Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Наприкінці липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не склала. Позивач та відповідач як рідні сестри є спадкоємицями першої черги за законом. Позивач проживала разом з матір`ю протягом останніх трьох років до дня її смерті, але не була зареєстрована за однією адресою, у зв`язку з цим у лютому 2020 року звернулась до нотаріуса з наміром подати заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус не прийняла заяву про прийняття спадщини з причини відсутності копії свідоцтва про смерть, а також наявності розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про народження позивача та у свідоцтві про смерть. Вказані обставини змусили позивача звертатись до органів реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення змін до актового запису про її народження та актового запису про шлюб батьків та створили об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Тому [PERSON] просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . ІІ. Ставлення учасників справи до пред`явлених позовів. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, яким просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказала на те, що з дня свого народження та по теперішній час вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . З власної волі [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно залишила [PERSON] . Тому твердження позивача стосовно того, що спадкування має відбуватись за законом не відповідає дійсності. Відповідач вказала на те, що дружніх відносин з позивачем не підтримує та вважає, що остання не має ніякого морального права претендувати на спадкове майно. Про смерть матері позивач була повідомлена вчасно, тому вона свідомо пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім цього, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона дійсно зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і нотаріус відмовив у прийнятті такої заяви. Оскільки, можлива відсутність у позивача оригіналу свідоцтва про смерть матері та розбіжності у написанні прізвища не є підставою для відмови нотаріусом у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] надала відповідь на відзив, в якому вказала, що позивачу було невідомо про існування заповіту, складеного [PERSON] . Незважаючи на це, [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки на час відкриття спадщини після смерті матері вже досягнула пенсійного віку, тобто була непрацездатною. Представник позивача звернула увагу на те, що відповідач звернулась за заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козій А.В. 22 травня 2020 року, майже через п`ять місяців після смерті матері, тобто за місяць до закінчення строку. В той час як позивач ще в лютому 2020 року звернулась до Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС за отриманням дублікату свідоцтва про смерть матері, але тривалий розгляд її заяви став причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому перешкодою у прийнятті спадщини була саме відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця. Шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини сплинув 27 червня 2020 року, а до нотаріуса позивач звернулась з наміром подати заяву про прийняття спадщини 22 липня 2020 року, тому пропущений нею строк для прийняття спадщини є незначним. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.25-26). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2021 року у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В. витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.45-46). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про виклик свідків (а.с.84-85). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.86). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с.54). 13 лютого 2001 року [PERSON] склала заповіт як особисте розпорядження на випадок свої смерті, посвідчений Багаліка Н.І., секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №06. На підставі якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла дочці [PERSON] (а.с.65). Спірні правовідносини регулюються гл.87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто та є вільним волевиявленням особи щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті. У відповідності до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Як роз`яснив Пленуму Верховного суду України в п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: хвороба; від`їзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З копії спадкової справи №3/2020, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В., вбачається, що [PERSON] в межах шестимісячного строку подала заяву про прийняття спадщини (а.с.53). Разом з цим, враховуючи те, що [PERSON] на день смерті матері досягнула пенсійного віку, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією пенсійного посвідчення, виданих на її ім`я (а.с.10,11,72). Тому силу положення ст.1241 ЦК України, вона має право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. Проте, у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Про що на своє усне звернення щодо подання заяви про прийняття спадщини отримала роз`яснення щодо права на звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, згідно листа приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В. №68/01-16 від 22 липня 2020 року (а.с.13). В обґрунтування поважності причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини представник позивача [PERSON] вказала на те, що у позивача було відсутнє свідоцтво про смерть спадкодавця. У зв`язку з цим, позивач ще в лютому 2020 року звернулась до Бориспільського міськрайонного ВДРАЦС за отриманням дублікату свідоцтва про смерть матері, але тривалий розгляд її заяви став причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з цим, матеріали цивільної справи не містять належних доказів, які б підтверджували ту обставину, що позивач зверталась до Бориспільського міськрайонного ВДРАЦС за отриманням дублікату свідоцтва про смерть матері. Натомість в матеріалах цивільної справи міститься висновок керівника відділу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] від 16 червня 2020 року про відмову у внесенні змін до актового запису про шлюб батьків заявниці та до актового запису про народження заявниці (а.с.14-15). Крім цього, до заяви про внесення змін до актових записів про шлюб батьків та до актового запису про власне народження [PERSON] була приєднана копія актового запису про смерть [PERSON] . Крім цього, суд звертає увагу на те, що відсутність у позивача свідоцтва про смерть спадкодавця не може вважатися об`єктивною обставиною, яка утруднювала звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку. Оскільки, відсутність свідоцтва про смерть не є перешкодою для звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Зазначене в повній мірі узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі №310/2327/18 (провадження №61-5173св19). Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання нею зави у межах передбаченого законом шестимісячного строку про прийняття спадщини. Тому суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed