Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 800 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка має інвалідність 2 групи. Зазначає, що відповідач з ними не мешкає, добровільно відмовляється утримувати дитину, хоча офіційно працює, має регулярний дохід. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14 листопада 2018 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с.33-34). Вказав, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини заробітку. На даний час не працює, має ще чотирьох дітей, хоча і повнолітніх, один з яких також є інвалідом. Всім дітям він допомагає. До речі на неповнолітню [PERSON] добровільно сплачує 1 000 грн щомісячно. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Як вбачається із матеріалів справи, сторони з 17 жовтня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», що підтверджується медичним висновком №75 (а.с.9). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 31.10.2018 року №8672 сторони та їх неповнолітня дитина зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.13). Як вбачається із довідки Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 10.01.2019 року позивач отримує соціальну допомогу дітям з інвалідністю в розмірі 2 575,40 грн (а.с.56). Крім того, [PERSON] працює в ЧОЦ радіаційного захисту та оздоровлення населення, середньомісячний розмір її заробітної плати становить 4 982,88 грн (а.с.57). Як встановлено в судовому засіданні відповідач проживає окремо. Як вбачається із матеріалів справи відповідач від першого шлюбу має трьох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], яка має інвалідність з дитинства (а.с.35-36), [PERSON],[INFO], (а.с.37), [PERSON], [INFO] (а.с.38) та неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.39). У період з 15.02.2017 року відповідач працював монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 3-го розряду в ТОВ «Будівельна компанія «Промінвест» та отримував заробітну плату, середньомісячний розмір якої становив 6 144,69 грн (а.с.40). Але, згідно копії трудової книжки, 28.12.2018 року звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. З 29.12.2018 року перебуває на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості, що підтверджується довідкою №3844 (а.с.55). У зв'язку з чим 05.01.2019 року розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с.53-54). Також із копій квитанцій, що знаходяться у матеріалах справи, вбачається, що починаючи з вересня 2018 року відповідач надсилав позивачу 1 000 грн щомісячно, як добровільну оплату аліментів (а.с.41-43, 58). Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобов'язана утримувати малолітню дитину та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2018 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ст.137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідност.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, крім іншого, просила стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 800,00 грн. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі угоди про надання правничої допомоги від 22.10.2018, укладеної з адвокатом Чепурною Н.В. (а.с.12). Позивач сплатила на користь адвоката 800,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с.11) та попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат (а.с.10). З огляду на викладене, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу пов'язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 800 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial