Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 14.07.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2541 від 11.10.2017 року. Позов пред`явлено на підставі ст. 110 СК України. Ухвалою від 09.08.2021 року провадження у справі відкрито. 27.10.2021 року позивачем [PERSON] подано заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище. 11.08.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач просить розірвати шлюб, та слухати справу за відсутністю представника відповідача. При цьому в заяві зазначено про відсутність спору і про місце проживання спільної дитини сторін. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 11.10.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з 2019 року, сторони проживають разом. Примирення неможливе. Відповідач [PERSON] скористався своїми процесуальними правами та 11.08.2021 року надав до суду заяву про визнання позову, в якій відповідач просить розірвати шлюб, та слухати справу за відсутністю представника відповідача. При цьому в заяві зазначено про відсутність спору і про місце проживання спільної дитини сторін. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 11.10.2017 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №2541, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.5/. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , про що 05.01.2017 року складено відповідний актовий запис №3, згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.10/. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини з 2019 року, спорів щодо визначення місця проживання дитини або поділу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved