Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, при цьому зазначив, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг з центрального водопостачання та водовідведення, які їм постачає позивач. Відповідачі систематично нехтують встановленим законом обов'язком про оплату послуг, внаслідок чого за період з 1.01.1999 р. по 30.09.2014 р. утворилась заборгованість з централізованого водопостачання у розмірі 5093,85 грн. та заборгованість з централізованого водовідведення у розмірі 1575 грн., також позивач нарахував індекс інфляції за час прострочення у розмірі 83,08 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 23,41 грн., які позивач просив стягнути на свою користь. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, пояснила , що нарахування за надані послуги за січень 2013 року проводились згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці, за лютий- 22 березеня 2013 року згідно норм водоспоживання. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, проти позову заперечувала, зазначивши, що з 2006 року послуги сплачували в повному обсязі за лічильником, борг до 2006 року був сплачений, також просила застосувати до позовних вимог позовну давність. У судовому засіданні проти позову заперечувала, підтримала клопотання про застосування до боргу позовної давності. Інші відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи попереджені своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] За період з 1.01.1999 р. по 30.09.2014 р. утворилась заборгованість з централізованого водопостачання у розмірі 5093,85 грн. та заборгованість з централізованого водовідведення у розмірі 1575 грн.(а.с.9-16). Згідно зі ст.68 Житлового кодексу України наймач (власник) житла зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Ст.64 Житлового кодексу України передбачає, що повнолітні члени сім*ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями. 06.10.2014 року відповідачам було направлено досудове повідомлення з пропозицією погасити борг у десятиденний термін (а.с.3), яке залишено відповідачами без реагування. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі зазначеної норми закону відповідачам нарахований індекс інфляції за час прострочення у розмірі 76,79 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 19,79 грн. (а.с.7-8). Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється в три роки. Згідно зі ст..267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якою заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] заявила у судовому засіданні клопотання про застосування позовної давності у частині стягнення заборгованості за межами строку позовної давності. Вимоги позивача, що виходять за межі зазначеного терміну, не підлягають задоволенню у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності і відсутністю підстав для його поновлення. Судом встановлено, що строк позовної давності необхідно відраховувати не від дати звернення позивача з позовною заявою, а від дати подання заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів суми заборгованості на надані послуги, яка відповідно до реєстру - 14.11.2013 року. За даною заявою судом було видано судовий наказ, який в подальшому було скасовано. Згідно наданих відповідачем квитанцій за серпень та вересень 2014 року заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення відсутня, а сума заборгованості за квітень 2013 року підлягає зменшенню на сплачену суму 5,16 грн. та 11,60 грн. за водовідведення та водопостачання відповідно. Інші вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Заперечення відповідача щодо нарахування заборгованості з 17.01.2013 року по 23.03.2013 року за нормами споживання є хибними, оскільки відповідно до п.15 Правил надання послуг централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, прилади обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі та на вводі в багатоповерховий будинок, підлягають періодичній повірці, яка проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги згідно із середньомісячними показаннями обліку за попередні три місяці. Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання у розмірі 323,83 грн.,за послуги з централізованого водовідведення у розмірі 142,01 грн., індекс інфляції за час прострочення у розмірі 76,79 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 19,79 грн., а всього заборгованість у сумі 562,42 грн., також на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду, відповідно до норм ст.88 ЦПК України. Беручи до уваги наведене, на підставі

Outcome: partial