Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Лікар - психіатр Чутівської центральної районної лікарні (далі Чутівської ЦРЛ) Дробніч П.Г. звернувся до суду із заявою про продовження надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], в якій вказує, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 1987 р. Неодноразово лікувався в Полтавському психоневрологічному диспансері і Полтавській обласній психіатричній лікарні. Останнє стаціонарне лікування проведено в примусовому порядку згідно з рішенням Чутівського районного суду Полтавської області з 25.11.2009 р. - 08.07.2010 р. Згідно постанови Київського районного суду м.Полтави від 09.06.2010 р. [PERSON] призначена амбулаторна допомога в примусовому порядку, продовжена Чутівським районним судом Полтавської області 29.08.2011 р., 22.05.2012 р., 17.06.2013 р. та 07.02.2014 р. В разі ненадання [PERSON] медичної психіатричної допомоги його психічний стан може погіршитись, що в подальшому може завдати шкоди його здоров'ю. Просив винести рішеня про продовження надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Лікар-психіатр Чутівської ЦРЛ Дробніч П.Г. у своїй заяві просив справу розглянути без його участі. Прокурор просив в задоволенні заяви відмовити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. [PERSON] з 1987 р. хворіє психічною хворобою і має діагноз: дименсія внаслідок органічного враження головного мозку комбінованого генезу (післятравматичної і токсичної енцефалопатії) з галюцинаторно-параноїдним синдромом. [PERSON] неодноразово лікувався в в Полтавському психоневрологічному диспансері і Полтавській обласній психіатричній лікарні. Рішеннями Чутівського районного суду Полтавської області від 29.08.2011 р., 22.05.2012 р., 17.06.2013 р. та 07.02.2014 р. [PERSON] продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги. Згідно ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені ч. 2 цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Рішення суду про продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] було винесено 07.02.2014 р., а заява про продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги останньому подана до суду лише 15.10.2014 р., чим пропущений 6 місячний строк для звернення до суду із заявою про продовження надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги, а тому заява задоволенню не підлягає. Одночасно суд зазначає, що заявник у даному випадку (пропуску 6 місячного строку) має право звернутись до суду із заявою про надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги особі.

Outcome: dismissed