Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

КП «Київпастранс» в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 1 562,82 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.05.2016 року о 05 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Празькій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Форд», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля марки «Ланос», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Дніпроського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року було встановлено, що своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Протиправні дії [PERSON] призвели до створення перешкоди для руху трамваїв, що не дозволяло трамваям об`їхати таку перешкоду саме через дорожньо-транспортну пригоду, чим спричинено затримку у русі трамвайного маршруту №33 в період часу з 05 год. 44 хв. до 07 год. 10 хв. У зв`язку із простоєм трамвайного маршруту № 33 в період часу з 05 год. 44 хв. до 07 год. 10 хв. філії позивача були завдані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу. Згідно з розрахунками втрат від затримки руху на трамвайному маршруті № 33 втрати становлять 1 562,82 грн. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач не направив на адресу суду відзив. Позивач у своїй заяві просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв`язку з чим суд, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до статуту, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 24.10.2011 року за №2276 - КП «Київпастранс» є суб`єктом господарювання, заснованим на комунальній власності територіальної громади м.Києва, відповідно до рішення Київради від 30.11.2000 року за №101/1078, з метою забезпечення надання послуг з перевезення пасажирів наземним автомобільним та електротранспортом (тролейбус, трамвай, фунікулер), перевезення пасажирів та багажу залізничним транспортом внутрішнього сполучення. КП «Київпастранс» є перевізником, який відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надає соціально значущі послуги та забезпечує перевезення пасажирів наземним транспортом. Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо є філією КП «Київпастранс» та здійснює свою діяльність в межах прав, наданих йому КП «Київпастранс» відповідно до Положення про Філію КП «Київпастранс» Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо, відповідно до п. 6.1.7 якого надано право пред`являти від імені КП «Київпастранс» претензії, а також подавати позови до судів загальної юрисдикції та господарських судів на території України, а згідно п. 6.1.8 - представляти інтереси КП «Київпастранс» в усіх судах загальної юрисдикції Згідно із ст. 34 Закону України «Про транспорт» до складу міського електротранспорту входять підприємства міського електротранспорту, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів, рухомий склад, трамвайні і тролейбусні лінії, ремонтно-експлуатаційні депо, службові приміщення, фунікулери, канатні дороги, ескалатори, заводи по ремонту і так далі. Судом встановлено, що 14.05.2016 року о 05 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Празькій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Форд», д.н.з. [NUMBER] , та автомобіля марки «Ланос», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Дніпроського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року було встановлено, що своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Вбачається, що винна поведінка відповідача спричинила затримку в русі трамваїв на маршруті №33, які простоювали в період часу з 05 год. 44 хв. до 07 год. 10 хв., саме через дорожньо-транспортну пригоду, спричинену відповідачем, що підтверджується даними акту від 14.05.2016 року про перерви в русі трамваїв. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в силу ст.22 ЦК України, є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Встановлено, що у зв`язку з простоєм трамвайних вагонів від тимчасового перешкоджання (закриття) руху на маршрутах №33 позивачу були завдані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу. Згідно до наданого розрахунку збитків під час затримки руху на маршрутах №33, зробленого згідно Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №490 від 31.12.2010 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів», розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 1562,82 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. На адресу відповідача КП «Київпастранс» 31.01.2018 року направило претензію № 185, в якій просило в 10-денний строк відшкодувати матеріальні збитки в сумі 1562,82 грн., однак вона була залишена відповідачем поза увагою. Доказів, які мали б спростувати факт наявності вини та, як наслідок, завдання позивачу матеріальної шкоди, відповідачем в межах розгляду даної справи надано не було. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності щодо завданої позивачу матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди, яку він зазнав внаслідок неправомірних дій відповідача, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved