Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що розпорядженням Малиновської районної адміністрації м.Одеси малолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані до КУ«Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» на повне державне забезпечення тимчасово, але термін перебування дітей у закладі сплинув. [PERSON] після повернення з місць позбавлення волі, не проживає за адресою реєстрації:м. Одеса, вул.. Адміральський просп., 36/1 (гуртожиток), тому що в її кімнаті мешкають інші люди, на теперішній час постійної роботи та житла не має. За час перебування дітей у закладі відповідач декілька раз відвідувала їх, однак останнім часом поводиться дуже агресивно, стала погано виглядати, брудна та схожа на людину, яка зловживає спиртними напоями. Так як діти потрапили до будинку дитини дуже соціально-педагогічно запущені, не розмовляли, у них були порушені навички спілкування, а в будинку дитини дівчата постійно займаються з психологом, логопедом, стала спостерігатися позитивна динаміка, вони почали говорити окремі слова, але ще потребують подальшого лікування та розвитку. Враховуючи вищезазначене, адміністрації КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини «Сонечко» заперечує проти повернення дітей до матері. Також позивач заявив вимогу про стягнення аліментів на особові рахунки дітей у розмірі 1/3 частини доходів відповідача на кожну дитину. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача надала клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, в якій також не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Судом здійснено всі належні дії щодо повідомлення відповідача [PERSON] про дату, місце та час судового засідання відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи органу опіки та Малиновської районної адміністрації м.Одеси у судове засідання не зявився, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Оскільки відповідач заперечень проти позову не надав, то суд зі згоди позивача вважає за можливе відповідно до положень ст.224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 03.03.2011 року народилася [PERSON] в м. Одесі, відповідно до свідоцтва про народження батьками неповнолітньої є [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до положень ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.7). 03.03.2011 року народилася [PERSON] в м. Одесі, відповідно до свідоцтва про народження батьками неповнолітньої є [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до положень ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.13). 21.10.2014 р. [PERSON] надала заяви до будинку дитини з проханням прийняти [PERSON] та [PERSON] в будинок дитини на 6 місяців у звязку тяжким матеріальним становищем (а.с.12,18). Розпорядженням Малиновської районної адміністрації м. Одеси №462/01-06 від 31.10.2014 р. влаштовано малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], тимчасово на повне державне забезпечення, зі збереженням за малолітніми права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Одеса, вул.. Адміральський пр.-кт, буд.36/1 (а.с.15). Розпорядженням Малиновської районної адміністрації м. Одеси №274/01-06 від 26.06.2015 р. та №275/01-06 від 26.06.2015 р. продовжено термін перебування малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у закладі або установі, в якій проживають діти-сироти та діти, які позбавлені батьківського піклування (а.с.10,16) З моменту направлення дітей до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» відповідачка не виконує своїх обовязків по вихованню своїх доньок, оскільки за весь темін перебування дітей у закладі відвідала їх 9 разів, долею не цікавиться, жодних проявів батьківської турботи не виявляє, коштів на їх утримання не надає. Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Малиновська районна адміністрація м. Одеси направила до суду висновок органу опіки та піклування від 12.03.2016 р. за №0621/01-20, згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки відповідач власного житла не має, неодноразово відвідувала дітей, але 26.11.2015 р. та 29.12.2015 р. не була допущена до дітей через сильний запах алкоголю та тютюну. Також булинок дитини зазначав, що мати останнім часом поводиться дуже агресивно, погано виглядає, схожа на жінку, яка сильно зловживає спиртними напоями. Діти потрапили до будинку дитини дуже соціально-педагогічно запущені, не розмовляли, у них були порушені навички спілкування, а в будинку дитини дівчата постійно займаються з психологом, логопедом, стала спостерігатися позитивна динаміка, вони почали говорити окремі слова, але ще потребують подальшого лікування та розвитку. На засіданні ради опіки та піклування була присутня мати дівчаток, яка заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, зазначила, що відвідує дітей 1 раз на місяць, періодично телефонує та цікавиться станом здоровя доньок. [PERSON] не вирішила питання про відновлення права користування житловою площею за місцем реєстрації Суд вживав всі можливі заходи щодо виклику відповідача в судове засідання, однак [PERSON] в судові засідання не зявлялася, пояснень з приводу позовних вимог не надавала, доказів щодо перешкод у спілкування з дітьми суду не надавалось. Відповідачка у добровільному порядку матеріально дітей не утримує. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або обєктивності у суду не має. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей і на цих підставах повинна бути позбавлена батьківських прав. Однак, разом з тим, позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від виконання обовязку утримання малолітніх дітей. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до статті 182 СК України враховує обставини, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, та відповідно до вимог статті 183 СК України судом визначається частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Згідно з ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом позбавлення батьківських прав [PERSON] й стягнення з неї аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.05.2016 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а саме до 03.03.2029 року, а з 03.03.2029 року - в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття донькою [PERSON], а саме до 27.04.2030 року, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 551,20 грн. судового збору з вимог нематеріального характеру про позбавлення батьківських прав та 551,20 грн. з вимог матеріального характеру про стягнення аліментів всього в сумі 1102,40 грн.

Outcome: partial