Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Красносільський дитячий будинок-інтернат звернувся до суду з заявою до зацікавленої особи служби у справах дітей Лиманської (Комінтернівської)районної державної адміністрації про визнання [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що - [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства, страждає від таких тяжких хвороб як важка розумова відсталість з поведінковими розладами, субепіндемальна кіста головного мозку, недорозвиття зорового аналізатора, збіжна косоокість, енурез, енкопрез, за своїм психічним та фізичним станом потребує постійний сторонній догляд та медичне обслуговування, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В судове засідання представник заявника Красносільського дитячого будинку-інтернату - Зіміна Т.А. не з'явилася, надала до суду заяву якою заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх, справу просила слухати без її участі та без фіксації судового процесу. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Лиманської (Комінтернівської) РДА- в судове засідання не з'явився про дату та час судового засідання повідомлявся своєчасно, належним чином, причин неявки суду не повідомив. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства, перебуває на повному державному забезпеченні в Красносільському дитячому будинку-інтернаті з 10 серпня 2006 року та по теперішній час. (а.с.10). Згідно витягу із протоколу діагностичного засідання психолого-педагогічної консультації №112§3 від 14 червня 2006 року., [PERSON] рекомендовано перебування у будинку-інтернаті, діагноз «F71» (за МКБ-10 -розумова відсталість) (а.с.5) Відповідно до виписки з історії хвороби №01/02 [PERSON] не усвідомлює та не виконує елементарні інструкції, не фіксує увагу, емоційно не стійка, неадекватна, мовлення відсутнє, мислення та функції пам'яті не розвинуті, повністю обслуговується персоналом (а.с.11). Згідно з висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №147 від 06 квітня 2016 року, [PERSON], [INFO], страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді «Важкої розумової відсталості із значними розладами поведінки, потребуючими догляду та лікування, обумовлена органічним ураженням ЦНС» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F72.18 за МКХ-10), ступінь когнітивних та емоційно-вольових розладів у [PERSON] настільки виражені що позбавлять її здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Потребує встановлення опіки зв'язку з чим вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с.20-22). Згідно ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч.1 ст.40 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Outcome: approved