Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У вересні 2020 року [PERSON] , в інтересах якої діє Лінник М.А. , звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з указаним позовом, у якому просила визнати виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] (предмет іпотеки ), власником якої вона є, за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 01 жовтня 2015 року по 24 липня 2018 року, а саме: прострочена заборгованість - 22 732,28 доларів США; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 31 939,46 доларів США, загальна сума заборгованості становить 54 671,74 доларів США та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. 31 серпня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 13371 таким, що не підлягає виконанню; вирішити питання про стягнення на користь позивача судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на момент вчинення виконавчого напису між позивачем та відповідачем існував спір про стягнення заборгованості у судовому порядку, отже виконавчий напис вчинено за сумою, яка не була безспірною, а розмір заборгованості за кредитним договором встановлювався Дніпровським районним судом міста Києва на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того, у довідці-розрахунку, що була надана нотаріусу у підтвердження суми заборгованості, зазначено процентна ставка 15 % річних, в той же час кредитним договором (пункт 1.1) та договором іпотеки (пункт 1.4.21) передбачена процентна ставка в розмірі 13,0 % річних. Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі № 755/17084/17 встановлено, що 11 жовтня 2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (назву змінено на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено договір кредиту №10-29/2534, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 30 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних. Отже, сума заборгованості не була безспірною, оскільки банк нарахував 15 % річних, в той же час, умовами кредитного договору було передбачено сплату позичальником 13 % річних. При цьому, представник позивача посилався на висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Крім того, [PERSON] не отримувала від кредитора письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Отже, в порушення вимог закону [PERSON] не була повідомлена не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, відтак, заборгованість, на яку вчинено виконавчий напис, не є безспірною. Процесуальні дії у цивільній справі Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року справу за позовом [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва,

Outcome: approved