Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою с. Кривицьке, вул. Дачна, (Кірова), 12, Козелецького району, Чернігівської області, у суд звернулась [PERSON] до Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позов мотивований тим, що після смерті [PERSON] позивач не може успадкувати вище вказане спадкове майно, так як відсутній правовстановлюючий документ. Позивач у судове засідання не зявилась, але від неї на час розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника сільської ради. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 30 березня 1999 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 166628, яке видане 31 березня 1999 року, актовий запис № 19. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою с. Кривицьке, вул. Дачна, (Кірова),12, Козелецького району, Чернігівської області. За життя, [PERSON], розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений приватним нотаріусом м. Києва [PERSON] 04 січня 1999 року реєстровий номер № 1-17, яким заповідала усе своє майно позивачу у справі Маслихіній нині [PERSON], [INFO]. Позивач у справі, [PERSON], [INFO], 07 травня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON], до реєстрації шлюбу прізвище позивача було Масліхіна. Позивач у справі, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла спадщину, оскільки своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до Девятої Київської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 83, але оформити дану спадщину не може, так як правовстановлюючий документ на домоволодіння був виданий та подальша його реєстрація була проведена вже після смерті спадкодавця, після 30 березня 1999 року, тобто правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано 22 березня 2001 року та зареєстровано в КП «Ніжинське МБТІ» 22 березня 2001 року. Згідно ст. 25 ч.4 ЦК України (2003 року) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, неправомірність набуття права власності на житловий будинок [PERSON] прямо випливає із закону, у звязку з цим я змушена звернутися до суду. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Дачна (Кірова), 12, в с. Кривицьке, Козелецького району, Чернігівської області відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили померла [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Тому тільки вона має право на дане домоволодіння на цілу частину. Крім цього відповідно до ст. 123 ЦК України 1963 р. розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Станом на 15 квітня 1991 року право на частку у колгоспному дворі мала лише померла [PERSON]. Позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON]. Спадкоємців за законом, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Оригінал заповіту передано нотаріусу для приєднання до матеріалів спадкової справи. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі наведеного,

Outcome: approved