Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

КП БМР «Білоцерківтепломережа» (далі - «Позивач») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що згідно з особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого на ім`я Відповідача, та має заборгованість за період з 01.03.2014 року по 01.12.2018 року за опалення та підігрів води в розмірі 6328,33 грн. В добровільному порядку заборгованість Відповідачем не погашається, направлена на її адресу претензія залишилась без задоволення. Посилаючись на приписи ст.509 ЦК України, ст.ст.67, 68, 162 ЖК УРСР, Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Затверджені постановою КМУ №1875-4 від 24.06.2004 року «Правила надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Позивач просив стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 6328,33 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою суду від 24.01.2019 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16). 01.04.2019 року на адресу суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву («Письмові пояснення»), в якому посилаючись на неточності в розрахунках Позивача, порушення температурного режиму в квартирі Відповідача та відсутність на це реакції Позивача, зазначає, що позовні вимоги є неправомірними та необґрунтованими, у задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с.28-29). 25.06.2019 року на адресу суду від представника Позивача надійшла відповідь на відзив («Пояснення по справі»), в яких зазначено, що в січні 2017 року Відповідач звернулась до КПБМР «Білоцерківтепломережа» для розподілу особового рахунку згідно рішення Білоцерківської міської ради від 14.06.2016 року про перепланування чотирикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивачем було розподілено особовий рахунок за вказаною адресою. Крім того, Відповідач звернувся до Позивача з заявою про розподіл боргу в розмірі 7008,08 грн., залишивши за нею суму в розмірі 3 504,04 грн. Втім, в подальшому і цей борг сплачений не був, а тільки зростав з поточними нарахуваннями. Відповідачу було надіслано попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця. Але Відповідач не відреагував на дану претензію та борг не оплатив. Оплата, яка проведена за період з 01.03.2014 року по 01.12.2018 року, зараховується в погашення попереднього боргу Відповідача. 11.01.2017 року проводилася звірка показників лічильника за вказаною адресою та було донараховано 60,69 грн. На даний час заборгованість збільшується. Звірка розрахунків, яку сторони зобов`язав провести суд, не проводилася в зв`язку неявкою Відповідача з цією метою до бухгалтерії підприємства Позивача (а.с.44-45). 11.07.2019 року ухвалою суду з метою повного об`єктивного та всебічного розгляду справи визнано явку представника Позивача - КП БМР «Білоцерківтепломережа» у всі наступні судові засідання у даній справі обов`язковою (а.с.55). 22.08.2019 року на адресу суду від Відповідача надійшла заява щодо застосування строків позовної давності (а.с.59). У судовому засіданні 15.10.2019 року представник Позивача вимоги підтримав, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила її задовольнити. Пояснила, що Відповідачу було надано згоду на перепланування на підставі її заяви. Вона дійсно зверталася за реструктуризацією, але не виконала умови відповідного договору, а другий раз звернулася вже коли справа була в суді. На вимогу суду представником Позивача наданий розрахунковий лист абонента Відповідача - [PERSON] , із якого убачається, що в межах строку позовної давності заборгованість Відповідача складає 4 402,07 грн., яка утворилась за період з 01.12.2015 року по 01.12.2018 рік. 15.10.2019 року у судовому засіданні Відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила, що заборгованість утворилася внаслідок скрутного матеріального становища - її син опинився в лікарні і вона була змушена витрачати всі кошти на його лікування. Він потребує лікування і зараз. Вона зверталася з заявою про реструктуризацію боргу, але начальник підприємства відмовив, оскільки вона мала погасити борг у повному обсязі. Просила застосувати строк позовної давності. У задоволенні позовних вимог Позивачу просила відмовити повністю. Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. На ім`я Відповідача [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок [NUMBER] щодо сплати послуг за опалення та підігрів води у вказаному житловому приміщенні (а.с.3). З розрахункового листа абонента по особовому рахунку [NUMBER] убачається, що за Відповідачем рахується заборгованість за послуги з опалення та підігріву води перед КП БМР «Білоцерківтепломережа» за період з 01.03.2014 року по 01.12.2018 року в розмірі 6328,33 грн. Із матеріалів справи також убачається, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №266 від 14.06.2016 року, «Про деякі питання перепланування приміщень» дозволено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перепланування чотирикімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 104,80 кв.м та житловою площею 59,30 кв.м на дві окремі квартири, відповідно до проекту: однокімнатна квартира житловою площею 17,40 кв.м, загальною площею 41,80 кв.м та трикімнатна квартира площею 41,90 кв.м, загальною площею 73,10 кв.м., на що є згода Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора №6» (а.с.10). 06.01.2017 року Відповідач звернулась до КП БМР «Білоцерківтепломережа» з заявою про надання їй нового розрахункового рахунку на квартиру за адресою [ADDRESS] та борг який виник за квартирою в розмірі 7 008,08 грн. розподілити, залишивши за квартирою [NUMBER] борг у розмірі 3054,04 грн. (а.с.48). Як убачається із пояснень сторін та Розрахункового листа абонента за особовим рахунком № [NUMBER] , вищевказану заяву Відповідача було задоволено, така сума відображена у колонці «Сплачено, грн.» та графі «Період 2017…Перенесення боргу». Як зазначалося, Відповідачем через канцелярію суду було подано заяву про застосування наслідків пропуску Позивачем загального строку позовної давності, який складає три роки, у той час, як у своїх позовних вимогах Позивач просить стягнути заборгованість за 5 років 9 місяців. Було підтримано цю заяву Відповідачем і у судовому засіданні. Відповідно до вищевказаного Розрахункового листа, заборгованість Відповідача за три роки, які передували зверненню Позивача з даним позовом до суду, складає 4402,07 грн. (а.с. 73-74). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з практикою ЄСПЛ до такого майна відносяться й грошові кошти. При цьому, ЄСПЛ зазначає, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року, «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договором або законом строки (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Проте у випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини друга та четверта статті 267 ЦК України). Крім того, згідно зі ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Як встановлено судом, згідно з рішенням Білоцерківської міської ради № 388 від 23.12.2005 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Відповідно до статті 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено в статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. До позову додано копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Білій Церкві. Отже, тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Біла Церква запроваджені органами місцевого самоврядування, що відповідає вимогам діючого законодавства. За приписами статті 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Оскільки рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т.ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися Відповідачем, як споживачем цих послуг. Відповідно до правил частини 1, частини 4 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Тому, згідно з вищенаведеними правовими нормами, обов`язком Відповідача є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов КП БМР «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води підлягає частковому задоволенню, а саме, з урахуванням пропуску Позивачем строку позовної давності щодо частини позовних вимог, у розмірі - 4 402,07 грн. Відповідачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів, на підставі яких суд міг би зробити інший правовий висновок щодо розв`язання даного спору. Згідно з вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, які поніс Позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з Відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1 225,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial