Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 07.12.2018 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем 27.01.1980 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницькій області, актовий запис за №01. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.01.1980 року. Від шлюбу він та відповідач неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні характери, що стало причиною погіршення сімейного життя, виникнення непорозумінь і сварок, та призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам, оскільки з серпня 2018 року однією сім`єю він та відповідач не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Розірвати шлюб через органи ДРАЦСу відповідач не бажає. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала, відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подала, проте, подала заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с.35). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] згідно із заявою від 02.01.2019 року просить про розгляд справи у його відсутності (а.с.25). 2. Відповідач [PERSON] 18.07.2019 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечень щодо позову [PERSON] не має, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.34). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 13.12.2018 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання (а.с.10). 2. Ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні 04.01.2019 року надано сторонам у справі строк на примирення до 04.07.2019 року; зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення; підготовче засідання призначено на 05.07.2019 року (а.с.18). 3. 06.05.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл означеної судової справи у зв`язку із відрахуванням зі штату Шаргородського районного суду судді Строгого І.Л. та призначенням суддею Вищого антикорупційного суду, визначено для розгляду справи суддю Славінську Н.Л. (а.с.22-24). Ухвалою від 10.05.2019 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, викликано сторони у підготовче судове засідання на 05.07.2019 року для вирішення питання про відновлення провадження у справі (а.с.25). 4. Відповідно до ухвали суду від 05.07.2019 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 23.07.2019 року (а.с.32). 5. В підготовче судове засідання сторони не прибули, подали заяви про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у їх відсутності, при цьому відповідач заявила про повне визнання позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, - немає. 6. Також, враховуючи, що сторони не прибули в підготовче судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у підготовчому судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.01.1980 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.2-3, 25). Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім`ї стали різні характери та різні погляди сторін на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Наданий судом строк для примирення не покращив стосунків подружжя. За час, наданий судом для примирення подружжя, сторони не помирилися. При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між [PERSON] та [PERSON] , а саме: що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад з приводу конфліктів та непорозумінь щодо розв`язання питань спільного сімейного життя, що призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин, оскільки однією сім`єю сторони не проживають з серпня 2018 року. Розривати шлюб через органи ДРАЦСу відповідач не бажає. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Крім того, суд, при вивченні і оцінці мотивів розлучення та фактичних взаємин подружжя, не вбачає підстав для повторного вжиття заходів до примирення подружжя. Тому, у суду склалася переконаність, що є достатні підстави для розірвання шлюбу. Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. VІ. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved