Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування вимог зазначив, що з 19.01.2015 по 26.05.2020 він працював ГРОЗом у відповідача, 26.05.2020 був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідач не розрахувався з ним у день звільнення, має перед ним заборгованість із заробітної плати за період з листопада 2019 року по травень 2020 року. 18.08.2020 він звернувся до підприємства з вимогою про проведення повного розрахунку, надання довідок про заборгованість, його лист був прийнятий відповідачем 19.08.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але відповідь на заяву не надана досі. Відтак, він не може надати суду докази розміру заборгованості і змушений провести розрахунок заборгованості самостійно, виходячи з даних форми ОК-5. За його підрахунками заборгованість із заробітної плати становить: за листопад 2019 року 18011,81 грн, за грудень 2019 року 9471,04 грн, за січень 2020 року 10850,12 грн, за лютий 2020 грн 18981,88 грн, за березень 2020 року 17050,48 грн, за квітень 2020 року 17864,05 грн, за травень 2020 року 17679,74 грн, а всього 109909,12 грн. Просив суд стягнути на його користь з відповідача вказану суму заробітної плати. ІІ. Позиції і заяви (клопотання) учасників справи. До суду позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У позовній заяві викладене клопотання про витребування у відповідача довідки про розмір заборгованості із заробітної плати перед позивачем. Представник відповідача ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» Бушинська Є.В. до суду також не з`явилася, надала судові відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнані. Згідно з відзивом позивач дійсно працював на підприємстві за вказаною ним посадою і у вказаний період. В день звільнення 26.05.2020 він не працював, оскільки знаходився у простої, однак того ж дня отримав трудову книжку. З вимогою про повний розрахунок він не звертався, отже, вина власника у невиплаті належних сум ним не доведена. Вважає, що період затримки розрахунку виплат має обчислюватися з 16.10.2020 дня отримання відповідачем копії позову. Крім того, відповідач посилається на наявність складної фінансово-економічної ситуації на підприємстві, впровадження з 19.12.2019 простою, введення на території України карантину. Отже, через дію непереборної сили існують форс-мажорні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання відповідачем своїх обов`язків з оплати праці працівників. Просить відмовити у задоволенні позову. Представником відповідача [PERSON] подане суду клопотання про здійснення розгляду справи без участі представника. \~ \~ \~ \~Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 06.10.2020 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у справі, відповідачеві запропоновано подати судові відзив на позовну заяву, витребувано у підприємства довідку про нараховані суми, належні позивачеві при звільненні. Призначено розгляд справи на 27.10.2020, судове засідання відкладалося на 11.11.2020. \~ \~ \~ \~11.11.2020 з урахуванням наявності заяв обох сторін про розгляд справи без їхньої участі, враховуючи достатність матеріалів справи для ухвалення рішення, судом вирішено розглядати справу у відсутність позивача та представника відповідача. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Згідно з відомостями трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 19.01.2015 наказом №152р був прийнятий на роботу до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірником очисного забою підземним четвертого розряду з повним підземним робочим днем у шахті, а 26.05.2020 наказом №699к він був звільнений з роботи за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.6-8). Згідно з наданою відповідачем довідкою про відмітки за таб.№ [NUMBER] [PERSON] у день звільнення 26.05.2020 позивач не табелювався на роботі (а.с.26). 18.08.2020 [PERSON] надіслано відповідачеві заяву-вимогу про розрахунок та виплату заборгованості, надання інформації та довідок (а.с.12-14). Довідкою №1652 від 21.10.2020, наданою ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на вимогу суду, засвідчено, що перед [PERSON] у підприємства наявна заборгованість із заробітної плати, яка складається з заборгованості: за грудень 2019 року 6678,73 грн, за січень 2020 року 8575,85 грн, за лютий 2020 грн 17171,72 грн, за березень 2020 року 11474,01 грн, за квітень 2020 року 14201,92 грн, за травень 2020 року 12201,45 грн, а всього 70303,68 грн (а.с.25). V. Оцінка суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду, у спосіб, визначений законами. \~ \~ \~ \~Конституція України у статті 43 гарантує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 21\~Закону України\~«Про оплату\~праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. За положеннями статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ч.1 ст.115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першою статті 116\~КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Оскільки наданою відповідачем довідкою про відмітки за табельним номером позивача підтверджено, що останній у день звільнення не працював, суд вважає, що датою пред`явлення ним вимоги про розрахунок є 19.08.2020 дата отримання відповідачем заяви [PERSON] про проведення з ним розрахунку. Посилання відповідача у наданому відзиві про те, що підприємство перебуває у складному фінансово-економічному стані, на ньому введено простій і обставини є фактично форс-мажорними, що викликані впливом непереборної сили, не впливає на висновки суду про наявність підстав для задоволення позову, оскільки не ґрунтуються на законі. При цьому суд враховує постанову ВСУ від 03.07.2013 у справі №6-64ц13, в якій зроблено висновок, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів. Також слід зазначити, що у п.1 ч.1\~ст.263 ЦК України\~наведені ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Відповідно до\~ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»\~торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності… Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Відповідачем не надано суду сертифікату про наявність будь-яких форс-мажорних обставин, виданого у встановленому законом порядку, і тому суд не має підстав вважати наведені у відзиві обставини саме такими. Отже, під час розгляду справи належними і допустимими доказами встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із відповідачем, але обов`язку з оплати його праці відповідач повною мірою не виконав, на момент звільнення [PERSON] і до цього часу йому не була виплачена у повному обсязі заробітна плата, що підтверджено довідкою відповідача. Наявність заборгованості в сумі 109909,12 грн, яку позивач обрахував самостійно і яку просить суд стягнути, спростована довідкою відповідача про розмір заборгованості, і саме нараховану до виплати після утримання відповідних податків і зборів суму заборгованості із заробітної плати в розмірі 70303,68 грн, зазначену відповідачем, слід стягнути з нього на користь [PERSON] . Таким чином, оскільки відповідач допустив порушення чинного законодавства, обмеживши законне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, це право підлягає захисту в судовому порядку, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в загальній сумі 70303,68 грн за період з грудня 2019 року по травень 2020 року включно. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved