Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича №17574 від 14.08.2020 про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» коштів в розмірі 20 364, 01 грн (а.с.1-8). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що приватним виконавцем Малковою М.В. відкрите виконавче провадження №62919322 щодо примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 20 364,01 грн за кредитним договором №490943722 від 04.08.2015 укладеним з АТ «Альфа-Банк». Зазначає, що не укладала договорів ні з АТ «Альфа-Банк», ні з ТОВ «Вердикт Капітал» та не отримувала від них кредитних коштів. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, норм матеріального права, оскільки заборгованість не є безспірною, кредитний договір не посвідчений нотаріально, її не повідомлено про підготовчі дії по вчиненню виконавчого напису, в матеріалах справи відсутні первинні документи, що вона отримала кошти, стягнуто обидва види неустойки - штраф та пеня, що суперечить ст. 549 ЦК України, а також нотаріус здійснив нарахування відсотків поза встановленого договором строку кредитування. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 06 травня 2021 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 06 травня 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №17574 від 14.08.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. (ВП №62919322). Відповідачем подано відзив (а.с.91-95), відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Зазначив, що здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору, а також засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Повідомив, що для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Крім того, відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на професійну правову допомогу, яке долучено до матеріалів справи. Треті особи у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та письмових пояснень не надіслали. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 04.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] , укладено кредитний договір №490943722, згідно якого надано кредит у розмірі 3 289,33 грн з процентною ставкою 39,9% (а.с.19-24). 28 січня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» укладений договір факторингу №2019-АБ/ВЕСТА (а.с.87). 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір відступлення права вимоги №29-01/19/1 (а.с.88). 04.08.2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось із заявою на вчинення виконавчого напису до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С, відповідно до якої просить вчинити виконавчий напис на кредитному договорі №490943722 від 04.08.2015 (а.с.83). Відповідно до виписки з рахунку [PERSON] заборгованість за кредитним договором №490943722 від 04.08.2015 станом на 11.03.2020 становить 20 364 грн 01 коп, що складається із простроченого тіла - 3 084,64 грн, прострочених відсотків - 3 277,23 грн, відсотків - 6840,82 грн, комісії - 400,37 грн, пеня, штрафи - 6 760,95 (а.с.84). 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. був вчинений виконавчий напис №17574, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником АТ «Альфа-Банк», заборгованість за кредитним договором №490943722 від 04.08.2015, за період з 29.01.2019 до 11.03.2020 в розмірі 20 364,01 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3 084 грн 64 коп, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 3 277 грн 23 коп, строкової заборгованості за комісією - 400 грн 37 коп, строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6 840 грн 82 коп, строкової заборгованості за штрафами і пенями - 6 760 грн 95 коп, а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн, що загалом становить 21 014 грн 01 коп (а.с.33). На підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» від 21.08.2020 (а.с.18) 01.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження №62919322 з примусового виконання виконавчого напису №17574 від 14.08.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С (а.с.16-17), про що було повідомлено [PERSON] (а.с.15). Крім того, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. 01.09.2020 року винесла постанову про стягнення з боржника основну винагороду в розмірі 2 101,40 грн (а.с.45-46). 03.09.2020 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. звернула стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.47-48). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, зі змісту виконавчого напису вбачається, що між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладений договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019. Згодом між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір відступлення права вимоги за кредитними договорами №29-01/19/1 від 29.01.2029. Однак в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази, які б підтверджували, що саме за цими договорами до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №490943722 від 04.08.2015. Також, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, з копії договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що кредитний договір, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально. Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за договором №490943722 від 04.08.2015 як безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн (а.с.49), які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги від 08.02.2021 адвокатом Переверзєвим О.О. (а.с.13) та ордеру (а.с.9). Позивач сплатив на користь адвоката 6 500,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 22.02.2021 (а.с.12) та актом прийняття-передачі наданих послуг судових витрат від 22.02.2021 (а.с.11). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (адвокат не приймав участь у судовому розгляді, оскільки справа розглядається без повідомлення сторін), з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved