Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Медичний директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Судовська Т. звернулась до суду із заявою, в якій просила вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що останній знаходиться на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» з 26.08.2000 року. Останній страждає хронічним психічним розладом, є людиною з інвалідністю 2 групи, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги». Зі слів матері - [PERSON] відомо, що з травня 2020 року психічний стан [PERSON] погіршився, він став агресивним, погрожує фізичною розправою, сексуально домагався сусідських дітей, шкодить меблі та побутову техніку. У зв`язку з чим був госпіталізований до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. 27.08.2020 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що пацієнт страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром з високою вирогідністю скоєння суспільно- небезпечних дій. За психічним станом є небезпечним для оточуючих. Госпіталізація обґрунтована. Таким чином, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Лікар-психіатр Соболь І.М. зазначила, що 27.08.2020 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хворий страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром з високою вирогідністю скоєння суспільно - небезпечних дій. За психічним станом є небезпечним для оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, так як [PERSON] неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. [PERSON] суду зазначив, що заперечує проти задоволення заяви. Він себе нормально поводить. На свою матір вказав, що це жінка, від якої саме найбільші проблеми. Законний представник - матір [PERSON] просила суд госпіталізувати її сина, так як останній дійсно погано себе почуває і йому необхідна допомога лікарів. Вона його побоюються, так як він останнім часом став дуже агресивним. Постійно намагається щось підпалити та їздить голим на велосипеді по їх селу. Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, дійшов до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 27.08.2020 року [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] ,страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром з високою вирогідністю скоєння суспільно - небезпечних дій. Його лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, є небезпечним для оточуючих. Щодо об`єктивності вказаного висновку, враховуючи пояснення [PERSON] , у суду сумніві відсутні. Досліджений висновок лікарів, надані суду пояснення лікаря-психіатра, що [PERSON] внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Крім того, суд звертає увагу, що інших даних, які б спростували висновок комісії лікарів-психіатрів від 27.08.2020 року відносно стану здоров`я [PERSON] законним представником останнього до суду не надано. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що заява медичного директора КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Судовської Т. про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved