Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 18.06.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), до настання 23-х років, тобто до 11.03.2025 року, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, [PERSON] навчається на Дунайському факультеті морського та річкового транспорту Державного університету інфраструктури та технологій ІV акредитації, плата за навчання складає 94000 грн., відповідач зареєстрований підприємцем та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, проте в добровільному порядку допомогу не надає. Заяви, клопотання 11.09.2020 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. 11.09.2020 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. 11.09.2020 року [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 11.09.2020 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 11.09.2020 року позовні вимоги визнає в повному обсязі. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 11.09.2020 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01.04.2002 року Васильківською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 09 (а.с. 4). Згідно довідки № 1117/19 Дунайського факультету Морського та річного транспорту Державного університету інфраструктури та технологій від 06.09.2019 року, [PERSON] у 2019 року вступив на Дунайський факультет морського та річкового транспорту Державного університету інфраструктури та технологій IV рівень акредитації, навчається на 1-му курсі денного відділення (а.с. 8). Відповідно до Договору № 19-ДЕ-1003/Із про надання освітніх послуг від 07.08.2019 року, розмір плати за навчання за ступенем вищої освіти бакалавр на навчальний рік 23500 грн., на весь термін навчання 94000 грн. (а.с. 9-10). Відповідно до квитанції від 29.08.2019 року [PERSON] сплачено 23500 грн. за навчання 1-го курсу. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання за контрактом на Дунайському факультеті Морського та річкового транспорту Державного університету інфраструктури та технологій, має потребу у матеріальній допомозі на навчання, а відповідач позов визнав в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 1/4 щомісячно, починаючи з 18.06.2020 року до закінчення строку навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved