Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. 25.09.2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ), який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову і до досягнення сином 23 років. На обґрунтування вимог зазначила, що їх спільний з відповідачем повнолітній син [PERSON] , [INFO] , навчається в Київському електромеханічному коледжі на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробітну плату, а стипендію він не отримує з першого курсу. Після досягнення сином повноліття стягнення з відповідача аліментів на утримання сина припинилося. Відповідач є працездатним, має гарний стан здоров`я, працює в АТ «Укрзалізниця» та має змогу утримувати сина до закінчення ним навчання. У відзиві відповідач [PERSON] виклав заперечення проти заявленого розміру аліментів пославшись на такі обставини. Його працевлаштування в АТ «Укрзалізниця» обмежено певним строком, оскільки укладений з ним трудовий договір діє до 06.03.2020 і наразі невідомо, чи буде його в подальшому продовжено. Окрім того на його утриманні перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] , на якого рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2019 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу. Також відповідач зазначив, що позивачем не обґрунтовано та не доведено необхідність надання повнолітньому сину допомоги у заявленому розмірі, а доводи позову про те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за малолітніми дітьми, не мають братися судом до уваги, оскільки він не зобов`язаний утримувати колишню дружину та її дітей від іншого чоловіка. З урахуванням наведеного він не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/20 частини його заробітку до закінчення сином навчання, тобто до [INFO] , за умови відкриття позивачем для сина особистого рахунку у Державному ощадному банку України, оскільки за законом аліменти є власністю дитини. В ході розгляду справи відповідач змінив свою позицію. Вказуючи, що згідно з отриманими доказами його повнолітній син закінчив навчання у вищому навчальному закладі, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. Ухвалою від 21.10.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 20.01.2020 суд ухвалив заочне рішення про задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. 06.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позов. 26.03.2020 відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. 01.06.2020 суд постановив ухвалу про скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 27.07.2020. 27.07.2020 у зв`язку з неявкою позивача суд відклав розгляд справи на 26.08.2020. Позивач після скасування заочного рішення двічі повідомлялась про розгляд заяви у встановленому законом порядку за зазначеною у позовній заяві адресою, проте судові повістки повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Однак зважаючи на те, що позивач веде справу через представника [PERSON] , яка була повідомлена про розгляд справи належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, та нез`явлення представника до суду без повідомлення причин неявки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторони позивача. Представник відповідача подала клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Зважаючи на неявку сторін, суд розглянув справу без фіксування судового засідання технічними засобами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. З 21.10.2001 до 30.06.2005 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Після розірвання шлюбу сторін син залишився проживати з матір`ю, а з батька за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2006 стягувались аліменти на його утримання в розмірі ј частини усіх видів його заробітку до повноліття сина. [INFO] сину сторін виповнилося 18 років, у зв`язку з чим стягнення аліментів на його утримання припинилося. Наказом Державного вищого навчального закладу «Київський електромеханічний коледж» № 107-с від 05.08.2016 [PERSON] був зарахований студентом денної форми навчання за спеціальністю «Телекомунікації та радіотехніка», термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 (а.с. 4). Наказом Державного вищого навчального закладу «Київський електромеханічний коледж» від 27.11.2019 № 169-с [PERSON] був відрахований за неуспішність, а 13.12.2019 поновлений на заочну форму навчання за спеціальністю «Залізничний транспорт, що підтверджується довідкою навчального закладу від 07.07.2020 № 01-08-129-к, наданою на запит представника відповідача (а.с. 109). Статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України). Отже за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є потреба останніх у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. З викладених у заявах по суті справи пояснень сторін вбачається, що відповідач працює в АТ «Укрзалізниця» на посаді заступника директора Департаменту міжнародного співробітництва. У відзиві відповідач посилався на те, що його працевлаштування обмежене певним строком, проте доказів припинення його трудових відносин з АТ «Укрзалізниця» суду не надано, а відтак суд вважає доведеним, що він продовжує працювати на зазначеній посаді. Судом установлено, що на утриманні відповідача перебуває його малолітній син від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] (а.с. 79). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2019 з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (а.с. 69-71). Згідно з даними довідки з місця роботи відповідача його реальний (за мінусом податків) середньомісячний дохід за вісім місяців 2019 р. (з січня по серпень) склав 58 341,75грн. (а.с. 91), а відтак після сплати визначеного судом розміру аліментів на утримання молодшого синав його розпорядженні залишається 38 894,50 грн. Отже з огляду на досить високий рівень доходів відповідача, суд дійшов висновку про його спроможність надавати утримання повнолітньому сину за умови продовження ним навчання. За змістом положень норм статей 191, 199 Сімейного кодексу України аліменти на повнолітніх дочку, сина присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову і до припинення дочкою, сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ними 23 років. Як установив суд, на день пред`явлення позову повнолітній син сторін навчався на денній формі навчання, а тому був позбавлений можливості працювати та не міг забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням. Водночас суд ураховує, що навчання сина сторін на денній формі навчання припинилося 27.11.2019, при цьому жодних доказів, які б свідчили про те, що він, навчаючись на заочній формі навчання, продовжує потребувати матеріальної допомоги, позивачем не надано. За таких обставин суд визнає доведеною вимогу про стягнення аліментів від дня пред`явлення позову і до припинення сином навчання на денній формі навчання. Доводи позивача про те, що окрім сина вона має ще двох дочок та перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, суд відхиляє як такі, що не мають правового значення для вирішення даної справи. Зважаючи на викладене, суд визначає конкретний розмір аліментів

Outcome: partial