Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Кредитна спілка «Істок» звернулася до Голованівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № ДК2-377 від 29.09.2016 року у розмірі 54305,78 грн., з якої: 12716,66 грн. - тіло неповернутого кредиту, 33088,00 плата за супровід, 0,24 грн. - сума відсотків за користування кредитом, 6595,91 грн. - сума інфляційних нарахувань,1904,98 грн. 3% річних, а також сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.09.2016 року між КС «Істок» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № ДК2-377, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 16000,00 грн. на строк користування до 30.03.2018 року та зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни, встановлені Кредитним договором, а також зобов'язався сплачувати відсотки по Кредитному договору у розмірі 0,001 % річних та плату за надання кредиту 46,999 % щорічно відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати відсотків, що є додатком до Кредитного договору № ДК2-377 від 29.09.2016 року. Також, з метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за вказаних Кредитним договором, 29.09.2016 року між КС «Істок» та [PERSON] був укладений Договір поруки № ДК2-176 ДП1. У звязку з тим, що [PERSON] свої зобов'язання перед позивачем не виконує у нього виникла заборгованість, яка станом на 30.03.2018 року складає 54305,78 грн. та яку позивач просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, у якій просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що [PERSON] у період з 27.05.2013 року по 13.12.2017 року проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, а тому, в силу положень п.15\~статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~у період з 29.09.2016 року по 13.12.2017 року він був звільнений від сплати пені, штрафів та процентів за користування кредитом. Враховуючи, що [PERSON] станом на дату звернення позивача до суду сплатив позивачеві 12740,00 грн., які у повному обсязі мали бути зараховані останнім на погашення основної суми кредиту, у позичальника не було перед КС «Істок» жодної заборгованості за кредитом станом на дату звернення останньої до суду із позовом. Представник позивача надав відгук на відзив, у якому зазначив про безпідставність доводів представника відповідача у звязку з тим, що позивачем не надано доказів того, що йому було надано статус учасника бойових дій у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року за № 413 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особами, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення». Представник позивача в судове засідання не з»явився , надіслав заяву про слухання справи у його відсутність , позовні вимоги підтримує , просить їх задовольнити . Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача не визнав та вказав, що позивачем порушено вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» . Відповідачем здійснювались платежі щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак позивач частину їх відносив на погашення відсотків , чого не мав права . Вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON], розглянувши відзив на позовну заяву та відгук представника КС «Істок» на відзив, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження частково та позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною першою\~статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~статті 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 29.09.2016 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Істок» був укладений Кредитний договір № ДК2-377, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 16000,00 грн. на строк користування до 30.03.2018 року та зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі у терміни, встановлені Кредитним договором, а також зобов'язався сплачувати відсотки по Кредитному договору у розмірі 0,001 % річних та плату за надання кредиту 46,999 % щорічно відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати відсотків, що є додатком до Кредитного договору № ДК2-377 від 29.09.2016 року. 29.09.2016 року між КС «Істок» та [PERSON] був укладений Договір поруки № ДК2-377 ДП1, відповідно до умов якого [PERSON] взяв на себе зобовязання щодо солідарної відповідальності у разі невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № ДК2-377 від 29.09.2016 року. 25.10.2016 року між КС «Істок» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до кредитним договором № ДК2-377 від 29.09.2016 року, яким пункт 2.7. виклали в наступній редакції: Плата за надання кредиту становить 187,9 % щорічно. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] у період з 27.05.2013 року по 13.12.2017 року проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України, що підтверджується копією військового квитка. Відповідно до п.п. 3 п. 4\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року\~статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~доповнено п. 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію п.п. 3 п. 4 цього\~Закону\~поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов'язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно положень\~Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»\~особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення\~Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року, тобто з 18.03.2014 року, та триває по теперішній час. Отже, враховуючи вищенаведені вимоги законодавства України, відповідачеві [PERSON] не повинні були нараховуватися відсотки за користування кредитом, а також штрафні санкції з моменту укладення Кредитного договору, тобто з 29.09.2016 року по день його звільнення в запас з лав Збройних Сил України тобто до 13.12.2017 року. Проте, як вставлено в судовому засіданні, протягом вказаного періоду часу позивач безпідставно нараховував відповідачеві [PERSON] відсотки за користування кредитом. У свою чергу [PERSON] здійснював погашення кредиту, сплативши на користь позивача 12740,00 грн., а саме 26.12.2016 року 4000,00 грн., 25.01.2017 року 3000,00 грн., 27.02.2017 року 5740,00 грн. З зазначених сум 3283,34 грн. було зараховано на погашення основної суми кредиту, а 9456,66 грн. було безпідставно зараховано у якості плати за надання кредиту, про що свідчить бухгалтерська довідка розрахунку боргу по Кредитному договору № ДК2-377 від 29.09.2016 року члена КС «Істок» [PERSON]. У зв'язку з зазначеним, суд приходить до висновку, що вказані 9456,66 грн., які позивачем було зараховано на погашення безпідставно нарахованих ним відсотків за користування кредитом, мають бути враховані як погашення основного зобов'язання за Кредитним договором № ДК2-377 від 29.09.2016 року. У свою чергу у разі такого врахування раніше сплачених відсотків за користування кредитом в якості погашення основного зобов'язання за Кредитним договором, загальна сума погашення основної суми кредиту складатиме 12740,00 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою розрахунку боргу по Кредитному договору № ДК2-377 від 29.09.2016 року члена КС «Істок» [PERSON]. За таких умов, залишок заборгованості [PERSON] за основною сумою кредиту, складатиме 3260,00 грн. (16000,00 12740,00). Що стосується плати за супровід у сумі 33088 грн.00 коп., то у задоволенні цієї вимоги слід відмовити, оскільки ані умовами кредитного договору № ДК2-377 від 29.09.2016 року, ані умовами Додаткового договору № 1 від 25.10.2016 року не передбачено такого виду платежу, як плата за супровід у розмірі 188 % річних. Окрім того, станом на дату звернення позивача до суду із позовом тобто 26.09.2017 року сума погашена [PERSON] значно перевищувала загальну суму платежів по основному зобов'язанню, які він мав сплатити на цю дату згідно Графіку повернення кредиту, тобто у позивача були відсутні підстави вважати, що допущено прострочення виконання зобов'язання Оскільки інфляційні втрати та три відсотки річних в силу вимог ст. 625 ЦК України нараховуються за час прострочення\~\~виконання грошового зобов'язання, а в даному випадку таке прострочення станом на дату звернення до суду із позовом не встановлено, то будь-яких підстав для задоволення позовних вимог в цій частині також немає Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Позивачем не було надано суду доказів надання відповідачем [PERSON] згоди на укладення Додаткового договору № 1 від 25.10.2016 року до Кредитного договору № ДК2-377 від 29.09.2016 року, яким було збільшено розмір плати за надання кредиту з 46,999 %річних до 187,9 % річних, тобто істотно збільшено обсяг його відповідальності, як поручителя. За таких умов порука відповідача [PERSON] за Договором поруки №\~ДК2-377 ДП1 від 29.09.2016 року припинилася з дати укладення між КС «Істок» та [PERSON], додаткового договору, тобто з 25.10.2016 року, а отже у задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України з [PERSON] . на користь Кредитної спілки «Істок» підлягає стягненню судовий збір, який в разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить - 96 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial