Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме частину житлового будинку № 17, що по вул. Коцюбинського, с. Кіпті, Козелецького району Чернігівської області, та права на земельну частку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Червона Україна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 0175418, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Кіптівській сільській раді від 22.08.1996 року за номером 350, у суд звернувся [PERSON] до Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено [PERSON]. 01 листопада 2016 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог і порушено питання лише про визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Червона Україна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 0175418. В матеріалах справи міститься: - клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівській області за відсутності представника; - заява [PERSON] про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер 17 травня 2000 року, згідно копії Свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 040812. На час відкриття спадщини 17 травня 2000 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 29.08.2016 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав з 20.10.1982 року за адресою: вул. Коцюбинського, 17, с. Кіпті Козелецького району Чернігівської області, і мав такий склад сім'ї: співмешканка [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 29 серпня 2016 року, [PERSON] вступив в управління спадщиною до виповнення 6-ти місячного строку після смерті свого батька [PERSON], який помер 17.05.2000 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Таким чином, [PERSON] єдиний з першої черги спадкоємців, хто прийняв спадщину після смерті [PERSON]. За життя [PERSON] отримав сертифікат на земельну частку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Червона Україна» (сертифікат на право на земельну частку (пай) ЧН № 0175418 зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Кіптівській сільській раді від 20.09.1996 року за номером 287). Згідно з п. 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право\~\~власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного\~акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну\~\~частку (пай) (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня\~\~2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] щодо визнання права на право на пай задовольнити, оскільки встановлено, що позивач має право на земельну частку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Червона Україна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 0175418, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Кіптівській сільській раді від 20.09.1996 року за номером 287.

Outcome: approved