Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Львівський міський центр зайнятості (надалі - Позивач) звернувся до Суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовну заяву мотивує тим, що 23.10.2018 Львівським міським центром зайнятості [PERSON] було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. За час перебування на обліку у центрі зайнятості [PERSON] отримував матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю з 30.10.2018 року по 13.02.2019 року. За результатами перевірки достовірності інформації отриманої при обміні даними з ПФУ встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку як безробітний у Львівському міському центрі зайнятості уклав 01.11.2018 року договір цивільно-правового характеру - цивільно-правову угоду про надання послуг (виконання робіт) від 01.11.2018 року з ТзОВ «Сігмар Персонал» та отримував дохід і відповідно підлягав зняттю з обліку як безробітний з 01.11.2018 року. В результаті не повідомлення спеціалістів Львівського міського центру зайнятості про укладення цивільно-правової угоди про надання послуг (виконання робіт) [PERSON] безпідставно перебував на обліку як безробітний та незаконно отримував допомогу з безробіття за період з 01.11.2018 року по 13.02.2019 року в сумі 25461,91 грн., а тому, просить Суд стягнути з Відповідача суму виплаченого матеріального забезпечення по безробіттю в розмірі 25461,91 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав повністю з підстав зазначених у ній, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, жодних заяв до суду не скеровував, правом подачі відзиву не скористався. На підставі ст. 280 ЦПК України, Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. 13.08.2019 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, Суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі заяви від 23.10.2018 року та Витягу із наказів про прийняті рішення по [PERSON] . Відповідачу Львівським міським центром зайнятості було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. Актом № 13 від 05.03.2019 за результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення виявлено, що [PERSON] , перебуваючи на обліку як безробітний в Львівському міському центрі зайнятості надавав послуги за договором ЦПХ у ТОВ «Сігмар Персонал» з 01.11.2018 року по 31.12.2018 року. Факт перебування Відповідача у цивільно правових відносинах з ТзОВ «Сігмар Персонал» в період перебування його на обліку як безробітного підтверджується листом ТОВ «Сігмар Персонал» №01/08 від 08.02.2019 року та Цивільно-правовою угодою від 01.11.2019 року, згідно якої [PERSON] зобов`язувався виконувати певну роботу. Згідно ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Відповідно до п.п. 1 п.37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198, який діяв на момент призначення Відповідачу допомоги, зазначено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Відповідно до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов`язана повідомити про це державну службу зайнятості. П. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно розрахунку виплати допомоги по безробіттю, за період з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року Відповідачу було виплачено 25461 гривню 91 коп. Відповідачу було направлено повідомлення №10/927 від 06.03.2019 року про повернення коштів однак в добровільному порядку вони повернуті не були. На підставі викладеного Суд дійшов висновку, що з Відповідача підлягають до стягнення кошти отримані як допомога по безробіттю, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн., сплата яких Позивачем стверджується платіжним дорученням № 787 від 14 травня 2019 року

Outcome: approved