Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Концерн «МТМ» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просить солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води у розмірі 64897,41 гривень та судові витрати у розмірі 2102 гривні. Посилається на те, що Концерн «МТМ» являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач в період з 01.09.2015 року по 30.06.2020 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Проте відповідачі свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконують, у зв`язку з чим унеможливлюють своєчасні розрахунки Концерном «МТМ» за спожитий природний газ, що в свою чергу ставить під загрозу безперервність надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Сума заборгованості відповідачів за отримані послуги складає 64897,41 грн. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що 17.03.2018 року по особовому рахунку № [NUMBER] було сплачено 600 грн., тому проведена оплата перериває строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в суді пояснив, що він позов визнає частково в межах позовної давності у три роки, оплату в сумі 600 грн. він не проводив. Він зареєстрований в квартирі розташованої за адресою: [ADDRESS] . власницею цієї квартири є його мати, але він не заперечує, щоб сума заборгованості була стягнута з нього. Представник відповідача - адвокат Заболотній О.А., надав пояснення аналогічні викладеним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась та не повідомили суд про причини неявки. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п.2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, у зв`язку із ігноруванням даної пропозиції відповідачами, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачам як споживачам за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялися. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил. Як вбачається з матеріалів справи, особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім?я відповідача [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про власника квартири відсутні Згідно відповіді департаменту реєстраційних послуг відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . відомості про реєстрацію [PERSON] - відсутні (а.с. 11,12). Доказів того, що відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] суду не надані. Отже відповідач [PERSON] є споживачем централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що постачається концерном «Міські теплові мережі». Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з розрахунку суми заборгованості, заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води становлять 64897,41 гривень (а.с.7, зворот). Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. Відповідно до ст.ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.1213 ЦК України відповідач повинен відшкодувати вартість безпідставно набутої теплової енергії. Пунктом 4 ч.1 ст.611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. На підтвердження вартості надання послуг та отримання таких споживачем, Концерн «МТМ» надало довідку про нарахування наданої послуги по особовому рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] згідно якої відповідачу нараховано заборгованість з оплати за послуги теплопостачання та постачання гарячої води в сумі 64897,41 грн. ( з 01.09.2015 року по 30.06.2020 року) (а. с. 7). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Заперечень чи спростувань відповідного розрахунку заборгованості відповідач не подав. При цьому, відповідно до пункту 5 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24 червня 2004 року) споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] не здійснює оплату за теплопостачання з вересня 2015 року, при цьому з позовом позивач звернувся до суду 20.08.2020 року. Лише 17.03.2018 року було здійснено оплату за централізоване опалення в сумі 600 грн. Проте, жодна зі сторін не надала відомостей щодо призначення цього платежу. Позивач лише підтвердив наявність такої оплати, проте не надали відомостей щодо періоду за який сплачується ця сума. Відповідач [PERSON] взагалі заперечував проведення ним будь-якої оплати в цей період. Отже, у суду не має підстав вважати, що 17.03.2018 року оплата на суму 600 грн. вчинена в рахунок погашення заборгованості за минулі періоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що строк позовної давності цією оплатою не переривався. Відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності. Отже, Концерн «МТМ» має право вимагати стягнення заборгованості яка виникла з 01 липня 2017 року. Виходячи із змісту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, яким передбачено, що оплата за послуги здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), то право на стягнення заборгованості, яка виникла за весь липень 2017 року настало 20.08.2017 року, що охоплюється періодом позовної давності. Отже, є підстави для стягнення заборгованості за надану теплову енергію та гаряче водопостачання саме за період з 01.07.2017 року по 30.06.2020 року включно, яка складає 39808,42 грн. Щодо стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з наступним. Звертаючись до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] заборгованості, Концерн «МТМ» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач є власником квартири або її наймачем, якщо квартира не перебуває у приватній власності, та є споживачем наданих послуг. В матеріалах справи відсутній договір про надання послуг, який би був підписаний [PERSON] або відкритий особовий рахунок на її ім`я. Також у суду відсутні будь-які дані для ідентифікації відповідача (дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або паспортні дані). Більш того матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] не зареєстрована у зазначеній квартирі. Остання не є її наймачем. Особовий рахунок відкритий не на ім?я [PERSON] . Отже [PERSON] і не може вважатися користувачем послуг наданих Концерном «МТМ» у зазначену квартиру. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води лише з відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial