Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

І. Короткий виклад позовних вимог позивача та заперечення відповідача 11.05.2021 [PERSON] (далі позивач) за вх.№ 2980 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах із відповідачкою, у них народився син [PERSON] , який із моменту припинення їхніх відносин і по день подачі позову до суду, перебуває на його повному утриманні. Судовим наказом Міжгірського районного суду Закарпатської області із відповідача стягуються аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частки доходів платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи із 27.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на Конвенцію ООН про права дитини, на ч.1 ст.185 СК України, виходячи з рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, а тому вважав, що фактично понесені ним додаткові витати, половина яких складає 95359,95 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що буде справедливим та відповідатиме, насамперед, інтересам дитини. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач [PERSON] зазначає, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються до домовленістю між ними. Окрім того, батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами . Оскільки позивач жодним чином не повідомляв відповідачку щодо своїх намірів по вихованню та розвитку їхнього сина, а приймав їх одноосібно, при цьому витрачаючи значні кошти вважає, що вимоги [PERSON] щодо стягнення із неї додаткових витрат на дитину, є безпідставними. Також наголошує, що на даний час, їхній спільний син, проживає з нею та навчається в загальноосвітній школі. ІІ. Заяви і клопотання сторін 12.10.2021 представник заявника за вх.№ 6173 звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність позивача (а.с.124). 12.10.2021 за вх.№ 6179 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.126). ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом та норми права, які застосовані судом до спірних правовідносин. Судом встановлено і це не оспорюється сторонами, що із червня місяця 2012 по червень місяць 2018 роки сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, [INFO] в м. Києві народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.7) 29.11.2019 Судовим наказом Міжгірського районного суду Закарпатської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмір 1/4 частини доходів платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття. ( а.с.8) 23.09.2019 Позивачем укладено Договір про надання послуг №НD 23/09/19, відповідно до умов якого [PERSON] проходив навчання з 23.09.2019 по 31.05.2020 у навчальному центрі «Англійська Хелен Дорон» (дошкільне навчання та перший клас). ( а.с.18-21) За вказаний період навчання сина, позивачем відповідно до квитанцій № Р24А671179400А13503 від 24.09.2019, № Р24А671270510А12584 від 24.09.2019, Р24А673692286А49634 від 30.09.2019, Р24А688536378А98655 від 31.10.2019, Р24А671179400А64905 від 28.11.2019, Р24А713960224А23773 від 30.12.2019, Р24А729270132А31925 від 11.02.2020, Р24А736343643А05378 від 28.02.2020, № 0.0.1699220159.1 від 08.05.2020 сплачено 52580,00 грн. (а.с.23-32) 01.01.2020 [PERSON] укладено Договір про надання освітніх послуг № ЕА5 535/1/201920, відповідно до умов якого [PERSON] проходив навчання з 01.01.2020 по 20.01.2020 у приватній школі «Афіни» ( а.с.33-36). Повна вартість навчання за вказаний період склала 2000 грн.. 27.08.2020 Позивачем був підписаний Договір про надання послуг №ТЛ 1/27, відповідно до мов якого [PERSON] проходив навчання з 01.09.2020 по 31.05.2021 у навчальному центрі «Англійська Хелен Дорон» (другий клас). Повна вартість навчання відповідно до наданих суду квитанцій № 0.0.1849782493.1 від 25.09.2020, № 0.0.1859252377.1 від 05.10.2020, № 0.0.1887358917.1 від 29.10.2020, № 0.0.1922132382.1 від 27.11.2020, № 0.0.1958130835.1 від 26.12.2020 становить 6400,00 грн. (шість тисяч чотирисьа гривень). Станом на день звернення до суду Позивачем сплачено 54080,00 грн.(п`ятдесят чотири тисячі вісімдесят гривень) 00 ( а.с. 39-46). 01.09.2020 [PERSON] укладено Договір про надання освітніх послуг № ЕА8 255/2/202021, відповідно до умов якого [PERSON] проходив навчання з 01.09.2020 року у приватній школі «Афіни». Вартість навчання складає 4000 грн. (чотири тисячі гривень) 00 коп. та була сплачена Позивачем відповідно до квитанції 0.0.1867226531.1 від 13.10.2020 року ( а.с.53). Для занять сина вдома Позивач купив дитячу парту та настільну світлодіодну лампу на загальну суму 8619,00 грн. (вісім тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень) ( а.с.54). Також за Договором про надання послуг з футбольної підготовки № б/н від 11.10.2018 [PERSON] проходив підготовку за програмою раннього розвитку «Я спортсмен» ( а.с.55-59). Повна вартість навчання склала 9800,87 грн. (дев`ять тисяч вісімсот гривень), які позивач сплатив відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера на суму 5000 грн та квитанції ПриватБанку на суму 4800 грн. (а.с.59). Згідно з Консультаційним висновком ортодонта від 03.03.2020 [PERSON] рекомендовано лікування щелеп з`ємною апаратурою. На лікування ортодонтичного захворювання сина Позивач витратив: у ТОВ «Таніт» - 6600 грн., у ФОП [PERSON] 520 грн. та у ФОП [PERSON] - 217513 грн. Окрім вищезазначених витрат позивач оплатив стоматологічні послуги для сина у ТОВ «Таніт» на суму 3195 грн., в КСЄС «Час посмішки» 5650 грн. (а.с.62-75). Також, згідно календарю профілактичних щеплень, встановленому МОЗ України, [PERSON] повинен був пройти планові щеплення, на що Позивач витратив Поліклініка «Мамин дом» суму в розмірі 4750 грн. ( а.с.75-79) До того ж, за період з червня місяця 2018 року і до дня звернення до суду [PERSON] неодноразово хворів. На консультації лікарів, на проведення медичних досліджень та на придбання ліків для сина Позивач витратив кошти в розмірі 14375 грн.03 коп.( а.с.80-106) За виклик невідкладної медичної допомоги для сина Позивач витратив 2800 грн. Загальна сума витрат, що понесена Позивачем на додаткові витрати на дитину становить 190719 грн. 90 коп. Виходячи з рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дітей вважав, що фактично понесені ним додаткові витати, половина яких складає 95359,95 грн. підлягають до стягнення на користь позивача, що буде справедливим. Заперечуючи щодо позовних вимог, відповідач [PERSON] вказує на те, що їхній спільний син [PERSON] із серпня місяця 2020 року навчається в Баришівському навчально-виховному комплексі «Гімназія загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів», що підтверджується довідкою від 18.08.2020 № 127 ( а.с.154-157). Проте, не погоджуючи із нею питання навчання дитини, заперечуючи про навчання сина в державному навчальному закладі, позивач забрав його та влаштував у навчальний центр «Англійська Хелен Дорон» в м. Києві, де дитина навчалася в період з 23.09.2019 по 31.05.2020 років. З 01.09.2020 по 31.05.2021 років, за аналогічних обставин, позивач влаштував сина і до приватної школи «Афіни» в м. Києві де той навчався у період із 01.09.2020 по 31.05.2021 років. Не погоджував з нею питання розвитку та виховання сина і тоді, коли влаштовував дитину до приватного садочку, до відвідування спортивних секцій із футболу та гімнастики, до проведення календарних щеплень саме у приватному медичному закладі, а тому, просить суд в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм свою правову оцінку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141\~СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі щодо її матеріального утримання, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181\~СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199\~СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Сімейний кодекс\~України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аналіз статті 185\~СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні безпосередньо особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що їхній син із 23.09.2019 по 31.05.2020 років проходив навчання у навчальному центрі «Англійська Хелен Дорон» (дошкільне навчання та перший клас), з 01.01.2020 по 20.01.2020 років навчався у приватній школі «Афіни», з 01.09.2020 по 31.05.2021 у навчальному центрі «Англійська Хелен Дорон» (другий клас). Суд вважає, що відвідування дитиною приватного дошкільного закладу, навчання її в приватному закладі освіти при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Окрім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що між ним та відповідачкою були узгоджені питання щодо навчання сина в даних закладах, які були обрані позивачем на власний розсуд. Вказана позиція суду узгоджується із позицією Верховного суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду викладеної у Постанові від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19. Не відноситься на переконання суду до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат на утримання дитини і відвідування нею спортивних секцій, оскільки як зауважує Верховний суд у своїй постанові від 26.09.2018 у справі № 761/6933/17, таке відвідування є відноситься до загального розвитку дитини, не є обов`язковим, а є добровільним волевиявленням одного з батьків. Не може суд погодитися і з позицією позивача щодо необхідності стягнення із відповідачки додаткових витрат на дитину в разі проведення ним оплати за планові щеплення, які проведені в приватному медичному закладі «Мамин Дом». Так, відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», профілактичні щеплення проти інфекційних хвороб, включених до календаря щеплень та профілактичні щеплення за епідемічними показниками проводяться для громадян безоплатно за рахунок коштів місцевих бюджетів та інших джерел, що не заборонені законом. Таким чином, саме позивачем, одноосібно, без погодження із матір`ю дитини обраний медичний заклад, в якому за певні кошти були проведені щеплення їхнього сина. Що стосується купівлі позивачем дитячої парти та настільної світлодіодної лампи, то суд зауважує, що вказані витрати, які поніс позивач, не зумовлені особливими обставинами. В своїх позовних вимогах, позивач посилається на те, що за період з червня місяця 2018 року по день звернення до суду, його син неодноразово хворів в зв`язку з чим, на консультації лікарів, на проведення медичних досліджень та на придбання ліків для сина, ним понесено витрати на суму в розмірі 14375 грн.03 коп., та затрачено 2800 грн. за виклик невідкладної медичної допомоги . Суд вважає, що ці витрати не відносяться до додаткових в розумінні статті 185 СК України, оскільки не викликані особливими обставинами, а є витратами, які батьки несуть на утримання дітей, виходячи із своїх матеріальних можливостей, які в тому числі, покриваються за рахунок отриманих аліментів. Також суд зауважує, що держава гарантує безоплатне надання медичної допомоги. Однак, позивачем для отримання медичних консультацій та лікування дитини, обрано виключно приватні медичні заклади. Вирішуючи питання відшкодування позивачу додаткових витрат понесених ним на стоматологічні послуги для [PERSON] суд зазначає наступне. В матеріалах справи наявний консультативний висновок спеціаліста-ортодонта ТОВ «Час посмішки» від 03.03.2020 згідно з яким, [PERSON] рекомендовано встановлення ортодонтичної апаратури. Серед іншого, в матеріалах справи наявні квитанції від 03.03.2020, 17.07.2020, 28.12.2020 ФОП [PERSON] , які вказують на те, що останнім надавались стоматологічні послуги на суму 15450 грн., 2700 грн., 3600 грн. відповідно. Разом з тим, які саме стоматологічні послуги були надані ФОП [PERSON] , не відомо. Вказані квитанції, самі по собі не доводять, що клінікою надавались самі ті послуги, які потребувала дитина. Також в\~матеріалах справи\~містяться акти\~виконаних робіт\~від 29.09.2019\~від ТОВ\~«Титаніт»,\~при цьому\~рекомендацій лікарів\~стосовно причин\~звернення до\~даної клініки,\~матеріали справи\~не містять.\~Вперше рекомендація\~від лікаря-ортодонта\~щодо встановлення\~ортодонтичної апаратури\~була озвучена\~в консультативному\~висновку спеціаліста-ортодонта\~ТОВ «Час посмішки» від 03.03.2020. Підводячи підсумки суд зауважує, що обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У ст.18 Конвенції ООН про права дитини зазначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд зауважує, що відповідальність батьків за виховання і розвиток дитини, є однакова, а тому, і дії одного із батьків, які він вчиняє в інтересах дитини, повинні бути погоджені із другим із них. За даних обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є безпідставними та не можуть бути задоволені. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно із статтею 133\~ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. В даному випадку, позивач [PERSON] при зверненні до суду із відповідним позовом, у відповідності із п.3 частини 3 ст.5 Закону України « Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. З рахуванням відмови позивачу в позові, витрати за розгляд справи в суді необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed