Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 22 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею\~та [PERSON] був зареєстрований\~шлюб.\~Від цього\~шлюбу вони\~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини та сумісне проживання ними фактично припинено, наміру зберегти сім`ю немає. [PERSON] переконана, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. ІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Позивач у підготовчому засіданні підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач пред`явлений позов визнав та не заперечував проти його задоволення. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.14). Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалив провести підготовче засідання та ухвалити рішення у справі. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №825 (а.с.4). Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved