Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня подлання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача всі понесені нею судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . Відповідач на даний час проживає окремо, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно не працює, однак підзаробляє різноробочим, їздить на роботу за кордон, а отриманий дохід витрачає тільки на свої потреби. Аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень по виконавчих провадженнях з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Їхня дитина проживає разом з нею, знаходиться повністю на її утриманні та постійно потребує нормальних умов життя, які вона самостійно в повній мірі не може забезпечити. На даний час умови проживання сина є комфортними, вона піклується про нього, старається забезпечити його всім необхідним. На момент звернення до суду між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання батьком свого обов`язку утримувати дитину. Представник позивачки - адвокат Комарницький Е.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, батько добровільно коштів на її утримання не надає. Не заперчив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позову та додатків до нього, повісток , а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.10.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового засідання, клопотань про відкладення судового засідання, як і заперечень проти позову, на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності. Протокольною ухвалою суду від 23.12.2021 постановлено провести заочний розгляд даної справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.2018 виданого повторно Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано - Франківській області, актовий запис №189 (а.с. 4) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи від 27.09.2021 (а.с. 9, 10) та витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 8) виданих Долинською міською радою, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 09.06.2017 по даний час. Таким чином, судом встановлено, що у сторін є малолітній син, який потребує матеріальної допомоги. Батько може надавати дитині таку допомогу. Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні дитини. ІV. Оцінка суду: вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Як передбачено ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що їхній спільний син [PERSON] проживає разом з нею, відповідач проживає окремо, достатньо коштів на утримання дитини не надає, тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. V. Розподіл судових витрат: щодо понесених судових витрат, то згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Беручи до уваги те, що представник позивачки - адвокат Комарницький Е.Г.заявив про те, що розмір витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи буде надано після ухвалення рішення, суд на підставі п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, вважає за необхідне у резолютивній частині вказати про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 81, 141, 279, 430 ЦПК України, ст.ст. 6, 7, 79, 141, 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved