Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 16.04.2019 року за вх.№ 3088 до Баришівського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій товариство з обмеженою відповідальністю « Юридична компанія « Стратег» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму основного боргу за надані юридичні послуги у розмірі 17256,10 грн., 3 відсотки річних в розмірі 104,95 грн. та інфляційні збитки в розмірі 206,57 грн. В судовому засіданні представники позивача - адвокат Павленко Сергій Валерійович та адвокат Тарасенко Наталія Вікторівна позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Чередник Сергій Володимирович проти задоволення позову заперечує в повному обсязі вважаючи його безпідставним. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Товариство з обмеженою відповідальністю « Юридична компанія « Стратег» в порядку ст.141 ЦПК України, звернулася до суду із заявою про надання строку для подачі понесених витрат, які він поніс в результаті розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до ст.247 ЦПК України під час судового розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, 21.12.2018 року о 11 годині 50 хвилин на а/д Київ-Чоп 428 км +600 м в напрямку м. Львів, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «LEXUS LX 470», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на металеве огородження вздовж проїзної частини (відбійник), чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Баришівського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року, [PERSON] був визнаний винним у скоєному правопорушенні, передбаченого ст. 124 КпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. ( а.с.19) Відповідно до ст.271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України. Право на правову допомогу гарантовано ст. 59 Основного закону України. Повноваження адвоката на участь у розгляді справи посвідчуються ордером, що його видає адвокатське об`єднання, або відповідною довіреністю на ведення справи. Як вказано у постанові від 21.01.2019 року, в судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення, приймав участь захисник особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності Павленко С.В. , який діяв на підставі довіреності від 11.01.2019 року посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г.В., зареєстровано в реєстрі під № 56.( а.с.17) Таким чином, відповідно до вказаної довіреності, захисник Павленко С.В. представляв інтереси [PERSON] при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Необхідно зазначити, що зміст домовленості, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) обумовлено умовами договору, зокрема і зобов`язання оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору про надання правової допомоги. Відповідно до ст.30 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» , гонорар, є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. Однак, як вбачається із матеріалів справи, жодних зобов`язань оформлених належним чином у формі правочину по оплаті послуг адвоката, які брав на себе довіритель [PERSON] , в матеріалах справи відсутні. Проте, не дивлячись на відсутність зобов`язань, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ту обставину, що всі документи та інформування [PERSON] по адміністративній справі, проводилося через посередника, яким була [PERSON] . При цьому, жодних доказів, якими би [PERSON] уповноважував дану особу на здійснення будь-яких дій, в судовому засіданні надано не було. Крім того позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що саме він є тією особою яка має право на звернення до суду з вимогами до відповідача. В матеріалах наданих суду відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем. Посилання на довіреність від 11.01.2019 року посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г.В., зареєстровано в реєстрі під № 56.( а.с.17), не може бути в даному випадку належним доказом, оскільки даною довіреністю відповідач доручив представляти його інтереси не позивачу, а конкретним фізичним особам, та жодної згадки про те, що дані особи діють від імені позивача в документі немає. Факт перебування адвоката Павленка С.В. в трудових відносинах з позивачем не свідчить про те, що в даному конкретному випадку останній представляв інтереси позивача чи виконував доручення позивача. Тим більше, як зазначено раніше, відповідач і не давав позивачу буд-яких доручень. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, закон покладає на позивача, надати суду докази, які безпосередньо стосуються предмету спору та підтверджують обґрунтованість позовних вимог. Враховуючи ту обставину, що позивачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували зобов`язання між сторонами, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даних позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed