Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~КП «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернулося до суду з позовом [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову КП посилається на те, що 23 липня 2010 року КП з [PERSON] уклали між собою кредитний договір № 0171/2010 про надання кредиту у розмірі 15000,00 грн. строком на 5 років. Фактично [PERSON] отримав кредит на суму 15000,00 грн. З метою забезпечення повернення кредиту, отриманого [PERSON], між КП та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з яким [PERSON] зобовязався відповідати перед КП солідарно з [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобовязань. \~ \~ \~ \~Відповідно до кредитного договору, фактично отриманий кредит, повинен повертатись щоквартально до 20 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 750 грн.) починаючи з 23.10.2010 року згідно з встановленим графіком. \~ \~ \~ \~Однак, незважаючи на прийняті зобовязання відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушили умови кредитного договору строки повернення кредиту, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 10065,87 грн. відсоткам за користування кредитом у сумі 3138,35 грн., відсоткам за видачу та управління кредитом (оформлення та обслуговування) у сумі 1883,01 грн., всього 15087,23 грн., на підставі чого позивач звернувся до суду. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити (а.с. 61). \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду заяву про застосування строків позовної давнини, у якій посилався на те, що сплив строк позовної давності, оскільки дата початку повернення кредиту 23.10.2010 р., дата закінчення повернення кредиту 23.07.2015 р., позов предявлено 21.12.2017 р. то стягнення з відповідача [PERSON] в межах три річного строку загальної позовної давності підлягають періодичні квартальні платежі відповідно до графіку повернення кредиту та сплати відсотків за січень 2015 року в сумі 795,37 гривень, квітень 2015 року в сумі 779,59 гривень, липень 2015 року в сумі 764,96 гривень, всього 2339,92 гривень. Сплив строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові (а.с. 36-39). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать картки повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 50, 58). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 23 липня 2010 року Комунальне підприємство «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» з [PERSON] уклали між собою кредитний договір № 0171/2010 про надання кредиту у розмірі 15000,00 грн. строком на 5 років. Фактично [PERSON] отримав кредит на суму 15000,00 грн. (а.с. 11). 23 липня 2010 року Комунальне підприємство «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] уклали договір поруки, згідно з яким [PERSON] зобовязався відповідати перед Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» солідарно з [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобовязань (а.с. 13). В п. 2.3 договору поруки остаточний термін виконання зобовязань відповідно до кредитного договору № 0171/2010 від 23.07.2010 року 23.07.2015 року. Строк виконання основного зобовязання, згідно кредитного договору настав 23.07.2015 р., і договір поруки припиняється через 3 роки після цієї дати. За цей час від кредитора до [PERSON] не було предявлено жодних вимог по виконанню зобовязань за договором поруки і тому договір поруки вважається припиненим, на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. На підставі чого позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] задоволенню не підлягають у звязку з припиненням договору поруки. Заява відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давнини є необґрунтованою, оскільки пунктом 2.4 кредитного договору № 0171/2010 від 23.07.2010 року укладеному між Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] (а.с. 11) встановлений термін повернення кредиту, що і є початком перебігу позовної давності відповідно до вищевказаної норми законодавства, а саме 23 липня 2015 року. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність становить три роки. Пунктом 8.1 кредитного договору № 0171/2010 від 23.07.2010 року зазначено, що кредитний договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє до 23 липня 2015 року. На момент подання позову ще не сплив строк позовної давності (три роки 23 липня 2018 року). Згідно\~ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. \~Згідно ст.ст. 525,\~526 Цивільного кодексу України\~- одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~Відповідно до змісту ст.ст. 610,\~612 Цивільного кодексу України\~- порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~- стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~\~\~\~

Outcome: partial