Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Лікар-ординатор відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON]. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON], [INFO], доставлена бригадою екстреної допомоги в супроводі чоловіка та працівників поліції за направленням дільничного психіатра [PERSON] в кайданках та госпіталізована 06.05.2017 року у відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька з діагнозом «Хронічний маячний розлад, стан загострення у вигляді маячно-параноїдного синдрому з психомоторним збудженням, агресивністю до оточуючих». На диспансерному спостереженні у ВОКЛ № 1 м. Луцька перебуває з 03.06.2016 року. Неодноразово лікувалася стаціонарно. 06.05.2017 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вчиняє дії, що становлять безпосередньо небезпеку для життя та здоровя її та оточуючих, неспроможна задовільнити свої основні життєві потреби на необхідному рівні. [PERSON], [INFO], проживає в [INFO] разом з чоловіком [PERSON] та трьома доньками. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії: контакт не продуктивний, мовно-рухоме збудження, нецензурно лається в адрес чоловіка, лікаря, погрожує заподіяти тілесні ушкодження, мислення розірване, агресивна, злостива, імпульсивна в поведінці. Ігнорує зауваження медперсоналу. Легко афектується. Категорично відмовляється від запропонованого одягу та взуття, чинить опір. Самокритичність відсутня. Стверджує, що чоловік не її, діти підкинуті, діти і всі домашні хочуть їй щось підсипати в їжу. Виникають сварки на роботі з колегами. Ліки приймати відмовляється. Усвідомлення свого стану не має. Не критична. Психічно хворою себе не вважає. З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого № 114830, медичної карти стаціонарного хворого № 1430 та заяви чоловіка [PERSON] від 05.05.2017 року, випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - негативізм, некерованість, злобність, агресивність (агресивність по відношенню до чоловіка та дітей, своєї матір і сестри, провали в памяті не закриває квартиру, коли вдома сама з середини квартири вставляє ключ і не можна відкрити двері). На диспансерному спостереженні у ВОКЛ № 1 м. Луцька перебуває з 03.06.2016 року. Лікувалася стаціонарно в відділенні № 4 з 07.06.2016 року по 02.08.2016 року з діагнозом: «Маніакальний епізод з психотичними симптомами (маніакально-параноїдний синдром), стан медикаментозного поліпшення.». Виходячи із анамнезу, заяви чоловіка, огляду дільничним психіатром, лікарями-психіатрами прийомного покою відділення № 4, ЛКК лікарні прийшло до висновку, що у [PERSON] є ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді хронічного маячного розладу, стан вираженого загострення у вигляді афективно-параноїдного синдрому, який позбавляє її здатність адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможна задовольняти свої основні потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Оскільки [PERSON] за психічним станом на даний час потребує\~\~психіатричної допомоги, надання якої можливе\~\~тільки в стаціонарних умовах, просить вирішити питання про госпіталізацію в примусовому порядку. В судовому засіданні заявник - представник Волинської обласної психіатричної лікарні №1 заяву підтримав з підстав, зазначених у ній. Прокурор в судовому засіданні заяву лікаря Волинської обласної психіатричної лікарні вважає підставною та не заперечувала щодо її задоволення. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заяву підтримала з підстав, зазначених у ній. В судовому засіданні особа стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію [PERSON] заяву не визнає, не вважає себе хворою, заперечує щодо лікування. Заслухавши пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.05.2017 року № 2004/2-06.17 (а.с. 5-7) вбачається, що [PERSON], [INFO], доставлена бригадою екстреної допомоги в супроводі чоловіка та працівників поліції за направленням дільничного психіатра [PERSON] в кайданках та госпіталізована 06.05.2017 року у відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька з діагнозом «Хронічний маячний розлад, стан загострення у вигляді маячно-параноїдного синдрому з психомоторним збудженням, агресивністю до оточуючих». На диспансерному спостереженні у ВОКЛ № 1 м. Луцька перебуває з 03.06.2016 року. Лікувалася стаціонарно в відділенні № 4 з 07.06.2016 року по 02.08.2016 року з діагнозом: «Маніакальний епізод з психотичними симптомами (маніакально-параноїдний синдром), стан медикаментозного поліпшення.». 06.05.2017 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Контакт не продуктивний, мовно-рухоме збудження, нецензурно лається в адрес чоловіка, лікаря, погрожує заподіяти тілесні ушкодження, мислення розірване, агресивна, злостива, імпульсивна в поведінці. Ігнорує зауваження медперсоналу. Легко афектується. Категорично відмовляється від запропонованого одягу та взуття, чинить опір. Самокритичність відсутня. Стверджує, що чоловік не її, діти підкинуті, діти і всі домашні хочуть їй щось підсипати в їжу. Виникають сварки на роботі з колегами. Ліки приймати відмовляється. Усвідомлення свого стану не має. Не критична. Психічно хворою себе не вважає. З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого № 114830, медичної карти стаціонарного хворого № 1430 та заяви чоловіка [PERSON] від 05.05.2017 року, випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - негативізм, некерованість, злобність, агресивність (агресивність по відношенню до чоловіка та дітей, своєї матір і сестри, провали в памяті не закриває квартиру, коли вдома сама з середини квартири вставляє ключ і не можна відкрити двері). Виходячи із анамнезу, заяви чоловіка, огляду дільничним психіатром, лікарями-психіатрами прийомного покою відділення № 4, ЛКК лікарні прийшло до висновку, що у [PERSON] є ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді хронічного маячного розладу, стан вираженого загострення у вигляді афективно-параноїдного синдрому, який позбавляє її здатність адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможна задовольняти свої основні потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Із характеристики наданої КЗ «Луцька музична школа № 2» (а.с. 20) вбачається, що [PERSON] працює викладачем відділу хорового співу з 01.09.1995 року. За період роботи в школі показала себе як посередній викладач. З 2014 року поведінка [PERSON] почала відрізнятися від нормальної. Неадекватно реагує на зауваження завідуючої відділом та завідуючої навчальної частини. Обговорення робочих питань призводить до скандалів із словесними образами викладачів. Не виконує накази директора та управління культури, або виконує їх на свій розсуд, за що отримала в 2017 році догану. Відповідно до\~\~статті\~\~14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного\~\~закладу без її усвідомленої згоди\~\~або без згоди\~\~її законного представника, якщо її обстеження\~\~або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою\~\~безпосередню небезпеку для\~\~ неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності \~підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Як пояснив в судовому засіданні лікар-психіатр, [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для життя та здоровя оточуючих, а також не спроможна адекватно усвідомлювати свої дії, самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який\~\~забезпечує її життєдіяльність, а тому потребує госпіталізації в\~\~психіатричному стаціонарі\~\~в примусовому порядку. Відповідно до рішення Конституційного суду України прийнятого 01 червня 2016 року визнано неконституційними\~положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням ч. 2 цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.\~ Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заява лікаря-ординатора відділення № 4 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька про госпіталізацію в\~\~психіатричному стаціонарі\~\~в примусовому порядку [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved