Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2020 року Бориспільська міська рада Київської області звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що в ході розгляду заяви громадянина [PERSON] щодо передачі у власність земельної ділянки було встановлено, факт присвоєння кадастрового номеру та державної реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 3210500000:06:024:0047 зареєстровано за [PERSON] . Підставою виникнення права власності зазначено рішення Бориспільської міської ради від 18 лютого 1997 року №99. Разом з цим, жодних рішень щодо передачі у власність земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , Бориспільською міською радою не приймалось. Тому спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності всупереч вимогам земельного законодавства та волі територіальної громади в особі уповноваженого на те органу - Бориспільської міської ради. [INFO] [PERSON] померла, єдиним її спадкоємцем є син [PERSON] , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. За вказаних обставин Бориспільська міська рада просить скасувати рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, а також скасувати запис відповідний запис у Державному земельному кадастрі. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.105-106). Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалив провести підготовче засідання та ухвалити рішення у справі. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача Яцько В.О. підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] визнав пред`явлений до нього позов та не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] підтримала пред`явлений позов та не заперечувала проти його задоволення. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] направили до суду письмові клопотання з проханням розглянути цивільну справи без їхньої присутності, а також вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представники ГУ Держгеокадастру у Київській області та Броварської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явились та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що рішенням державного реєстратора № 28591208 від 04 березня 2016 року зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3210500000:06:024:0047 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №211761732 від 09 червня 2020 року (а.с.16-18). [INFO] [PERSON] померла. В свою чергу, [PERSON] як син [PERSON] та спадкоємець першої черги за законом подав до Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини після її смерті (а.с.99). У такий спосіб [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3210500000:06:024:0047 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується за адресою: [ADDRESS] , з часу відкриття спадщини. Спірні правовідносини врегульовані гл.19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами» ЗК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками і земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно з ч.6, ч.7, а також ч.9 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Вказані органи розглядають клопотання у місячний строк і дають дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. У відповідності до ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). б. норми процесуального права. Згідно з ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом ч.1 та ч.2 ст.51 ЦПК України питання щодо заміни неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача суд вирішує виключно за клопотанням позивача. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку було прийнято на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради №99 від 18 лютого 1997 року. Разом з цим, в рішенні виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів №99 від 18 лютого 1997 року, а також в додатках до рішення, списки громадян, які приватизують земельні ділянки відсутнє прізвище [PERSON] , а також відомості про передачу їй у власність земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.20-98). Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що були відсутні правові підстави для реєстрації права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. З огляду, на це, рішення державного реєстратора №28591208 від 04 березня 2016 року є таким, що суперечить вимогам чинного земельного законодавства, а саме: ч.1 ст.116, ч.6, ч.7 та ч.9 ст.118 ЗК України. Тому рішення державного реєстратора №28591208 від 04 березня 2016 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3210500000:06:024:0047 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується за адресою: [ADDRESS] , належить скасувати. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог про скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки, яка розташовується за адресою: [ADDRESS] . Скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки передбачено Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051. Вжиття такого способу захисту відповідає змісту порушених прав територіальної громади в особі уповноваженого на те органу - Бориспільської міської ради та забезпечує їх відновлення. За змістом ст.48 ЦПК України сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги, а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання. Тому в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси позивача саме від відповідача. Тому, на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не можуть бути покладені будь-які матеріально-правові обов`язки, тобто суд не вправі винести рішення про права чи обов`язки цих третіх осіб. З цих міркувань, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог Бориспільської міської ради щодо покладення зобов`язання на ГУ Держгеокадастр у Київській області виконати всі передбачені чинним законодавством дії для відновлення стану спірної земельної ділянки, який існував до порушення прав Бориспільської міської ради. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду Бориспільська міська рада сплатила судовий збір у розмірі 2102 гривні (а.с.1). Пред`явлений позов задоволений. Враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд приходить до висновку, що Бориспільській міській раді необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 1051 гривень, а також стягнути з [PERSON] на користь Бориспільської міської ради витрати на оплату судового збору у розмірі 1051 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial