Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Комунальне підприємство «Довіра» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 29 у будинку № 13 по вул. Панфілова в смт. Димитрове м. Олександрія Кіровоградської області. Свої вимоги КП «Довіра» мотивує тим, що воно являється балансоутримувачем житлового фонду, який розташований на території смт. Олександрійське (Димитрове) Кіровоградської області, квартира [ADDRESS] не приватизована та знаходиться на балансі КП «Довіра». У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який не проживає за вказаною адресою більше пяти років. Факт відсутності відповідача у спірній квартирі підтверджується актами ПП «Вектор-Житло», що складені за участю сусідів. Позивач зазначає, що відповідач участі у витратах на утримання квартири не бере, комунальні послуги не сплачує більше 5 років, втратив інтерес до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання. Представник позивача, з посиланням на ст. ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», просить з врахуванням того, що відповідач не користується житлом протягом тривалого часу, визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судових засіданнях представник КП «Довіра» позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд письмові заперечення відповідача від 26.07.2017 року до уваги не брати, оскільки вони не підтверджені доказами. Відповідач в судовому засіданні 26.07.2017 року надав суду письмові заперечення, в яких проти позову заперечує з тих підстав, що причини його відсутності у спірному житловому приміщенні понад шість місяців були поважними, оскільки в цей час він проживав разом з матірю, яка важко хворіла та потребувала його догляду. Відповідач зазначив, що доглядав за нею до самої її смерті. Факт наявності заборгованості за утримання спірної квартири відповідач визнав та зобовязався її погасити найближчим часом. В судовому засіданні 26.07.2017 року за клопотанням відповідача було оголошено перерву до 16.08.2017 року з метою надання останньому часу для збирання належних доказів на підтвердження обставин, що викладені в його письмових запереченнях. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~ Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК УРСР). Судом встановлено, що житловий будинок за адресою смт. Димитрове (Олександрійське) вул. Панфілова, 13 знаходиться на балансі КП «Довіра», що підтверджується копією відомості основних засобів КП «Довіра» станом на 01.07.2017 року (п.1 відомості, інв.. № 1050). Відповідно до довідки КП «Довіра» від 23.11.2016 року № 16 квартира [ADDRESS] є неприватизованою та знаходиться на балансі позивача. Зі статуту КП «Довіра», затвердженого рішенням виконкому Олександрійської міської ради від 16.07.2002 р, вбачається, що підприємство створене на базі житлово-експлуатаційної контори № 7 і є її правонаступником, предметом діяльності підприємства є експлуатація житлового фонду. Відповідно до вимог ст. 18 ЖК УРСР управління державним і громадським житловим фондом здійснюється виконавчими комітетами відповідних рад і створеними ними органами управління. Виходячи з вимог ст. 61 ЖК УРСР житлово-експлуатаційна організація, а у разі її відсутності підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною у спорах, що виникають із договорів найму жилого приміщення. Зокрема, вони вправі предявляти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму жилого приміщення і виселення у звязку із систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. У справах із питань, віднесених до компетенції органів місцевого самоврядування чи місцевої державної адміністрації, або з питань управління житловим фондом, віднесених його власником або уповноваженим ним органом до свого відання, належною стороною має бути відповідний орган чи власник житлового фонду. У справах, що виникають із договору найму жилого приміщення, в якості позивача виступає власник або балансоутримувач житла, відповідачем виступає наймач житла. Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 19.01.2012 року № 20 приватне підприємство «Вектор-Житло» визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в смт. Олександрійське (Димитрове). Згідно довідки про розмір платежів за послуги ПП «Вектор-Житло» (особовий рахунок 56880, наймач [PERSON]А.) за адресою [ADDRESS] заборгованість за період з 01.07.2011 по 01.11.2016 року складає 3506 грн. 23 коп., жодного платежу наймачем за вказаний період здійснено не було. Згідно довідки ПП «Вектор-Житло» за адресою [ADDRESS] прописаний [PERSON], [INFO], вказана обставина також підтверджується інформацією Олександрійської селищної ради від 15.05.2017 року. Відповідно до актів ПП «Вектор - Житло» б\\н від 10.06.2016 року, 12.07.2016 року, 14.08.2016 року, 12.09.2016 року, 13.10.2016 року, 11.11.2016 року, що були складені комісією за участю паспортиста, майстра технічної дільниці та мешканців буд. 13 по вул. Панфілова (сусідів), [PERSON] зареєстрований у [INFO], але фактично там не проживає, комунальні послуги не сплачує більше десяти років. Таким чином, суд вважає встановленим, той факт, що відповідач не проживав в [INFO], більше шести місяців, вказана обставина відповідачем не оспорювалась. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, перелік яких наведений у частині 3 цієї статті. Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 02.04.1985 № 2 роз'яснено, що в силу статті 61 Житлового кодексу житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення та вправі пред'являти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найм жилого приміщення і виселення у зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. Згідно п.10 вказаної Постанови у справах\~\~ про визнання\~\~ наймача або члена його сімї\~\~ таким, що втратив\~\~ право\~\~ користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності\~\~ відповідача\~\~ понад встановлені\~\~ строки. В разі їх поважності (перебування\~\~ у відряджені,\~\~ у осіб , які\~\~ потребують\~\~ догляду, внаслідок\~\~ неправомірної\~\~ поведінки інших членів сімї, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між наймачами житлового приміщення та КП «Довіра», суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому відповідно до положень\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд зазначає, що відповідач на підтвердження обставин, що на його думку, свідчили б про поважність причин його відсутності за місцем реєстрації понад шість місяців, належних та допустимих доказів не надав, хоча суд з урахуванням ч. 4 ст. 10 ЦПК України вжив всі можливі заходи з метою сприяння відповідачу у здійсненні його прав. Підставою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є її безперервна відсутність у місці проживання понад шість місяців без поважних причин. Будь-яких перешкод які б чинились відповідачу стороною позивача у реалізації його прав на користування спірним житловим приміщенням на момент розгляду справи судом не встановлено. Таким\~\~чином, суд дійшов висновку, що відповідач\~\~відсутній\~\~в [ADDRESS] (Олександрійське) м. Олександрії Кіровоградської області без поважних причин більше встановленого ст.71 ЖК України терміну і в звязку з цим, втратив\~право користування даною житловим приміщенням.

Outcome: approved