Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить: - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , право власності на набувальною давністю на транспортний засіб автомобіль марки Audi, модель А4, 2003 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Позовна заява обґрунтована тим, що 27 серпня 2015 року позивач [PERSON] побачив в мережі «Інтернет» оголошення про продаж автомобіля марки Audi, модель А4, 2003 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Позивач домовився з продавцем автомобіля придбати його за 125\~000 грн. через деякий час він поїхав купити автомобіль. З документів на автомобіль продавець надав позивачу лише техпаспорт, в якому був вказаний власником [PERSON] , яка як повідомив продавець продала вказаний автомобіль йому та він має довіреність на розпорядження автомобілем. Відповідач також повідомив, що договір купівлі продажу автомобіля було укладено в подальшому, коли він візьме з собою оригінали документів для вчинення такої дії. На підтвердження купівлі автомобіля позивачем власноруч було написано розписку, відповідно до якої відповідач [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 125\~000 грн. за продаж вказаного автомобіля. Оскільки ціна на автомобіль по відношенню до його технічного стану позивача влаштовувала, він погодився, що усі дії, що стосуються документального оформлення продажу автомобіля, будуть вчинені пізніше. Однак на неодноразові пропозиції вчинити вказані дії, продавець постійно зволікав з часом, а згодом взагалі відключив телефон. По спливу двох років позивач виявив бажання продати даний транспортний засіб, у зв`язку з цим позивач знову став дзвонити до продавця транспортного засобу, проте на телефонні дзвінки ніхто не відповідав, а згодом отримав повідомлення оператора мобільного зв`язку про те, що цей номер не є дійсним. Таким чином, позивач вважає себе добросовісним набувачем, безперервно володіє чужим майном, а тому має право на визнання за ним права власності на автомобіль. На теперішній час позивач не може зареєструвати транспортний засіб у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів автомобіль. Отже, з серпня 2015 року, а саме з часу придбання транспортного засобу, а саме автомобіля марки Audi, модель А4, 2003 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] у невідомої особи, позивач відкрито та добросовісно став користуватись вказаним транспортним засобом, самостійно несе витрати з утримання та користування автомобілем. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву на підставах, які зазначені в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно розписки [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 27 листопада 1997 року, РНОКПП [NUMBER] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , отримав від [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 25 червня 1998 року, який мешкає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , грошові кошти в розмірі 125\~000 грн. в якості сплати за автомобіль марки Audi, модель А4, 2003 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір кузова синій. Претензій до [PERSON] щодо факту продажу немає /а.с.14/. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Audi, модель А4, 2003 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір кузова синій належить власнику [PERSON] /а.с.15-16/. 15.09.2015 року, 09.09.2016 року, 14.04.2017 року, 08.06.2017 року, 30.04.2018 року, 10.05.2019 року, 11.04.2020 року проводилось вимірювання та регулювання розвалу сходження автомобіля, що підтверджується відповідними протоколами /а.с.17-23/. [PERSON] є страхувальником автомобіля марки Audi, модель А4, 2003 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , що підтверджується копією полісу № АК/9668397 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с.24/, копією полісу № ЕР.198167821 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, копією полісу № ЕР.178177795 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] здійснював технічне обслуговування автомобіля, що підтверджується заказом нарядом від 09.09.2016 року /а.с.27/, заказом нарядом від 15.09.2015 року /а.с.28/, заказом нарядом від 08.06.2017 року /а.с.29/, заказом нарядом від 14.04.2017 року /а.с.30/, заказом нарядом від 30.04.2018 року /а.с.31/. Крім того, в судому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є власником станції технічного обслуговування автомобілів. [PERSON] ремонтує автомобіль саме у нього. Автомобілем марки Audi, модель А4, 2003 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] він керує приблизно п`ять років. Іноді автомобілем може керувати дружина [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] користується автомобілем марки Audi, модель А4, 2003 року випуску, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] з червня 2015 року. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ст.10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ст.ст.\~12,81,89\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п. 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила\~статті 344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Ураховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. Враховуючи положення статей\~335\~та\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved