Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він постійно проживав зі своїм батьком [PERSON] на день його смерті - [INFO] у [ADDRESS] . В обґрунтування заяви посилався на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю заявника. Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом стали її діти: заявник - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вони прийняли спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.03.2018, виданим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, зареєстрованим в реєстрі за №3-296. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого має сина - [PERSON] , а також у шлюбі з [PERSON] , від якого має двох синів: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який є батьком заявника. На день його смерті за адресою: [ADDRESS] проживали: дружина померлого [PERSON] , сини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Усі члени сім`ї, окрім заявника [PERSON] , були зареєстровані за місцем проживання. Заявник був зареєстрований за іншою адресою, проте постійно проживав разом із батьками та братами, за межі с.Веселе ніколи не виїжджав. Як стало відомо, на день смерті [PERSON] , йому належало право на земельну частку (пай) розміром 5,74 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату серії ХР №0204131, виданого на підставі розпорядження Харківської РДА від 08.09.1997 №765. 10 серпня 2018 року нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не підтверджений факт постійного проживання заявника разом із померлим [PERSON] Аргументи учасників справи. 19 листопада 2020 року заінтересованою особою [PERSON] надана нотаріально посвідчена заява (справжність підпису [PERSON] посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Т.П. за реєстровим №3159), в якій він зазначив, що не заперечує проти вимог заявника [PERSON] , який постійно проживав зі своїм батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] в [ADDRESS] . 19 листопада 2020 року заінтересованою особою [PERSON] надана нотаріально посвідчена заява (справжність підпису [PERSON] посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мірошниченко Т.П. за реєстровим №3158), в якій він зазначив, що не заперечує проти вимог заявника [PERSON] , який постійно проживав зі своїм батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] в [ADDRESS] . Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 листопада 2020 року провадження по справі відкрито в порядку окремого провадження, справа призначена до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2021 року з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області витребувано відомості про те, чи подавалися ким-небудь заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , чи маються відомості щодо складання заповітів від його імені та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього. Представник заявника - адвокат Геріх О.І. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заявника підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду нотаріально посвідчені заяви про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції 13 липня 2005 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області 12 вересня 2013 року. Заявник є сином померлих [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 1985 року). Як вбачається зі змісту довідки виконавчого комітету Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області №02-20/428 від 07 квітня 2017 року, [PERSON] , разом із дружиною [PERSON] , сином [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15 січня 1982 року) та падчерком [PERSON] , який є сином померлої [PERSON] від першого шлюбу з [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 травня 1979 року) були зареєстровані в [ADDRESS] . 28 березня 2018 року заявнику [PERSON] державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. за реєстровим номером 3-296, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого заявник отримав у спадщину 1/3 частку спадкового майна. Спадщина, на яку у вказаній частці видане свідоцтво складається з: земельної ділянки розміром 3,9583 га, кадастровий номер - 6325180500:04:012:0479, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, земельна ділянка [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ХР №014938, виданого та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Харківською районною державною адміністрацією Харківської області 02.03.2007 за №010770300022 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118706298). 28 березня 2018 року заінтересованій особі [PERSON] державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. за реєстровим номером 3-292, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого заявник отримав у спадщину 1/3 частку спадкового майна. Спадщина, на яку у вказаній частці видане свідоцтво складається з: земельної ділянки розміром 3,9583 га, кадастровий номер - 6325180500:04:012:0479, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, земельна ділянка [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ХР №014938, виданого та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Харківською районною державною адміністрацією Харківської області 02.03.2007 за №010770300022 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118706298). 28 березня 2018 року заінтересованій особі [PERSON] державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. за реєстровим номером 3-294, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого заявник отримав у спадщину 1/3 частку спадкового майна. Спадщина, на яку у вказаній частці видане свідоцтво складається з: земельної ділянки розміром 3,9583 га, кадастровий номер - 6325180500:04:012:0479, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, земельна ділянка [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ХР №014938, виданого та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Харківською районною державною адміністрацією Харківської області 02.03.2007 за №010770300022 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118706007). Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на земельну часту (пай), розташовану на території Харківського району Харківської області, оскільки вчинення нотаріальної дії суперечить законодавству України через те, що не поданий документ про право власності на майно, необхідний для вчинення такої нотаріальної дії. Як вбачається зі змісту листа Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №М-697/0-0.23,062-625/156-18 від 31 травня 2018 року, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну часту (пай) в КСП «Липці» на ім`я [PERSON] зареєстрованого за №131 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0204131. Сертифікат виготовлено на підставі розпорядження Харківської РДА від 08.09.1997 №765. Розмір земельної частки (паю) складає 5,47 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до листа завідувача Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. №1095 від 27 березня 2021 року, після померлого [INFO] [PERSON] , який проживав на час смерті в [ADDRESS] , з заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита, свідоцтво про право на спадщину державна нотаріальна контора не видавала, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру за №64120305 та №64120319 від 27.03.2021. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини підтверджується письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, зокрема: довідкою виконавчого комітету Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області №02-20/428 від 07 квітня 2017 року, а також нотаріально посвідченими заявами заінтересованих осіб, які також проживали зі спадкодавцем. При цьому, суд звертає увагу на те, що відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем. Так, Верховний Суд в постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 зазначив, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Тому ВС погодився, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернувся до п державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на земельну часту (пай), розташовану на території Харківського району Харківської області, оскільки вчинення нотаріальної дії суперечить законодавству України через те, що не поданий документ про право власності на майно, необхідний для вчинення такої нотаріальної дії. Отже, встановлення вказаного факту необхідно [PERSON] для реалізації своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] більше ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала, що підтверджується листом завідувача Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Ю.М. №1095 від 27 березня 2021 року. [PERSON] та [PERSON] , які також є спадкоємцями після смерті [PERSON] надали нотаріально посвідчені заяви про визнання заяви [PERSON] . Наведене свідчить, що встановлення факту, про який заявник просить у своїй заяві, на вплине на права та обов`язки інших осіб, зокрема інших спадкоємців після смерті [PERSON] . Отже, досліджені судом письмові докази, дають підстави встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] разом з його батьком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини після смерті останнього, а саме - станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного і

Outcome: approved