Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів КП «СЄЗ», [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним і скасування розпорядження про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності, в обґрунтування якого вказав, що на підставі рішення виконкому Димитровської міської ради (на теперішній час - Мирноградська міська рада) від 24.11.2010 № 629 йому було видано Ордер № 403 на квартиру за адресою: [ADDRESS] на нього як наймача, дружину - [PERSON] та доньку - [PERSON] [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки між ним та [PERSON] фактично були припинені з червня 2014 року, коли остання разом з донькою - [PERSON] виїхали до м. Санкт-Петербург РФ, рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 17.05.2017, шлюб між ними був розірваний. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.02.2019, [PERSON] , [PERSON] були визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . 12.04.2019 з Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно йому стало відомо, що 22.11.2017 право власності на 1/3 частку вищевказаної квартири зареєстровано за його колишньою дружиною - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності № 3/59-1401 від 07.10.2014, яке видане КП «СЄЗ». Вважає, що розпорядження органу приватизації № 2/61-1402 від 30.09.2014 є протиправним, а видане на його підставі Свідоцтво про право власності № 3/59-1401 від 07.10.2014 має бути визнано недійсним, оскільки [PERSON] та [PERSON] не проживали за вказаною адресою з 2014 року та не могли користуватися правом на приватизацію. 30.09.2014 він дійсно звертався до КП «СЄЗ» із заявою про приватизацію квартири, однак дізнавшись про встановлені законом вимоги щодо обов`язкової згоди на приватизацію усіх членів родини та необхідності її письмово підтвердження (якого не було), своє право на приватизацію зазначеної квартири на той момент використовувати не побажав, відмовившись від намірів приватизації квартири. Разом з тим, свої письмові згоди на приватизацію квартири шляхом передачі у спільну часткову власність разом з колишньою дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] він не надавав та, як йому відомо, від [PERSON] заяв на приватизацію цієї квартири не надходило. За таких умов вбачається неможливість приватизації зазначеної квартири. Просить визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації № 2/61-1402 від 30.09.2014 та визнати недійсним Свідоцтво про право власності № 3/59-1401 від 07.10.2014 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , видане КП «СЄЗ». ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. Згідно з раніше наданими поясненнями він, восени 2014 року вирішив приватизувати квартиру. Йому дали пакет документів, зокрема була потрібна письмова згода дружини та доньки, але вони виїхали до Росії ще влітку 2014 року, на той момент доньці було 14 років, а тому приватизація не могла бути здійснена. У 2017 році шлюб між ним та відповідачем [PERSON] був розірваний. Потім, він вирішив їх виписати з квартири та рішенням суду у 2018 році їх виписали. Коли з рішенням суду він пішов по інстанціям, що їх немає, то у тепломережі та СЕЗі він дізнався, що одна частина квартири приватизована, після чого він звернувся до суду. Станом на 2014 рік квартира була у комунальній власності. Основний квартиронаймач він. Він не звертався до них взяти участь у приватизації, тому що у нього з ними не було зв`язку. Коли він звертався з питання приватизації, йому не повідомляли, що є будь-які заяви дружини та доньки щодо приватизації. Йому невідомо, щоб донька з 2014 року до теперішнього часу поверталася до України. Також йому невідомо, чи було обізнано КП «СЄЗ» про його позов про визнання осіб втратившими право користування жилим приміщенням. Він мав намір приватизувати квартиру після розірвання шлюбу та виписки дружини та доньки. Він не отримав ніякого Свідоцтва про право власності на цю квартиру. При консультації в КП «СЄЗ» жінка дала список документів, які треба. Ніяких документів для приватизації він не подавав. Дружина та донька не зверталися до нього щодо надання згоди на приватизацію квартири. Із заявою про розірвання шлюбу він звернувся у серпні 2016, дружина участі у засіданні не приймала, приймав участь її представник. При розгляді справи про виписку, відповідачі та їх представник участі не приймали. Він давав Акт, складений комісією, їх було декілька, було зазначено, що вони не мешкали з червня 2014 року. У КП «СЄЗ» він довідок не брав. Про право власності він дізнався, коли з рішенням суду прийшов до тепломережі та паспортного столу. Причиною від`їзду дружини та доньки до РФ, стала небезпека в країні, ніяких конфліктів з ними у нього не було. Питання щодо приватизації квартири з ними не піднімалося. Він надав нотаріальну посвідчену згоду на виїзд доньки, на термін, який не був оговорений, країна була оговорена. При виписці він не звертався до ЦНАП. Потім він звернувся до ЦНАП, тому що дізнався, що квартира приватизована. Вперше він дізнався, що квартира приватизована у травні 2019 року у паспортному столі. Після цього, через 2 дня отримав довідку про право власності у реєстраційній службі. Потім він з`ясовував щодо приватизації квартири, йому сказали, що зникло багато справ у зв`язку з переїздом на інше місце. Але оглянувши журнал реєстрації сказали, що приватизація відбувалася за його довіреністю. Коли він отримав довідку про право власності, не пам`ятає чи писав він заяви. До паспортного столу звернувся до реєстратури, там йому повідомили про приватизацію квартири. На час звернення до суду щодо виписки відповідачів, він не знав де вони живуть у Санкт- Петербурзі . Дружина та донька не ходили до КП «СЄЗ» щодо приватизації. Техпаспорт замовляв в БТІ, на той час донька з дружиною виїхали. Цей техпаспорт до КП «СЕЗ» він не носив. Виготовив його ще до звернення до КП «СЄЗ» з приватизації. Ордер знаходиться у нього. Він бажає приватизувати всю квартиру на себе. З 2014 року в квартирі він жив приблизно півтора роки, потім не жив півроку з серпня 2016 по лютий 2017, потім жив 3 місяці і потім не мешкає до теперішнього часу. Він не живе у квартирі, тому що не бажає робити ремонт для колишньої дружини, зараз мешкає в іншому місці з новою сім`єю приблизно 3 роки. Приблизно півтора року у цій квартирі живе його родич з сім`єю. Він не бачив Свідоцтва про приватизацію, не знає його зміст. Він не пам`ятає, чи повідомляли йому представники, що у справі є це свідоцтво, з матеріалами справи він не знайомився. Вважає, що дії дружини та доньки не відповідали закону. Коли ходив до КП «СЄЗ» щодо консультації з приводу приватизації, жодних документів не давав. Між цими подіями, тобто до того, як дізнався, що квартира приватизована, він до КП «СЄЗ» не ходив. При консультації він написав заяву про те, що він бажає приватизувати квартиру, там був бланк, тільки внести ПІБ, дату народження, адресу, однак він його навіть не дописав і забрав із зазначених причин, тобто без всього пакету документів, йому сказали, що потім прийти та написати заяву. З представником КП СЄЗ він спілкувався щодо приватизації весною 2019 року, вона казала йому щоб звернуться до ЦНАП щодо приватизації. Вона показувала йому журнал, де є його начебто підпис. Документи, які надав КП «СЄЗ», він там не впізнає свій підпис. Також є квитанція, яку він не оплачував. Щодо квитанції від 30.09.2014 на суму 0,01 він не оплачував цю квитанцію та свій підпис не впізнає. Квитанція від 18.09.2017 на суму 123,73 - він цю квитанцію не оплачував, бачить вперше. Документ Копія особового рахунку він бачить вперше та ним не отримувався. Довідку № 91 від 23.09.2014 КП «СЄЗ» не впізнає, бачить вперше. Довідку б/н без дати щодо списків на приватизацію бачить вперше. Аналогічну довідку вже зі штампом та на його ім`я також бачить вперше. Заяву від 30.09.2014 бачить вперше, підпис не його. Розпорядження органу приватизації бачить вперше, свідоцтво про право власності також бачить вперше. Розрахунок площі квартири він бачить вперше, підпис не його, жодної довіреності він не давав. Довідку про склад сім`ї він не отримував, бачить вперше. Дружина вперше після від`їзду, приїхала до України у 2016 році. Дружина, перебуваючи в РФ ніяких заяв йому не передавала, що бажає приватизувати цю квартиру. До 2016 року до нього ніхто не звертався з приводу того, що від імені дружини хтось має право на приватизацію. Йому невідомо, навіщо представник відповідача [PERSON] витребував у 2016 році ордер, технічний паспорт та договір найму щодо спірної квартири. Він не бажає проводити почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів, оскільки на це немає грошей. Представники позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали. [PERSON] пояснила, що КП «СЄЗ» приймало участь у справі про зняття відповідачів з реєстрації в квартирі, але будь-яких заперечень також щодо квартири, жодних заперечень щодо виписки не було. Потім позивач звернувся до реєстраційної служби для зняття відповідачів з реєстрації, де йому стало відомо про частку у праві власності на спірну квартиру. Жодних заяв та довіреностей щодо приватизації він не надавав. У КП «СЄЗ» позивачу показали журнал, де він нібито за довіреністю отримав свідоцтво про право власності. Вона частково приймала участь у справі про виписку, в інших справах участі не приймала. Їй не було відомо про фактичне місце проживання відповідачів. Вона бачила оригінал ордеру та техпаспорту. У неї не виникало сумнівів, що квартира приватизована, тому це питання не виникало взагалі при розгляді справи про визнання осіб такими, що втратили право користування. Представник позивача [PERSON] пояснив, він приймав участь у справі позивача про стягнення аліментів, на той час були відомості про те, що дружина та донька перебувають у РФ, чи зазначена була їх конкретна адреса - не пам`ятає. Про що він розмовляє з клієнтом - це адвокатська таємниця, зокрема й по цій справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явилися, повідомлені відповідно до ЦПК України про час та місце розгляду справи. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] надав суду письмові пояснення, де зазначив, що позивачем не надано доказів про те, що він відмовився від своїх намірів щодо приватизації квартири після подання заяви про приватизацію. Зауважує, що оригінали технічного паспорту та копія ордеру були тільки у розпорядженні позивача, як це вказано у позовній заяві. Цей факт прямо вказує, що тільки позивач міг подати ці документи до органу приватизації та спростовує надумані посилання позивача, що нібито він не надавав згоду на приватизацію, так як саме за його ініціативою було проведено приватизацію житлового приміщення. Відсутність у органу приватизації належного журналу за формою згідно додатку 3 до Порядку лише вказує на організаційні недосконалості та помилки. Але наслідки цих помилок не повинні порушувати нічиї права. Права позивача та інших осіб не були ніким порушені. Саме тому у день звернення позивача до КП «СЄЗ» було прийнято законне рішення про передачу квартири у спільну власність всім членам сім`ї - позивачу, його дружині та доньці. [PERSON] та [PERSON] не допустили жодного порушення прав позивача і тому внаслідок формальних помилок по зберіганню документів приватизації не повинні нести відповідальність у вигляді анулювання права власності на набуте ними майно. У зв`язку з викладеним просить відмовити у позові. Відповідач КП «СЄЗ» надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Третя особа, Мирноградська міська рада надала суду заяву про розгляд справи без їх участі. В порядку ст. 222 ЦПК України було задоволено клопотання представників позивача щодо копії заяви про державну реєстрацію права на нерухоме майно 10.06.2019 з відділу державної реєстрації Покровської районної державної адміністрації Донецької області та копію довіреності, а також задоволено клопотання позивача про залучення у якості співвідповідача [PERSON] . Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 20.09.2019 позовна заява була залишена без руху. 27.09.2019 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, підготовче засідання у якій призначене на 08.45 год 24.10.2019 року, відповідачу КП «СЄЗ» запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третім особам - пояснення (заперечення). Ухвалою від 24.10.2019 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті, витребувана інформація з Мирноградської державної нотаріальної контори, Адміністрації державної прикордонної служби, відділу державної реєстрації виконкому Мирноградської міської ради, КП «СЄЗ» та залучено у якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою від 14.01.2020 залучено у якості співвідповідача [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачу на квартиру за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, виданий Ордер на жиле приміщення № [NUMBER] від 24.11.2010 (а. с. 12 т. 1). Відповідно до технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 16.09.2014, зазначена квартира належить позивачу (а. с. 13-14 т. 1). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 11.05.2017, шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] розірвано (а. с. 15-17 т. 1). На підставі заочного рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.02.2019 року відповідачів [PERSON] та [PERSON] за позовом [PERSON] було визнано такими, втратили право на користування житлом за адресою: [ADDRESS] , ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 13.02.2020 заочне рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.02.2019 скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку (а. с. 18-19 т. 1). Згідно з інформаційною довідкою № 163277090 від 12.04.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отриманою позивачем, право власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 22.11.2017 на [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності № 3/59-1401 від 07.10.2014, виданого КП «СЄЗ» (а. с. 20 т. 1). Згідно з Актами від 30.08.2016, від 22.11.2016 та від 19.12.2017, [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2014 року (а. с. 21, 23 т. 1). Згідно з Актом від 15.11.2018, [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 06.2014 року (а. с. 22 т. 1). Згідно із повідомленням виконкому Мирноградської міської ради від 04.07.2019, архівні справи з оформлення документів про передачу у власність громадян квартир за 2014 рік, зокрема й квартири за адресою: [ADDRESS] , за невідомих обставин у підприємства КП «СЄЗ» відсутні. За змістом Книги обліку виданих розпоряджень по приватизації жилого фонду СЄЗ, розпочатою у 2009 році, на сторінці 61 за порядковим номером 1402, датованим 30.09.2014, в графі адреса значиться « [ADDRESS] ; в графі ПІБ: [PERSON] ; в графі № розпорядження: 2/61-1402. Окрім того, за змістом Книги обліку реєстрації свідоцтв по приватизації жилого фонду СЄЗ, на сторінці 59 за порядковим номером 1401 в графі адреса значиться: « [ADDRESS] ; в графі ПІБ: [PERSON] ; в графі підстава: заява від 30.09.2014, в графі дата видачі: 07.10.2014 , в графі № Свідоцтва: 3/59-1402. Текст цих записів в оригіналі, як і назви Книг, виконані російською мовою (а. с. 35-43 т. 1). Відповідно до повідомлення виконкому Мирноградської міської ради від 13.11.2019, в паперовій та електронній формах реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , копія довіреності на особу, яка подала заяву про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.11.2017 № 25356071, відсутня (а. с. 94 т. 1). Згідно із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 22.11.2017 № 25356071, право власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 22.11.2017 на [PERSON] уповноваженою особою - [PERSON] на підставі довіреності, виданої приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області Шиманським Є. І. 22.07.2016, серія номер 2518 (а. с. 95 т. 1). Відповідно до Свідоцтва № 3/59-1401 про право власності на житло від 07.10.2014, позивачу та [PERSON] і [PERSON] належить на праві спільної часткової власності, по 1/3 частці кожному, квартира за адресою: [ADDRESS] (а. с. 96 т. 1). Згідно з інформаційною довідкою № 188563717 від 13.11.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отриманою [PERSON] , право власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 10.06.2019 на [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності № 3/59-1401 від 07.10.2014, виданого КП «СЄЗ» (а. с. 98 т. 1). Згідно з повідомленням Мирноградської державної нотаріальної контори від 14.11.2019, відповідно до Єдиного реєстру довіреностей, були посвідчені довіреності приватним нотаріусом Мирноградського нотаріального округу Шиманським Є. І. 22.07.2016 реєстровий № 2516 та 25.07.2016 реєстровий № 2541 (а. с. 106 т. 1). Згідно з повідомленням Адміністрації Держприкордонслужби від 12.11.2019, за період з 19.11.2014 по 06.02.2019, [PERSON] перетинала державний кордон України: 20.07.2016 - в`їзд та 31.07.2016 - виїзд, даних щодо [PERSON] немає (а. с. 108 т. 1). Згідно з Повним витягом з Єдиного реєстру довіреностей (на запит особи, щодо якої вчинено нотаріальну дію) № 40709261 від 27.11.2019, позивач не видавав довіреностей (а. с. 117-164 т. 1). На підставі заяви [PERSON] , органом приватизації видане розпорядження № 2/61-1402 про передачу йому у спільну часткову власність квартири за адресою: [ADDRESS] (а. с. 187 т. 1). Згідно з повідомленням КП «СЕЗ», на адресу виконкому Мирноградської міської ради від 29.01.2020, архівна справа з оформлення документів про передачу у приватну власність квартири за адресою: [ADDRESS] втрачена. Відповідальна особа КП «СЕЗ», яка здійснювала оформлення документів з приватизації нерухомого майна у період з 2008 року по 2017 рік [PERSON] - померла [INFO] (а. с. 195-196 т. 1). 30.03.2020 суду надані копії матеріалів на теперішній час знайденої архівної справи, щодо передачі у спільну часткову власність квартири за адресою: [ADDRESS] , а саме: довідка про вартість будинку № [ADDRESS] від 23.09.2014, довідка про відсутність заборгованості зі сплати комунальних послуг від 30.09.2014, довідки без дати про перебування у списках на приватизацію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , довіреність [PERSON] на представництво її інтересів [PERSON] від 22.07.2016, квитанція від 18.09.2017 щодо сплати [PERSON] за послуги приватизації квартири в сумі 123,73 грн, квитанція про сплату [PERSON] держмита в сумі 0,01 грн. від 30.09.2014, довідка про склад сім`ї наймача без дати, розрахунки площі квартири, розпорядження органу приватизації від 30.09.2014, свідоцтво про право власності на житло від 07.10.2014, заява від 30.09.2014 за підписом [PERSON] щодо передачі у приватну власність квартири за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 т. 2). V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. За змістом ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на майно оспорюється або не визнається іншою особою, власник майна,

Outcome: dismissed