Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Семенчук І.Я. звернувся в суд із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON] в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню у примусовому порядку. В судовому засіданні лікар-психіатр, який є також представником Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Семенчук І.Я. заяву підтримав і пояснив, що гр. [PERSON] страждає психічним захворюванням - хронічний маячний розлад, у зв'язку з чим, хворий не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар. Зазначив, що [PERSON] проходив тричі лікування в умовах стаціонару у ТОККПНЛ з приводу хронічного маячного розладу. Зазначив, що він несе потенційну небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок своєї агресивної поведінки через хронічну психічну хворобу. Прокурор заяву про госпіталізацію гр. [PERSON], у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди не підтримала. [PERSON] в судовому засіданні вважає, що підстави для його примусової госпіталізації відсутні. [PERSON], яка є матір»ю особи, що підлягає примусовій госпіталізації, в судовому засіданні зазначила, що її син [PERSON] хворіє психічним захворюванням близько двох років. Останнім часом припинив вживати ліки, почав зловживати алкогольними напоями, через що змінився в поведінці, почав виявляти агресію по відношенню до неї та оточуючих осіб. Зазначила, що вона висловлює побоювання за своє здоров»я та здоров»я оточуючих, через неадекватну та агресивну поведінку свого сина [PERSON] внаслідок його хронічного психічного захворювання. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Правові та організаційні засади забезпечення громадян України психіатричною допомогою визначаються Законом України «Про психіатричну допомогу» № 1489-III від 22 лютого 2000 року. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», передбачено презумпцію психічного здоров'я, тобто кожна особа важаться такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставі та у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: 1)вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих; 2) або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. [PERSON], [INFO], житель м. Зборів Тернопільської області, поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2-ге психіатричне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні 10.07.2016 року за направленню АПВ ТОККПНЛ з приводу діагнозу: Хронічний маячний розлад. [PERSON] не надав своєї усвідомленої згоди на лікування в психіатричному закладі, яке надається в умовах стаціонару. Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, хворіє на протязі 2-х років - став неадекватним в поведінці і висловлюваннях, був тривожним, неспокійним, внутрішньо напруженим, дивакуватим. Вважав, що його батько знаходиться зараз на заробітках, хоча насправді він помер більше 10 років тому. В одному із епізодів в стані загострення захворювання пацієнт без потреби поїхав і опинився в Хмельницьку, де його затримали працівники поліції; в стані неспокою, збудження мав місце конфлікт із громадянином м.Зборова, в якому пацієнт був агресивним, неадекватним в поведінці, травмував даного громадянина. [PERSON] неодноразово проходив стаціонарне лікування в умовах ТОККПНЛ з приводу хронічного маячного розладу. Остання виписка із стаціонару в травні 2015 року. 10.07.2016 року гр. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. На час огляду в психічному статусі пацієнт в свідомості. Вербальний контакт формальний, пацієнт замкнутий, відгороджений, у внутрішній напрузі, зі зниженим настроєм, контактує неохоче. Пацієнт перебуває в стані неспокою. Висловлювання пацієнта із маячною інтерпритацією подій навколишнього, стосунків із рідними. Психічно хворим себе не вважає, не вдоволений госпіталізацією. Інструкції персоналу виконує вибірково при його спонуканні. Критика до стану хвороблива. Комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що пацієнт [PERSON] потребує стаціонарного обстеження та лікування без його згоди в примусовому порядку в зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу який обумовлює суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо пацієнту не буде надана, психіатрична допомога. Аналізуючи в сукупності вищенаведені обставини, суд вважає, що слід госпіталізувати [PERSON] без його усвідомленої згоди на стаціонарне лікування до Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні. На підставі наведеного,

Outcome: approved