Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

КП «Михайлівський комунгосп Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області», уточнивши позовні вимоги, звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за наданими послугами. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що\~відповідач, який фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , є абонентом КП «Михайлівський комунгосп Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області» а/р № [NUMBER] та користується комунальними послугами, а саме: послугою з централізованого постачання холодної води згідно договорів № 3900 від 14.12.2016 р. про надання послуг з централізованого постачання холодної води; № 3898 від 14.12.2016 р. про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; №3899 від 14.12.2016 р. про надання послуг з вивезення побутових відходів. Згідно оборотної відомості абонентського рахунку за період з 01 липня 2018 р. по 01 липня 2021 р. відповідач має заборгованість з оплати за наданими послугами в розмірі 4217,05 грн. Протягом зазначеного періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від боржника на адресу позивача не надходило, заяви про від`єднання від централізованого водопостачання не надавалось. У зв`язку з несвоєчасною та не в повному обсязі оплатою за спожиті комунальні послуги позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4217,05 грн., а також індекс інфляції в розмірі 407,69 грн. та 3% річних в розмірі 152,84 грн., що встановить всього 4777,58 грн., а також понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрати за оплату за надання правової допомоги у розмірі 1500,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала до суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач\~в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 280 - 283 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є абонентом КП Михайлівський комунгосп Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується укладеними ним: Договором №3899 від 14.12.2016 р. про надання послуг з вивезення побутових відходів; Договором №3900 від 14.12.2016 р. про надання послуг з централізованого постачання холодної води; Договором №3898 від 14.12.2016 р. про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибутових територій. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01 липня 2018 р. по 01 липня 2021 р. за абонентським рахунком відповідача утворилася заборгованість в розмірі 4217,05 грн. (нарахування здійснено за фактичними показами лічильника: 536 м3). Тарифи на послугу з централізованого водопостачання, які надає КП «Михайлівський комунгосп» за 1м3 для: населення 25,86 грн.; бюджетної установи 32,34 грн.; та інші споживачі 37,5 грн. затверджені рішенням № 28 від 27.02.2020 р. виконавчого комітету Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області. Попередженням про погашення заборгованості за спожиті комунальні послуги від 17.12.2020 р. [PERSON] було запропоновано погасити заборгованість за користування комунальними послугами, що надає КП «Михайлівський комунгосп» (що підтверджується попередженням №169 від 17.12.2020 р., претензією №169 від 17.12.2020 р., щодо погашення суми боргу, виконання договірних зобов`язань; попередженням №30 від 04.11.2020 р., претензією №30 від 04.11.2020 р., щодо погашення суми боргу, виконання договірних зобов`язань та поштовими повідомленнями від 24.12.2020 р., від 31.05.2021 р. ). Пунктом 1 частини першої\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої\~ст.\~\~7 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п. 7 Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, у редакції\~постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45\~на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Таким чином, згідно із наведеними нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За положеннями вказаного\~Закону, власником приміщення є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням. У разі спільної власності кількох співвласників рішення щодо управління майном приймається відповідно до закону. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно із частиною першою\~ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі положеннями ст.ст.\~526,\~530,\~611 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~ст. 625 Цивільного кодексу України). За змістом частини першої ст.\~901\~та частини першої ст.\~903 Цивільного кодексу України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, у зв`язку із простроченням оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, вимоги позивача про застосування\~статті 625 Цивільного кодексу України\~та стягнення з відповідача нарахованої суми інфляційних втрат 407,69 грн та суми трьох процентів річних 152,84 грн. є обґрунтованими. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово- комунальні послуги, є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2270 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, в матеріалах справи міститься наданий позивачем розрахунок вартості правничої допомоги в розмірі 1500 грн. За умовами договору № 20 про надання правової допомоги позивач сплатив адвокату Козаченко І.В. гонорар (винагороду) в розмірі 1500 грн., тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved