Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 56700 грн. 14 коп., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідачі не сплачують у повному обсязі за надані позивачем послуги, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2014 по 30.09.2020 у розмірі 30651 грн. 77 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2014 по 30.09.2020 у розмірі 22535 грн. 73 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму індексу інфляції за час прострочення у розмірі 2237 грн. 39 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1275 грн. 25 коп., відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 02.12.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідачі відзив на позовну заяву не надали. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення відносяться до житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Згідно звідної картки абонента, заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися на адресу: [ADDRESS] на особовий рахунок № [NUMBER] , становить: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2014 по 30.09.2020 у розмірі 30651 грн. 77 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2014 по 30.09.2020 у розмірі 22535 грн. 73 коп. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку сума індексу інфляції та три відсотки річних розраховані за період з 01.10.2017 по 30.09.2020 та становлять: сума індексу інфляції за час прострочення у розмірі 2237 грн. 39 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 1275 грн. 25 коп. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп., в рівних частках, по 700 грн. 67 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved