Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 7152,42 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 22 січня 2017 року в м. Тернополі по вул. Паращука, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «BMW», номерний знак S289AEE, під керуванням [PERSON] та «Ford», державний номерний знак [NUMBER], під керування [PERSON] В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Ford», державний номерний знак [NUMBER]. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку за №33 від 18 лютого 2017 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Ford», державний номерний знак [NUMBER], становить 7152,42 грн. Позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування на загальну суму 7152,42 грн. Посилаючись на наведене та те, що відповідач на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу витрати повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 7152,42 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо від представника позивача надійшла заява про слухання справи без їх участі, на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують та просять задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки та відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 22 січня 2017 року о 21 год. 00 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Танцорова-Паращука, [PERSON] керуючи транспортним засобом «BMW», номерний знак S289AEE, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Ford», державний номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення та транспортні засоби отримала механічні пошкодження. Крім того, [PERSON] залишив місце дорожньотранспортної пригоди. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, залишення місця ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили. Згідно протоколу огляду колісного транспортного засобу від 14 лютого 2017 року, у транспортного засобу «Ford», державний номерний знак [NUMBER], були виявлені наступні пошкодження: лівих задніх дверей деформація, залом; заднього лівого крила деформація; лівого порогу деформація; перекос пройому лівих дверей (зміщення центральної стійки). Відповідно до звіту за №33 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford», державний номерний знак [NUMBER], складеного ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford», державний номерний знак [NUMBER] становить 7152,42 грн. 01 березня 2017 року потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про отримання страхового відшкодування. 29 травня 2017 року позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування на загальну суму 7152,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29 травня 2017 року за №4655рв. У добровільному порядку відповідач коштів в порядку регресу не повертає. Встановлено, що на час настання страхового випадку відповідач не застрахував цивільно-правову відповідальність. У судове засідання відповідач не зявився та будь-яких доказів на спростування доводів позову суду не надав. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22 січня 2017 року з вини [PERSON] мала місце дорожньо-транспортна пригода, місце якої останній залишив. На підтвердження вказаних доводів позивач надав суду постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2017 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, яка набрала законної сили. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент вчинення ДТП [PERSON] не мав чинного договору обовязкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як слідує з вимог п.п. а п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідач в судове засідання не зявився, відзив на позов не подав та будь-яких доказів на спростування доводів позивача не представив. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов МТСБУ до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку регресу слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача суму витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 7152,42 грн. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved