Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Надвірнянське обєднане управління ПФУ Івано-Франківської області звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебуває на обліку в Надвірнянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком по списку № 2. 29.03.2006 р. [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі, яке реорганізовано в Надвірнянське обєднане управління ПФУ Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за віком по списку № 2, та надав необхідний пакет документів при призначенні даного виду пенсії. На виконання постанови Правління Пенсійного фонду України від 17.12. 2015 р. та листа головного управління Пенсійного фонду України від 22.12.2015 р. за № 8124/03 управлінням проведено у відповідність пенсійні справи, в яких невірно занесені дані про заробітну плату. По даних пенсійних справах управлінням опрацьовано пенсійні справи, в яких внесені спеціалістами управління до АСОПД/КОМТЕКСТ недостовірні дані про суми заробітної плати, які призвели до переплати пенсії з моменту, у якому було допущено «Помилка ручного ввводу». В результаті опрацювання встановлено, що сектором ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно- аналітичних систем подано 01.06.2016 р. коригуючи дані СПОВ і це суттєво вплинуло на розмір пенсії. По пенсійній справі [PERSON] за період з 01.12.2013 р. по 31.12.2015 р. виникла переплата пенсій на загальну суму 358 грн. 64 коп., яка підлягає обов'язковому поверненню до бюджету Пенсійного фонду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області переплату пенсії в сумі 358 грн. 24 коп. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечила обставини на які покликається позивач, зазначивши, що будь-якого умислу чи недобросовісності зйого боку не має, чому виникла переплата йому не відомо і його провини в цьому немає. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 29.03.2006 р. відповідач [PERSON] звернувся до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі, яке реорганізовано в Надвірнянське обєднане управління ПФУ Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за віком по списку № 2, та надав необхідний пакет документів при призначенні даного виду пенсії. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Надвірнянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком по списку № 2 (а.с. 4-5). Як зазначає позивач на виконання постанови Правління Пенсійного фонду України від 17.12.2015 р. та листа головного управління Пенсійного фонду України від 22.12.2015 р. за № 8124/03 управлінням приведено у відповідність пенсійні справи, в яких невірно занесені дані про заробітну плату. Управлінням опрацьовано пенсійні справи, в яких внесені спеціалістами управління до АСОПД/КОМТЕКСТ недостовірні дані про суми заробітної плати, які призвели до переплати пенсії з моменту, у якому було допущено «Помилка ручного ввводу». В результаті опрацювання встановлено, що сектором ведення електронних реєстрів та підтримки інформаційно-аналітичних систем подано 01.06.2016 р. коригуючи дані СПОВ і це суттєво вплинуло на розмір пенсії. По пенсійній справі [PERSON] за період з 01.12.2013 р. по 31.12.2015 р. позивачем нарахована переплата пенсій на загальну суму 358 грн. 64 коп. (а.с.7-8). Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно достатті 50Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому, факт подання органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії відповідачу, не встановлений. Крім того, органом пенсійного фонду не те щоб не доведено, а й взагалі не наведено зловживань з боку пенсіонера або подання [PERSON] недостовірних даних, які слугували підставою для переплати призначеної пенсії. Таким чином, відсутні докази зловживань з боку відповідача, як пенсіонера, що відповідно дост. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії. За змістом ч. 1ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК Українивстановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене устатті 1215 ЦК Українимайно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року №6-151цс13року та від 02 липня 2014 року № 6-91цс14. Як вже зазначалося недобросовісності з боку набувача немає, що не заперечувалось представниками Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. Не надано також доказів, що з боку позивача було допущено саме рахункову помилку у нарахуванні пенсії. Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві не визначено. Рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку). Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається розяснення того, що до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. З матеріалів справи слідує, що позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов'язаною з неналежним виконанням обов'язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії, а також здійснення контрольних функцій. До таких помилок допущених посадовими особами відносяться також помилки при нарахуванні пенсії пов'язані з неправильним застосуванням службовими особами нормативних актів, якими регулюються обчислення та нарахування пенсії для певних категорій пенсіонерів. Отже, переплата по пенсії нараховувалась [PERSON] саме через неуважність працівників Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, а саме як зазначив позивач «Помилку ручного вводу», що жодним чином не може розцінюватись як рахункова помилка. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином суд прийшов до висновку, що стороною позивача в судовому засіданні не було надано жодних доказів, що підтверджують той факт, що при нарахуванні позивачем пенсії була допущена рахункова помилка, як і не надано доказів допущення відповідачем будь-яких порушень чи зловживань які призвели до виникнення переплати. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області слід відмовити. На підставі наведенно, ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,

Outcome: dismissed