Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У грудні 2020 року представник позивача, адвокат Семак А.Я., звернувся в суд із позовною заявою до Володарської сільської ради, в якій просив встановити юридичний факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 248150, виданий 07.06.2006 за розпорядженням голови Поліської РДА № 24 від 02.02.2006 на ім.*я [PERSON] на земельну ділянку площею 3,5211 га, належить [PERSON] (на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати право власності позивача на зазначену земельні ділянку у порядку спадкування. Вимоги мотивовані тим, що його матір [PERSON] померла [INFO] . Прізвище « [PERSON] » вона змінила на « [PERSON] » після укладення шлюбу 18.10.2005 з [PERSON] . 07.06.2006 вона отримала державний акт на право власності на зазначену вище земельну ділянку. Після її смерті позивач прийняв спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву, але 20.01.2020 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на зазначене спадкове майно, у зв`язку з тим, що державний акт не належить спадкодавиці: ім*я власника написано « [PERSON] », тоді як матір позивача за паспортом була « [PERSON] ». Встановлення зазначеного вище факту необхідне позивачу для оформлення спадкових прав. Рух справи 11.12.2020 позовна заява надійшла до суду. 15.12.2020 у справі відкрите провадження, вирішено проводити розгляд у загальному позовному провадженні, підготовче судове засідання призначене на 28.01.2021. 28.01.2021 задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача на Поліську селищну раду Київської області, підготовче засідання відкладено на 15.03.2021. Позиції сторін Позивач чи його представник у судове засідання не з*явився. Представник позивача подав до суду заяву, у якій зменшив позовні вимоги, просив встановити зазначений вище юридичний факт. Справу розглянути без їх участі. Представник відповідача, залученої до участі у справі Поліської селищної ради, також у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання повідомлені вчасно, належним чином. Надіслали до суду лист, у якому зазначено, що позов визнають, просять справу розглядати без участі представника селищної ради. Суд розцінює зазначений лист як відзив на позов. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та застосовані норми права Судом достовірно встановлено, що Матір*ю позивача була [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 11.08.1961 р.н. Після смерті чоловіка, [PERSON] (батька позивача), 18.10.2005 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.12.2005. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 10.12.2018. Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв позивач заявою до нотаріуса від 05.04.2019. Заведена спадкова справа № 153/2019. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено постановою № 63/02-31 від 21.01.2020, оскільки державний акт про право власності на земельну ділянку не належить спадкодавці: у ньому зазначено її ім*я як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Відтак, встановлення юридичного факту, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 248150, виданий 07.06.2006 за розпорядженням голови Поліської РДА № 24 від 02.02.2006 на ім*я [PERSON] на земельну ділянку площею 3,5211 га, належить [PERSON] (на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , необхідне заявнику для оформлення спадкових прав. Представником позивача суду надані письмові пояснення свідка [PERSON] , у якому зазначено, що він особисто знав [PERSON] , яка доводилась йому двоюрідною тіткою. Він з нею підтримував тісні стосунки до часу її смерті. Її називали по різному : і « [PERSON] », і « [PERSON] ». Позивач є її сином. Також представником позивача суду надані письмові пояснення свідка [PERSON] , у якому зазначено, що вона, як дружина позивача, особисто знала [PERSON] , яка доводилась їй свекрухою. Вони з нею підтримували тісні стосунки до часу її смерті. Її називали по різному : і « [PERSON] », і « [PERSON] ». Позивач є її сином. Тобто, у зазначеному правовстановлюючому документі допущена помилка у імені власника: замість правильного ( як за свідоцтвом про смерть) « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », що унеможливлює для її спадкоємця можливість оформлення та вільного розпорядження спадковим майном. Зазначена помилка могла статися внаслідок технічної помилки: документ видавався без звіряння з паспортними даними власника. Факт приналежності зазначеного правовстановлюючого документу матері заявниці підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема і тим, що оригінал цього документу знаходився у неї. Це також є підставою задоволення заяви. Крім встановлення зазначеного вище факту, позивачем у позові заявлена вимога про визнання права власності на спадкове майно земельну ділянку з кадастровим номером 3223581500:13:000:0031, право на яку посвідчено саме зазначеним вище державним актом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на викладене представник позивача зменшив позовні вимоги, в частині визнання права власності на спадкове майно, і просив встановити факт належності правовстановлюючого документу. На підставі наведеного,

Outcome: approved