Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У серпні 2020 року [PERSON] звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми попередньої оплати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 лютого 2017 року позивач домовився з [PERSON] та [PERSON] про поставку бічних рам та надресорних балок для залізничних вагонів (надалі - товар) на загальну суму 800 000,00 грн. За домовленістю позивач повинен був здійснити повну оплату товару до його передачі. 10 лютого 2017 року в якості попередньої оплати позивач передав відповідачам 800 000,00 грy, а останні 24 лютого 2017 року власноручно склали розписку, у якій додатково зазначили, що поставка ними товару буде здійснена протягом 10 робочих днів. Проте свої зобов`язання відповідачі не виконали, товар позивачу не поставили. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму попередньої оплати за товар у розмірі 800 000,00 грн, а також понесені судові витрати у справі. Процесуальні дії у цивільній справі Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі № 766/12328/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми попередньої оплати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2020 року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми попередньої оплати закрито з підстав, передбачених пунктом 7 частиною першою статті 255 ЦПК України. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 листопада 2020 року цивільну справу № 766/12328/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми попередньої оплати передано для розгляду за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу № 766/12328/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми попередньої оплати. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Аргументи учасників справи У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. До суду надіслав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та письмових пояснень з приводу позовних вимог не надав. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Судом установлено, що 10 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] була складена розписка наступного змісту: «Я, [PERSON] , совместно с [PERSON] получили от [PERSON] 800 (восемсот) тысяч грн в качестве оплаты за рамы боковые и балки надресорные железнодорожних вагоновв количестве 390 шт. Рамы 200 шт, балки 190 шт. В течении 10 рабочих дней - 24.02.2017» (а. с. 19). Оскільки в порушення умов договору позивачу не був поставлений оплачений ним товар та не повернуті сплачені ним, як покупцем, грошові кошти за товар, позивач звернувся до суду з указаним позовом. [INFO] відповідач [PERSON] помер. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України договір є правочином. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 205 ЦК України). Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (частина перша статті 206 ЦК України). У письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (пункт 3 частини першої статті 208 ЦК України). Договір набирає чинності з моменту його укладення (частина друга статті 631 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). Якщо за правилами, встановленими частиною третьою статті 213 ЦК України, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (частини перша, четверта статті 213 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з частинами першою, п`ятою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі викладеного, враховуючи зміст розписки від 10 лютого 2017 року, виходячи з принципу балансу вирогідностей, суд дійшов до висновку про те, що між сторонами у справі виникли зобов`язання, які мають ознаки договору поставки, згідно якого в силу вимог статті 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. За правовою природою договір поставки є консенсуальним, двостороннім і оплатним. Як консенсуальний договір він вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов. Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної сторони прав та обов`язків. Як встановлено частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно з частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору перерахував відповідачу 800 000,00 грн попередньої оплати за товар, що підтверджується власноручно написаною розпискою останнім. 24 лютого 2017 року сторони узгодили термін поставки товару - 10 робочих днів. Згідно з частиною першою статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. У встановлені строки товар відповідачем поставлений не був. Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини другої статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Згідно із статями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що позивачем доведено факт передачі відповідачу 800 000,00 грн у рахунок поставки товару, на підтвердження належного виконання зобов`язання за яким останнім не надано належних та допустимих доказів у розумінні статей 76-77 ЦПК України. Тому, за встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми попередньої оплати за товар у розмірі 800 000,00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 8 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved