Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] про примусове укладення договору з надання послуг утримання будинків і споруд, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідачка є власником нежитлового приміщення в буд. [ADDRESS]. Балансоутримувачем даного будинку та виконавцем послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій є КП «Новозаводське Чернігівської міської ради. КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради неодноразово відправляло листи про необхідність укласти договір про надання послуг з утримання будинків та споруд, пропонувало в досудовому порядку вирішити це питання, але договір до цього часу неукладений. Просили зобов'язати відповідача [PERSON] укласти договір з КП «Новозаводське» ЧМР про надання послуг з утримання будинків і споруд по нежитловому приміщенню (магазин «Beautelle»), яке є власністю відповідача та знаходиться за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідача на користь КП «Новозаводське» ЧМР судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, посилався на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що проект договору відповідачу не направлявся. Представник відповідач позов не визнавав, просив в його задоволенні відмовити. Додатково пояснив, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради потрібно відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є власником нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 1217 від 14.10.14., виданої КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради, житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі підприємства (а.с.7). Листом № 546 від 22.01.14. та листом № 623 від 15.07.14. КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради направило [PERSON] пропозиції щодо укладення з підприємством договір про надання послуг з утримання будинків і споруд, для підготовки якого просять надати копії документів на підтвердження права власності або права на оренду нежитлового приміщення, в іншому випадку питання буде вирішуватися в судовому порядку (а.с.5), проте відповідачка не відреагувала на дані листи. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статей 19, 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, виконавець зобов'язаний надати житлово-комунальні послуги вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Як вбачається з пояснень представника позивача, проект договору про надання послуг з утримання будинків і споруд по нежитловому приміщенню відповідачу не направлявся. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як встановлення правовідносин шляхом зобов'язання примусово укласти договір з надання послуг. Крім того, зобов'язання примусово укласти договір, для однієї з сторін суперечить самій природі вказаного правочину, адже двосторонній договір (правочин) згідно ч. 4 ст. 202, ст. 203 ЦК України, це погоджена дія двох, або більше сторін, тобто потрібне вільне волевиявлення обох сторін, яке відповідає їх внутрішній волі, а не примус укласти договір, тому зобов'язання укласти договір суперечить загальним вимогам які закон пред'являє для правочину, тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed