Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу сплати аліментів, які сплачуються відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.03.2017 року по справі №751/416/17, на користь неповнолітньої [PERSON], [INFO]. З врахуванням уточненої позовної заяви (а.с.28-30) просив звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON]. [INFO], а також просив стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особистий рахунок неповнолітньої дитини, відкритий на її ім'я у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк». Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. Спільне життя подружжя не склалося і 31 жовтня 2016 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу з відповідачем сплачує на її користь кошти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Однак, від доньки та бабусі дитини він дізнався про нецільове витрачання даних коштів матір'ю дитини, а також дізнався про те, що [PERSON] усунулась від виховання та утримання дитини, ніде не працює та зловживає спиртними напоями. Посилаючись на нові зміни у ч.2 ст.186 Сімейного кодексу України бажає, щоб кошти, які він сплачує на утримання дитини, зараховувалися на особистий рахунок неповнолітньої дитини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04 грудня 2018 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Протокольною ухвалою суду від 08 січня 2019 року розгляд справи відкладався у зв'язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігова ради в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив вирішити спір з врахуванням інтересів дитини. Третя особа - [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що її донька не проживає разом з ними, не займається утриманням та вихованням доньки [PERSON]. Кошти, які відповідач отримує від позивача на утримання дитини, вона використовує на власні потреби та не в інтересах дитини. Відповідач в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд визнав за можливе розглянути справи за відсутності відповідача на підставі наявних доказів у наявних матеріалах справи. Протокольною ухвалою суду від 31 січня 2019 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України. Після перерви учасники справи в судове засідання не прибули, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, а тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 31 жовтня 2016 року, що підтверджується рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова (а.с.12-13). [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є позивач та відповідач (а.с.16). 15 березня 2017 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігів стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2017 року (а.с.14-15). Відповідно довідки Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова №47677 від 22.10.2018 року станом на 01.10.2018 року [PERSON] заборгованості по аліментам не має (а.с.18). Як вбачається із довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №14124 від 22.10.2018 року неповнолітня [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] (а.с.17). Разом з нею зареєстрована мати - [PERSON], що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №5393 від 14.12.2018 року (а.с.43). Однак, згідно акту від 29.11.2018 року, який складений у присутності трьох свідків, за вищевказаною адресою неповнолітня дитина проживає разом із своєю бабусею [PERSON], [INFO] (а.с.31). Крім того, як вбачається із листа служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради від 05.02.2019 року, спеціалістами служби неодноразово було відвідано квартиру [ADDRESS], але мати дитини - [PERSON], жодного разу двері квартири не відчинила. Зі слів бабусі неповнолітня дитина проживає у неї, [PERSON] коштів на утримання дитини не надає (а.с.62). Згідно акту обстеження умов проживання [ADDRESS] від 20 лютого 2019 року для виховання та розвитку дитини створені всі належні умови (а.с.61). Відповідно довідки АК КБ «ПРИВАТБАНК» від 29.11.2018 року відкрито рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON] (а.с.32). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч.8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 181 СК України вбачається, що аліменти на утримання дитини сплачуються тому з батьків з яким проживає дитина. Згідно ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що кожен з батьків зобов'язаний брати участь в утриманні своїх дітей. Один з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний, зокрема, на підставі рішення суду, сплачувати аліменти на її утримання. Одержувачем таких аліментів, як правило, являється особа з якою проживає дитина (другий із батьків, опікун або піклувальник, тощо). Сплачені аліменти являються власністю дитини, але їх одержувач має право розпоряджатися ними виключно на потреби дитини і в її інтересах. При цьому платник аліментів зберігає право здійснювати контроль за цільовим використанням аліментів, що забезпечує дотримання найкращих інтересів дитини. Нецільове використання одержувачем аліментів може мати наслідком зміну їх одержувача або зменшення розміру. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджено періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від їх сплати. Звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей главою 15 СК України не передбачено, однак, відповідно до ст.10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Тому, суд вважає за необхідне застосувати до даних сімейних відносин положення ст. 273 СК України за аналогією закону, яка передбачає, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. За вказаних обставин, суд доходить висновку, що [PERSON] втратила право на отримання аліментів на доньку, так як дитина проживає із бабусею і знаходиться на її утриманні. Дана обставина має істотне значення, тому необхідно звільнити позивача від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], які стягнуті згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 березня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У всіх інших випадках, в тому числі у разі зміни як способу стягнення аліментів так і розміру їх стягнення, стягнення аліментів відбувається за загальним правилом - з дня набрання рішенням законної сили. Зокрема, як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, з максимально можливим урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що аліменти повинні спрямовуватися на забезпечення потреб дитини у харчуванні, одязі, здобутті освіти, інших необхідних умов життя, і мають використовуватися за цільовим призначенням, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь дитини на особистий рахунок дитини, відкритий на її ім'я у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, однак за відсутності даної вимоги судові витрати не стягуються.

Outcome: approved