Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 04 березня 2020 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті брата - [PERSON] 2. Позов обгрунтований тим, що [INFO] помер брат позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: - земельну ділянку площею 1,2170 га., кадастровий номер 6125885700:01:001:0161 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Онишковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області, та зареєстрована за [PERSON] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 022210 від 05.10.2003 р. - земельну ділянку площею 0,2184 га., кадастровий номер 6125885700:01:001:0235 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Онишковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області, та зареєстрована за [PERSON] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 022210 від 05.10.2003 р. Спадщину після смерті померлого позивач прийняла у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день його смерті проживала із ним в одному господарстві, як стверджує остання. Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено. На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, як спадкоємцем другої черги спадкування за законом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті брата - [PERSON] 3. Позивач у судовому засіданні зазначила, що спадкодавець є її рідним братом, крім неї є також рідна сестра та на момент його смерті був живий рідний брат. [PERSON] був одружений та має двох дітей, які проживають у Донецькій області. До нотаріальної контори позивач не зверталася, із спадкодавцем не проживала, лише іноді допомагала по господарстві. 4. У судове засідання представник відповідача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій справу просить слухати у їх відсутності, вимоги підтримує повністю. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Ухвалою суду від 06 березня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 17 квітня 2020 року. 6. Ухвалою суду від 17 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду по суті на 18 травня 2020 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. Згідно свідоцтва про смерть cерії [NUMBER] від 08.10.2011 р., що видане Онишковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, стверджується, що [INFO] помер - [PERSON] 8. Померлому [PERSON] належало майно, а саме: - земельна ділянка площею 1,2170 га., кадастровий номер 6125885700:01:001:0161 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Онишковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області, та зареєстрована за [PERSON] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 022210 від 05.10.2003 р. - земельна ділянка площею 0,2184 га., кадастровий номер 6125885700:01:001:0235 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Онишковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області, та зареєстрована за [PERSON] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 022210 від 05.10.2003 р. 9. Згідно досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померлий [PERSON] , являється братом позивача, що стверджується: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00025218920 від 15.01.2020 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.04.1972 р., свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 15.05.1972 р. 10. Із довідки № 11 від 10.06.2020 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області слідує, що на день смерті [PERSON] (помер [INFO] ) проживала, допомагала у ведені господарства його сестра [PERSON] . Оскільки, під час судового засідання позивач зазначила, що із спадкодавцем не проживала лише іноді допомагала по господарстві, суд розцінює вказану довідку не належною та такою, що не дає підстав прийняття спадщини спадкоємцем в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки судом не встановлено постійного проживання із спадкодавцем. 11. Як вбачається із листа про роз`яснення щодо порядку спадкування, виданого приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки не подано документів, що підтверджують родинні відносини з померлим. Суд оцінює дане роз`яснення критично, оскільки позивач під час судового засідання зазначила, що до нотаріальної контори не зверталася. ІV. Оцінка Суду. 12. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 13. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 14. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 15. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 16. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 17. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 18. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 19. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 20. у Відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 21. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 22. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоєців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. 23. Спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, як зазначено у ч. 1 ст. 1297 ЦК України. 24. Вчинення нотаріусом нотаріальних дій регламентуються законом України «Про нотаріат» та інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 25. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. 26. Пунктом 3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. 27. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. 28. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). 29. Відповідно до частини третьої і четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 30. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України 2004 року, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову. 31. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України). 32. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 33. Вимогами частини другої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні в них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. 34. Як зазначила позивач під час судового засідання, на момент смерті спадкодавець був одружений і має двох дітей, був живий рідний брат та є рідна сестра. Слід зауважити, що позивачем не надано суду доказу (витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі), про те чи будь-хто звертався до нотаріальної контори по питаню прийняття спадщини внаслідок смерті спадкодавця, тому суд не в змозі оцінити те, що Шумська міська рада є належним відповідачем, в даному випадку будуть порушення права інших спадкоємців. Крім того, позивач вказала, що із спадкодавцем не проживала лише іноді допомагала по господарстві, що не дає підстав для прийняття спадщини в силу статті 1268 ЦК України. Також, позивач під час судового розгляду справи зауважила, що до нотаріальної контори не зверталася, однак при матеріалах справи наявне роз`яснення нотаріуса Шумського районного нотаріального округу, яким позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, оскільки нею не представлено доказів родинних відносин, суд розцінює дане роз`яснення критично. 35. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 36. Позивачем при подачі позову було сплачено 840 грн. 80 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: dismissed