Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» після відмови судом у видачі судового наказу звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач у період з 01.05.2012 р. по 01.08.2015\~р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення житлового приміщення за адресою: м.\~Запоріжжя, вул. Вроцлавська, б. 21, кв. 12 на загальну суму 5325,07 грн. Але, оплату за надані послуги відповідач здійснив частково, лише у сумі 1929,97 грн. Посилаючись на протиправність дій відповідача, КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2012 р. по 01.08.2015 р. у сумі 3395,10 грн. Представник позивача, повідомлений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обов'язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.\~322, 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №\~630 від 21.07.2005 року (далі Правила). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст. 32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач є членом сімї колишнього наймача жилого приміщення за адресою: м.\~Запоріжжя, вул. Вроцлавська, б. 21, кв. 12 (а.с. 6), тобто є споживачем послуг, які надаються позивачем (а.с. 6). КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі, що підтверджується відповідним свідоцтвом від 26.07.2002 р.(а.с. 9). Відповідно до Статуту, затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №\~1589р від 26.07.2002 року, основною метою діяльності КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну (а.с. 8-9). Право позивача на отримання оплати за надані послуги з опалення підтверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради №\~25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі», відповідно до якого з 01.01.2009 року в м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж. Під час розгляду справи встановлено, що договір про надання вказаних комунальних послуг сторонами не укладався. Проте суд зазначає, що відсутність відповідного договору не є підставою для звільнення від оплати наданих відповідачу послуг з опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» надавав відповідачу комунальні послуги з теплопостачання, останній використовував їх для власних потреб, що свідчить про існування між ними договірних відносин. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Крім того, судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання щодо оплати за отримані послуги з теплопостачання за період з 01.05.2012 року по 01.08.2015 року в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку складає 3395,10\~грн. (а.с. 5). Суд визнає правильним вказаний розрахунок суми заборгованості, оскільки він відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Тому, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідними платіжними дорученнями сплата судового збору при зверненні до суду з позовною заявою та заявою про видачу судового наказу по 121,80 грн., що загалом складає 243,60 грн. Вказана сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved