Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.02.2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 109. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 01.02.2020 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року сімейні стосунки погіршилися, що призвело до постійних сварок та фактичне припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Втратили почуття любові та поваги один до одного. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.08.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явивася, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Після розірвання шлюбу просить повернути дошлюбне прізвище. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 01 лютого 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 109 (а.с. 3). Прізвища після державної реєстрації шлюбу : чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.4). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, що має істотне значення у даній справі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved