Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача і заперечення відповідача. 01.03.2021 за вх.№ 1376 [PERSON] (далі позивач за первісним позовом) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач 1), [PERSON] (далі відповідачі 2) про зменшення розміру стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначав, що відповідно до виконавчих листів, Народицького районного суду Житомирської області від 12.05.2020 № 284/615/19 стягується з позивача на користь [PERSON] на її утримання кошти в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку починаючи з 03.09.2019 до досягнення дитиною трьох років та стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку( доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно. починаючи з дня подання заяви до суду 03.09.2019 до 10 січня 2036 року, тобто до досягнення повноліття [PERSON] , в розмірі 1/6 частини мого заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з і 1 січня 2036 року до 07 липня 2037 року, тобто до досягнення повноліття [PERSON] . Окрім цього рішенням Баришівського районного суду Київської області від 24.09.2012 по справі № 1001/805/2012 з позивача стягується в примусовому порядку (виконавче провадження № 35868259, Фастівський МР ВДВС ЦМУ МЮ) на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 17.07. 2012. У зв`язку з вказаним позивач сплачує 70,8 % коштів від свого доходу на утримання колишньої дружини до досягнення трирічного віку та аліменти на утримання трьох дочок. Вказана сума аліментів для позивача є непосильною, оскільки позивачу не вистачає коштів на власне проживання, сплату комунальних послуг, харчування тощо. 18.08.2021 до початку розгляду справи по суті в судовому засіданні відповідач 1 подала зустрічний позов про збільшення розміру аліментів, оскільки відповідно до рішення Баришівського районного суду Київської області від 24.09.2021 стягується з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, д досягення дитиною повноліття. Оскільки з законодавцем було змінено відсоткову ставку прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щодо розміру стягнення аліментів, тому просить стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Заперечуючи проти задоволення поданого позову представник відповідача 2 [PERSON] надала відзив на позовну заяву (а.с.61-62) де вказує, що позивачем за первісним позовом не надано підтверджень погіршення матеріального становища, у зв`язку з чим в задоволенні позову просить відмовити. ІІ. Заяви і клопотання. Заяв та клопотань не надходило. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2020 розгляд даної справи було визначено судді Коваленку К.В. (а.с.15) 02.03.2021 надіслано запити для встановлення місця реєстрації відповідачів в порядку ч.6 ст. 187 (а.с.17-18) . 11.05.2021 постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 16.06.2021 ( а.с.19) Відповідно до розпорядження керівника апарату суду за № 427 від 30.06.2021 проведено повторний авторозподіл справи та визначено суддю Червонописького В.С.(а.с.22) 05.07.2021 постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та проводити розгляд справи у загальному позовному провадженні (а.с. 24) 18.08.2021 прийнято зустрічну позовну заяву відповідача 1 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] . 23.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Судом на\~підставі частини\~першої \~статті\~247\~ЦПК України\~здійснювалася повна\~фіксація судового\~засідання технічними\~засобами . IV. Фактичні обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Згідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина перша статті 15\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~п. 17 абз. 4. встановлено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовим розглядом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідно до виконавчого провадження № 62394998 з виконання виконавчого листа № 284/615/19 виданого 12.05.2020 стягується [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] 10.01.2018 та [PERSON] 07.07.2019 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно починаючи з 03.09.2019 до 10.01.2036 , тобто до досягнення повноліття [PERSON] , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 11.01.2036 до [INFO] тобто до досягнення повноліття [PERSON] . Відповідно до виконавчого провадження № 62395520 з виконання виконавчого листа № 284/615/19 виданого 12.05.2020 стягується [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання 1/8 частини усіх виді заробітку щомісячно, починаю з 03.09.2019 та до досягнення [PERSON] трьох років. Згідно виконавчого листа 24.09.2012 стягується з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 17.07.2012. Аналіз\~статті 192 Сімейного кодексу\~свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є працездатною особою та\~\~має стабільний заробіток, що не заперечує сам позивач. Разом з тим, суд дійшов висновку, що звертаючись з позовом до суду, він фактично, як на обставини, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів посилається на те, що в нього змінився сімейний стан, оскільки на даний час у нього на утриманні перебуває троє дітей, а також колишня дружина [PERSON] . Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст.\~182\~СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується відмови в задоволенні зустрічного позову,\~ то суд виходить з наступного. [PERSON] просить визначити розмір стягуваних з відповідача за зустрічним позовом аліментів у розмірі 1/4\~\~частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку . Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи вказану норму предметом судового розгляду у цивільному судочинстві є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що на момент звернення позивача із даним позовом до суду її права та права неповнолітньої дитини на утримання від батька жодним чином не порушені, оскільки предметом позову є не збільшення самого розміру аліментів, а визначення мінімуму аліментів у відповідності до чинного законодавства. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в\~ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Оскільки на даний час права позивача за зустрічним позовом в частині стягнення аліментів на утримання дітей із врахуванням положення ст.182 СК України не порушені, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову. На підставі викладеного вище та ст.\~180,182,\~190,\~192 СК України,

Outcome: partial