Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

На адресу суду надійшов позов [PERSON] до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шептицького 1-1Б» , третя особа Тернопільська міська рада про визнання права власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] Заяву мотивовано тією обставиною, що позивач, будучи власником квартири, здійснив її реконструкцію в нежитлове приміщення, й при цьому не існує іншого порядку, окрім як у судовий спосіб , перевести статус житлового приміщення в нежитлове. За згодою представника позивача, ухвалою суду здійснено заміну неналежного відповідача на належного - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шептицького 1-1Б» на Тернопільську міську раду. Представник позивача направив на адресу суду клопотання про підтримку позову та про розгляд справи за власної відсутності. Відповідач на адресу суду направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Від Тернопільської міської ради мотивованого відзиву чи заперечення на позов до суду не надходило. Всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою H.A. 06 липня 2018 року за реєстровим № 2108. Право власності на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 липня 2018 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою H.A., як спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, номер запису про право власності - 26931569, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1591495561101. Вищезазначена квартира була переобладнана під нежитлове приміщення та отримано висновок ФОП [PERSON]: «об'єкт - реконструкція квартири під нежитлове приміщення, забезпечений відповідними інженерними мережами та сучасним технологічним обладнанням згідно вимог державних стандартів, норм і правил та інших нормативних актів, та технічних умов відповідних служб». Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» *державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; *нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. В п.7 Постанови «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» Пленум вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ роз'яснив, що при вирішенні спорів за позовами про визнання права власності на переобладнанні самочинно квартири в багатоповерхових будинках, підлягає до застосування ч.2 ст. 383 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень частини 2 ст.383 Цивільного кодексу України, власник квартири може на власний розсуд здійснити в ній зміни, за умови, зо ці зміни не приведуть до порушень прав власників інших квартир в багатоповерховому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Суд погоджується, що проведена позивачем реконструкція квартири під нежитлове приміщення не є самочинною в розумінні ст.. 376 ЦК України, оскільки проведеною реконструкцією не зайнято жодної земельної ділянки, а тому для врегулювання спору слід застосувати ст.. 383 ЦК України. Диспозиція змісту ст. 383 ЦК України дозволяє власнику квартири на власний розсуд, тобто без погодження та вказівок будь - якої особи, вносити зміни до квартири за умови недопущення порушення прав інших осіб такими змінами. Проведеною реконструкцією належної позивачу на праві власності квартири, не порушено вимог ДБН, протипожежних та санітарних норм та правил, що стверджується проектом відповідності від 2018 року. Судом також не встановлено, що зміни в квартирі призвели до порушень прав власності інших мешканців будинку, і балансоутримувач будинку має будь які заперечення проти влаштування нежитлового приміщення. А тому, аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і їх слід задовольнити.

Outcome: approved