Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Кредитна спілка «Станіславська» звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 26.01.2016 року між КС «Станіславська» та [PERSON] укладено кредитний договір № 17 на суму 4000грн. на строк до 26.01.2017р., за користування яким позичальник зобовязувався сплатити 48% річних. Згідно умов кредитного договору, відповідач зобовязується повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом щомісячними виплатами, в розмірі, порядку та строки, що встановлюються графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Проте в супереч умов кредитного договору, дане зобовязання не виконується. Крім того, відповідач не виконує зобовязання, передбачене п. 4.2 кредитного договору, а саме не повертає кредит не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку користування кредитом. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 днів, позичальник сплачує підвищений процент у розмірі 60% річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу і до дати сплати простроченого платежу. На пропозицію позивача погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач реагував частково. Позичальник в усному і в телефонному порядку повідомлявся про заборгованість по кредиту і про необхідність проведення оплати суми кредиту, проте заборгованість не була сплачена. У звязку з чим станом на 31.07.2017р. заборгованість по кредиту становить 6172,56грн., з яких: 3455,26грн. - заборгованість по кредиту; 2717,30грн. проценти за користування кредитом. Тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором № 17 від 26.01.2016р. в розмірі 6172,56грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №17 від 26.01.2016 року кредитна спілка «Станіславська» надала [PERSON] кредит в сумі 4000грн. на строк 12 місяців, зі сплатою 48% річних (а.с.3-4,5). П. 4.2 кредитного договору, визначено, що позичальник зобовязаний повністю повернути кредит не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого п.1.2 цього договору. Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору, у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 днів, позичальник сплачує кредитодавцеві підвищений процент у розмірі 60% річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу і до дати сплати простроченого платежу. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку кредитного договору №17 від 26.01.2016 року. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Проте відповідач систематично порушував умови кредитного договору та станом на 31.07.2017 року заборгованість відповідача становить 6172,56грн., з яких: 3455,26грн. - заборгованість по кредиту; 2717,30грн. проценти за користування кредитом (а.с.8). Зазначена обставина нічим не спростована. Оскільки через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 17 від 26.01.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 11, 15, 16, 526, 554, 611,1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved