Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 03 жовтня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Селянського (фермерського) господарства «Олеся» (далі - відповідач) з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18-20 жовтня 2017 року на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу він придбав земельні ділянки, всього загальною площею 36 га., які розташовані в Біляївському районі Одеської області (за межами населеного пункту), з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Право власності на вказані земельні ділянки за кадастровими номерами: [NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER];[NUMBER], зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 01 березня між позивачем та ТОВ «Колос» було укладено договір оренди на вказані земельні ділянки на строк до 01.09.2025 року, про що 10.04.2018 року було здійснено державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За умовами договору оренди орендар мав використовувати вказану земельну ділянку з весни 2018 року. Підприємство мало намір засіяти її соняшником. Однак виявилось, що відповідач, засіяло усі поля зерновими культурами, а відтак самочинно, без будь-яких правових підстав використовує належну йому земельну ділянку. У зв'язку з неодноразовими зверненнями з приводу неправомірного використання відповідачем земельної ділянки, державним інспектором з контролю за дотриманням вимог земельного законодавства України в Одеській області [PERSON] 02 липня 2018 року було здійснено обстеження вказаної земельної ділянки загальною площею 36 га. і складено відповідний акт. За результатами обстеження 06.08.2018 року ним було складено акт перевірки, за змістом якого виявлено, що на земельних ділянках ведуться сільськогосподарські роботи, розорюється поле працівниками СФГ «Олеся», яке самовільно, без будь-яких правових підстав, її зайняло. 10 серпня 2018 року з приводу самовільного зайняття земельних ділянок загальною площею 36 га. на території Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області (за межами населеного пункту) стосовно керівника СФГ «Олеся» - Ніцевича В.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП та п. «б» ч. 1 ст. 211 ЗК України та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Оскільки позивачу була завдана майнова шкода зі сторони відповідача він був позбавлений можливості використовувати земельну ділянку за її призначенням. У зв'язку з порушенням прав, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 2. Відповідач до суду відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою судді від 04 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Селянського (фермерське) господарства «Олеся» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди в порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також роз'яснено відповідачу, що у випадку ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд згідно вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України розгляне справу за наявними матеріалами. 4. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав вказану ухвалу 09 жовтня 2018 року. Отже, строк на подачу відзиву сплив 23.10.2018 року. Відповідач відзив на позов так і не надав. 5. Ухвалою судді від 07 листопада 2018 року за вказаним позовом підготовче провадження закрито та призначено до справу до судового розгляду. 6. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст.128 Цивільно-процесуального кодексу України), в судове засідання не з'явився без поважних причин, а представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належать земельні ділянки, загальною площею 36 га. (а.с. 7-42) 10. Державним інспектором з контролю за дотриманням вимог земельного законодавства України в Одеській області [PERSON] 02 липня 2018 року було здійснено обстеження земельних ділянок загальною площею 36 га. про що складено відповідний акт та за результатами обстеження 06 серпня 2018 року ним було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за змістом якого виявлено, що на земельних ділянках ведуться сільськогосподарські роботи, розорюється поле працівниками СФГ «Олеся», яке самовільно їх зайняло. (а.с. 54-60) 11. У зв'язку самовільного зайняття належних позивачу земельних ділянок загальною площею 36 га. на території Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області стосовно керівника СФГ «Олеся Ніцевича В.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.53-1 КУпАП та п. «б» ч. 1 ст. 211 ЗК України. (а.с. 43-47) 12. Постановою заступника головного державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель в Одеській області від 27 серпня 2018 року, керівника СФГ «Олеся» Ніцевича В.М. за самовільне зайняття земельної ділянки притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 48-53) 13. Відповідно до розрахунку, позивачу внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 36 га. завдано шкоду у сумі 49271,04 грн. (а.с. 61) V. Оцінка Суду. 14. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 15. Як, встановлено судом право власності на земельні ділянки загальною площею 36 га. належним чином оформленні та належать на праві приватної власності позивачу. 16. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» - самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. 17. Відповідно до ч. 1 ст. 78, п. а, б, ґ ч. 1, ч. 2 ст. 90 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; б) самостійно господарювати на землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. 18. Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 19. Статтями 211-212 ЗК України передбачена, у тому числі цивільна відповідальність юридичних осіб за самовільне зайняття ними земельних ділянок (ст. 211 п. б); самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними; Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. 20. Отже, аналізуючи вищезазначені норми Закону та досліджені у судовому засіданні акт обстеження земельної ділянки від 02 липня 2018 року та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06 серпня 2018 року, суд робить висновок, що земельні ділянки використовуються відповідачем самочинно та без жодних правовстановлюючих документів на неї. Оскільки позивач укладав договір оренди вказаних земельних ділянок з ТОВ «Колос» про, що було здійснено державну реєстрацію іншого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 25723290 від 10.04.2018 року строком оренди до 01.09.2025 року. 21. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 22. За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п. 16) вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК України, статті 1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі; розмір шкоди, заподіяної порушеннями земельного законодавства, визначається з урахуванням доходів, які власник землі або землекористувач міг би одержати при використанні земельної ділянки і які він не одержав до повернення самовільно зайнятої ділянки. Зокрема, при пошкодженні посівів, самовільному зайнятті ріллі або сінокосінні на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції чи сіна, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов'язаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення. 23. Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 року затверджено Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - Методика). 24. Зокрема, п. п. 1, 2, 4 встановлено, що методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - розмір шкоди); що розмір шкоди визначається окремо по кожному із зазначених правопорушень; розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається: для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови) за такою формулою: Шс = Пс х Нп х Кф х Кі (1), де Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень; Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів; Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3; Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4; Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 р. та наступні роки. 25. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 26. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 27. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 28. З урахуванням вищевикладеного визначений розмір заподіяної шкоди з боку відповідача спростованні не були, заперечення з цього приводу не надходили, а тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода заподіяна внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок у розмірі 49271,00 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 29. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № СВ00718461 від 01 жовтня 2018 року (а.с.1) позивачем було сплачено 1409,60 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved