляду по суті на 22.01.2021. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2010 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку платника аліментів. 05.08.2011 позивач вступив у новий шлюб з [PERSON] , з якою у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . 26.01.2017 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення про зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання сина [PERSON] до 1/7 частки його заробітку (доходу), починаючи з дня набрання рішенням законної сили. 06.02.2017 дане рішення набрало законної сили. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 5/14 часток його заробітку. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась третя дитина - дочка [PERSON] . Судом установлено, що позивач працює в АТ «Фармак» на посаді консультанта з маркетингу з окладом в розмірі 55 260 грн. Згідно з даними розрахункового листка про здійснені позивачу за місцем роботи нарахування та виплати у за вказаний місяць з доходу позивача були сплачені аліменти в сумі 22 010,79 грн. (на трьох дітей). IV. Зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (стаття51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже за змістом цієї правової норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Зазначені обставини визначені у статті 182 СК України. Такими обставинами є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За обставинами справи установлено, що після ухвалення рішення про зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів на утримання сина [PERSON] у нього народилась ще одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яку він зобов`язаний утримувати як і трьох старших дітей. Отже народження у позивача четвертої дитини свідчить про зміну його сімейного стану і є достатньою підставою для перегляду розміру його аліментних зобов`язань на утримання інших дітей в бік їх зменшення. Інші обставини, на які посилається позивач, а саме: укладення нового шлюбу, народження сина [PERSON] і дочки [PERSON] та необхідність їх утримання, існували на момент ухвалення попереднього рішення суду, яким було переглянуто розмір стягуваних з позивача аліментів, а відтак не мають значення для вирішення даної справи. Доводи позивача про те, що він утримує ще і сина дружини від попереднього шлюбу суд також відхиляє, оскільки утримання позивачем чужої дитини є його правом, а не обов`язком, у зв`язку з чим вказана обставина не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання власної дитини. При визначенні частки доходу, яка має стягуватись з позивача в якості аліментів на утримання сина [PERSON] , суд керується принципом рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і такими загальними засадами цивільного законодавства як розумність та справедливість та виходить з рівня доходів позивача та розміру аліментів, які отримує відповідачка. Доказів на підтвердження розміру аліментів, які сплачуються позивачем на користь відповідачки, суду не надано, проте за даними розрахункового листка про здійснені за місцем роботи позивача нарахування та виплати за червень 2020 р. загальний обсяг нарахованої йому заробітної плати становив 59 693,65 грн., при цьому розмір обов`язкових податків, зборів та інших утримань (без урахування аліментів) склав 12072,07 грн. Отже виходячи з рівня доходу позивача, розмір аліментів, що сплачуються ним на користь відповідачки, становить приблизно 6 800 грн. Відтак після сплати позивачем визначеного судом розміру аліментів на утримання сина [PERSON] в розпорядженні його сім`ї залишається приблизно 40 821,58 грн. З огляду на те, що за положеннями сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» розмір аліментів не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати (в даному випадку 20 410,79 грн.), на одного утриманця позивача (трьох дітей та дружини, яка має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років) припадає по 5 102,70 грн., що на 1 697,30 грн. менше суми, яка припадає на утримання дитини позивача від першого шлюбу, що ставить їх у нерівне становище. Отже на підставі оцінки наведених позивачем аргументів і наданих ним доказів суд визнає обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про зменшення розміру його аліментних зобов`язань на утримання сина [PERSON] до 1/8 частини його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду такий розмір аліментів забезпечить рівні умови утримання усіх дітей позивача, надасть йому можливість утримувати дружину з урахуванням її потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з доглядом за дитиною і суттєво не порушить право дитини від першого шлюбу на утримання, оскільки в абсолютних цифрах буде перевищувати прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що є рекомендованим законодавцем розміром аліментів. Суд також ураховує, що у разі зміни обставин, які стали підставою для зменшення розміру аліментних зобов`язань позивача, відповідач не позбавлена права подати позов про їх збільшення. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», підстави для покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial