Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням Житловим будинком № 49, розташованого в селі Дешки, вул. Калініна Козелецького району Чернігівської області, та зняття її із реєстраційного обліку у суд звернувся [PERSON]. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, але попередньо надали суду письмову заяву у якій повідомляють про неможливість явки у судове засідання, розгляд справи просять провести без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Судові витрати з відповідача просять стягнути. Відповідач у судове засідання не зявилась і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст.224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов, а також позивач проти цього не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Позивач у справі, [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Дешки, вул. Калініна, 49, Козелецького району, Чернігівської області. Даний житловий будинок позивач придбав за договором купівлі-продажу від 03 липня 2006 року посвідченим приватним нотаріусом Козелецького РНО Чернігівської області зареєстрованого в реєстрі за № 2132. В будинку № 49, по вул. Калініна, в селі Дешки Козелецького району Чернігівської області проживали та були зареєстровані: позивач у справі, [PERSON] , батько позивача [PERSON], колишня дружина позивача [PERSON], та син позивача [PERSON]. У березні 2015 року колишня дружина позивача [PERSON] виїхала з будинку але не була знята з реєстраційного обліку. В будинку вона не проживає та її місце знаходження позивачу не відоме. [PERSON] придбав даний будинок для особистого проживання та проживання членів своєї сімї. Той факт, що в будинку досі зареєстрована [PERSON], заважає позивачу повноцінно ним користуватись, адже вона не має до нього жодного відношення та не зобовязана узгоджувати зі мною в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження будинком. Окрім того, не виключено, що через певний час відповідач повернеться в будинок та може вимагати надати їй місце для проживання. [PERSON] міської ради встановлено, що відповідач вже тривалий термін не проживає в будинку. Крім того вона втратила право користування житловим будинком, так як перестала бути членом моєї сімї як власника. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння,користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 405 ЦК України житлом члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Отже аналізуючи вище викладене суд остаточно приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved