Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, вказавши в заяві, що 19.12.2014 року позивач звертався до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором № 600185 від 01.12.2011 року «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді» за період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року в розмірі 3\~726,62 грн. 26.12.20147 року було видано судовий наказ № 334/12141/14-ц про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2015 року по справі № 2-с/334/6/15 судовий наказ було скасовано. Згідно з п.2 ч.8 ст.1051 ЦПК України у разі скасування судового наказу, заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову. Між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір № 600185 від 01.12.2011 року «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді», згідно до якого постачалася теплова енергія в нежитлове приміщення 37 по вул.. Героїв Сталінграду, 25 в м.Запоріжжі. Дане приміщення належить відповідачам на праві власності. Згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р., позивачем надавались відповідачам послуги по постачанню теплової енергії, відповідачі повинні були щомісяця робити оплату за надані послуги. Однак, відповідачі оплату за поставлену теплову енергію в повному обсязі не робили, у зв'язку з чим за період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року відповідачам було нараховано 5\~247,72 грн. Згідно з п.6.4 Договору споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідачі здійснювали часткові оплати на загальну суму 1521,10 грн. І таким чином, сума заборгованості відповідачів за період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року складає 3 726,62 грн. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають. Позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь заборгованість в сумі 3 726,62 грн., а також витрати по сплаті судового збору, які були понесенні позивачем при зверненні з позовом до суду, в сумі 243,60 грн. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, суду пояснила, що у позовній заяві позивачем жодним чином не враховує факт здійснення ними 15.05.2015 року платежу у сумі 2000,00 грн. в якості погашення боргу, наїї думку, що протягом періоду з жовтня 2013р. по жовтень 2014 року обсяги теплової енергії, що відпускалися ним, як споживачам, були меншими ніж передбачено Договором і Додатком № 1 до цього договору. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачам [PERSON] і [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення 37 будинку 25 по вул..Героїв Сталінграду в м.Запоріжжі. Між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір № 600185 від 01.12.2011 року «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді», згідно до якого постачалася теплова енергія в нежитлове приміщення 37 по вул.. Героїв Сталінграду, 25 в м.Запоріжжі. За період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року відповідачам було нараховано 5\~247,72 грн. Згідно з п.6.4 Договору споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідачі здійснювали часткові оплати на загальну суму 1521,10 грн. Крім того, 15.05.2015 року відповідачі в рахунок заборгованості здійснили оплату в сумі 2\~000,00 грн., що підтверджується копією квитанції про сплату. І таким чином, сума заборгованості відповідачів за період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року складає 1 726,62 грн. Відповідачі не спростували вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальній обовязок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України. Обов'язок відповідачів сплатити борг за надані послуги грунтується на вимогах ст.ст.322, 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово- комунальні послуги». Виходячи зі змісту ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Відповідно до п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Право Концерну «Міські теплові мережі» на отримання оплати за надані послуги підтверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради №25 від 29.01.2009р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м.Запоріжжі», відповідно до якого з 01.01.2009 року в м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Сторони за договором повинні виконувати свої зобов'язання належним чином і у передбачені договором строки. Відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань по оплаті за спожиту теплову енергію. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку заборгованості за наданні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2013р. по жовтень 2014р. у сумі 1\~726,62 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved