Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Концерн «Військторгсервіс», в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому посилався на те, що 11.05.2017 року між Концерном «Військторгсервіс», як Зберігачем та [PERSON], як Поклажодавцем були укладені аналогічні договори зберігання №№ 129Д/2017, 130Д/2017, 131Д/2017 строком дії до 31.12.2017 року. Предметом Договорів визначені послуги зі зберігання транспортних засобів відповідача за узгодженою у додатку до Договору адресою. Відповідно до п.3 Договору та додатку №1 до Договорів, за надання передбачених Договором послуг, Поклажодавець сплачує Зберігачу щомісячно грошові кошти в розмірі 450,00 грн. з ПДВ. Оплата послуг здійснюється Поклажодавцем на підставі наданого Зберігачем рахунку, до 5 числа місяця, за який здійснюється оплата. Разом з тим, взяті на себе зобовязання за Договорами станом на день звернення з позовом відповідачем не виконано. Враховуючи, що залишок заборгованості по сплаті послуг за Договорами за червень 2018 року становить 210 грн., загальна сума заборгованості відповідача становить 8730,00 грн. З метою досудового врегулювання спору та витребування заборгованості, позивачем було направлено відповідачу претензію №63-П від 24.05.2018 року з рахунками на оплату на адресу, зазначену останнім у Договорах. Проте, вищевказана претензія була повернута без отримання, що свідчить про ухилення відповідача від своїх зобовязань та змушує позивача звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до п. 4.3 Договорів, за порушення Поклажодавцем п.3.1, 3.2 цього Договору, Зберігач має право вимагати від Поклажодавця сплати пені в розмірі 0,1 відсотка від щомісячної оплати за кожний день прострочення платежу. Відповідно пеня за невиконання зобовязання відповідачем за договором становить 533,64 грн. по кожному із договорів, а загальний розмір пені становить 1600,92 грн. Додатково, відповідно до п.4.3 Договорів, за прострочення платежу більше ніж на двадцять днів, Поклажодавець сплачує штраф у розмірі 50% від суми заборгованості. Враховуючи суму заборгованості (8730,00 грн.), розмір штрафу становить 4365,00 грн. Таким чином, із урахуванням вищевикладеного загальна сума заборгованості відповідача за вказаними Договорами становить 14 695,92 грн., з яких: 8730,00 грн. - сума основної заборгованості за Договорами, 1600,92 грн. - пеня у вигляді 0,1 відсотка від щомісячної оплати за кожен день прострочення, 4365,00 грн. - штраф за порушення строків оплати понад 20 днів у розмірі 50% від суми загальної заборгованості. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь Концерну «Військторгсервіс» суму заборгованості за договорами зберігання №№129Д/2017, 130Д/2017, 131Д/2017 від 11.05.2017 року в розмірі 14695,92 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду письмову заяву, якою позов підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав повністю та просив суд розглянути справу без його присутності. Ст.211 ч.3 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.247 ч.3 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 82 ч. 1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги в частині суми основного боргу та пені за прострочення сплати платежів по договору підлягають задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 16.05.2017 року між Концерном «Військторгсервіс» в особі [PERSON] (Зберігач), що діє на підставі довіреності від 01.02.2017 року №38, та [PERSON] (Поклажодавець) укладено договори зберігання №№129Д/2017, №130Д/2017, №131Д/2017 про надання послуг зі зберігання транспортних засобів відповідача: автомобілів марки «Мерседес» д.н. СА 0801ВС та д.н. СЕ 6098ВМ, а також прицепа д.н. АА 0780ХР на узгодженій у додатку №1, який є невідємною частиною договорів, території за адресою: м.Київ, вул. Волинська, 47. Згідно п.1.1 вищезазначених договорів зберігання, було надано [PERSON] платні послуги зі зберігання належних йому автомобілів та прицепа, за що останній зобовязався сплатити надані йому послуги. Пунктом 2.3 договорів зберігання передбачено, що відповідач зобовяаний протягом 5 робочих днів з моменту отримання підписати акт здавання-приймання послуг, якщо надані послуги відповідають умовам Договору. Пунктами 3.1, 3,2 даних договорів та додатком №1 до них (за кожним окремо) визначено, що Поклажодавець сплачує Зберігачу грошові кошти на місяць - 375 грн., в тому числі ПДВ 75 грн., всього 450 грн. Оплата послуг здійснюється Поклажодавцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Зберігача до 5 числа місяця, за який здійснюється оплата, на підставі наданого Зберігачем рахунку-фактури. Також п.3.4 Договорів передбачено, що акт прийому-передачі наданих послуг, підписаний сторонами, є підтвердженням надання послуг. Акт прийому-передачі наданих послуг підписується Поклажодавцем протягом 5 календарних днів з дати отримання, або повертається разом з обґрунтованим поясненням причин відмови від підписання у цей же термін. Не повернутий вчасно [PERSON] прийому передачі наданих послуг або ненадходження оґрунтованої відмови від підписання є підтвердженням надання послуг. Пунктом 4 вищезазначених договорів, передбачена відповідальність сторін за невиконання умов договору (штрафні санкції). Термін дії договорів було встановлено з моменту їх підписання, тобто з 16.05.2017 року і до 31.12.2017 року, проте п.6.2 передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії. Як вбачається з наданих позивачем копій рахунків на оплату за надані послуги зберігання авто за період з червня 2017 року по грудень 2017 року, загальна заборгованість становить 8730 грн. П.4.3 договорів передбачено, що за прострочення платежу більше ніж на двадцять днів, поклажодавець сплачує штраф у розмірі пятдесяти відсотків від суми заборгованості. Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Таким чином, визнання відповідачем позову в частині: сум основних платежів за договорами у загальному розмірі 8730,00 грн. та штрафу за прострочення сплати щомісячних платежів за договорами більш як на двадцять днів у розмірі 4365,00 грн. не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти та в даній частині ухвалити рішення про задоволення позову. За порушення відповідачем п.3.1. п.3.2, відповідно до п.4.3 даних договорів позивачем відповідачу нараховано пеню в розмірі 0,1 відсотка від щомісяної оплати за кожний день прострочення платежу, що за період з 05.06.2017 року по 05.06.2018 року становить 533 грн. 64 коп., а по трьох договорах загальна сума пені становить 1600,92 грн. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова\~ сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день просторочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки відповідно до положень статі 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, відповідно їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором суперечить полодженням ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, оскільки представником позивача в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види однієї цивільно-правової відповідальності за порушення умов договору у зв`язку з порушенням строків виконання грошових зобов`язань, відповідно суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову в частині стягнення пені суперечить вимогам закону, тому у задоволенні позовних вимог щодо стягнення, окрім заборгованості за штрафом, також пені у розмірі 1600,92 грн. слід відмовити. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1570,05 грн. На підставі ст.ст.526, 610-611, 625 ЦК України та

Outcome: partial