Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи. Позивач [PERSON] звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області до Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на: - земельну ділянку площею 0,55 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] ; - земельну ділянку площею 0,15 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна. Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за заповітом, спадщину належним чином прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом з нею. [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 10.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав позивача для оформлення документів щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з вищевказаних земельних ділянок, які належали померлій [PERSON] Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, проте в поданій при подачі позову заяві представник позивача просить розгляд справи проводити в його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач - представник Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву у якому вказав, що позов визнає повністю з підставу зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 88 років в с.Яргорів Монастириського району Тернопільської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №02. Ще за життя померлій належали: - земельна ділянка площею 0,55 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , що підтверджується інформацією Відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 19.03.2019 року №125/111-19, виданого на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 0,15 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , що підтверджується інформацією Відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 19.03.2019 року №125/111-19, виданого на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Згідно складеного [PERSON] в с.Яргорів Монастириського району Тернопільської області заповіту, посвідченого секретарем виконкому Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за №14, остання на випадок своєї смерті заповіла належний їй земельний пай [PERSON] . Зміна прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . У відповідності до довідки №49 від 12.03.2019 року, виданої виконавчим комітетом Яргорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, встановлено, що на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з нею проживала без реєстрації [PERSON] , [INFO] позивач по справі, що також підтверджується Актом опиту свідків умов проживання [PERSON] складеного представниками Яргорівської сільської ради та виданого за №48 від 12.03.2019 року.. Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Монастириським відділом земельних ресурсів 19.09.2003 року [PERSON] втрачено. В зв`язку з втратою вищевказаного оригіналу Державного акту, нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій у відповідності до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №145/01-16 від 20.03.2019 року. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В зв`язку з вищевказаним суд дійшов висновку, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , як спадкоємець за заповітом, та особа, яка на час смерті спадкодавця та відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів державного акту на право приватної власності на землю, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відмовою Монастириської державної нотаріальної контори від №145/01-16 від 20.03.2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений. З 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку міг лише її власник. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, судом встановлено, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стало причиною неможливості [PERSON] реалізувати своє право на спадщину (оформлення свідоцтва про право на спадщину) згідно заповіту після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки. На підставі викладеного

Outcome: approved