Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», на виконання своїх зобов`язань, надало послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , але користувачі житла неналежно виконували свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, у зв`язку з чим мають заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Позивач просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість за надані послуги за період з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2020 року у розмірі 46064,51 грн., інфляційні втрати 9706,93 грн., 3% річних 3445,41 грн., а всього - 59216,85 грн. та сплачений судовий збір 2102,00 грн. Процесуальні дії у справі. 05.11.2020 позовна заява надійшла до суду. 14.01.2021 судом ухвалено заочне рішення по справі, позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. 17.08.2021 заочне рішення від 14.01.2021 скасовано, справу призначено до розгляду на 02.09.2021 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 02.09.2021 за клопотанням позивача судом замінено відповідачів у справі [PERSON] , [PERSON] на [PERSON] 06.10.2021 в зв`язку з закінченням з 24.09.2021 року повноважень судді Алексєєва О.В., проведено повторний автоматичний розподіл справи, справу прийнято до провадження судді Попова В.В. Розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв та клопотань від сторін не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги мешканцям міста з постачання теплової енергії, в тому числі за адресою: [ADDRESS] . За розрахунком позивача сума заборгованості за період з 01.10.2013 по 01.10.2020 становить 46064,51 грн. Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 9706,93 грн. та 3% річних у розмірі 3445,41 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не спростовано. Водночас,\~відповідачами [PERSON] та [PERSON] надано суду копію Договору купівлі-продажу квартири, згідно з яким 21.12.2012, квартира за адресою: [ADDRESS] \~була продана ними [PERSON] , яка діяла від імені двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Факт продажу квартири новому власнику підтверджується також довідкою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної ОР., якою посвідчувався договір купівлі-продажу. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що незважаючи на те, що заміна неналежних відповідачів на належного [PERSON] , відбулася за клопотанням позивача, уточненого позову позивачем подано не було, доказів відкриття особового рахунку на нового власника також не надано, як і не надано доказів того, що квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , законним представником яких є відповідач по справі [PERSON] . Отже, оскільки відсутні докази належності нерухомого майна, по якому виник борг, відповідачу [PERSON] , не надано\~доказів користування\~нею або\~членами її\~сім`ї послугами\~з постачання\~теплової енергії,\~які надає\~позивач,у зазначений ним період, у суду немає підстав вважати, що відповідач не виконує обов`язки з утримання житла, і не здійснює оплату за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тобто, позивач належними і допустимими доказами повинен довести наявність заборгованості, її розмір, та те, що вона підлягає стягненню саме з відповідача [PERSON] . З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не було доведено надання послуг з централізованого опалення відповідачу в період з\~01.10.2013\~по 01.10.2020\~та відповідно\~виникнення у\~ [PERSON] заборгованості у вказаному в позові розмірі, у зв`язку з чим не підлягають також стягненню з відповідача нараховані 3% річних та інфляційні втрати, оскільки вказані вимоги є похідними від основних, тому в їх задоволенні необхідно теж відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в задоволенні позову покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed