Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1. 17 вересня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шумського районного суду від 26.12.2012 року та стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, у розмірі по 2000 грн. 00 коп., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. 2. Свої позовні вимоги позивач обгрунтувала тим, що від спільного шлюбу із відповідачем, який був зареєстрований 01.10.2004 року Цеценівською сільською радою Шумського району, актовий запис №7, у подружжя народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. На даний час шлюб позивача та відповідача розірваний. Рішення Шумського районного суду від 26.12.2012 року, було вирішено стягувати із відповідача на утримання неповнолітніх дітей по 400 грн, щомісячно для кожної дитини. Позивачка стверджує, що цих коштів недостатньо для належного рівня життя дітей, а відповідач, як батько дітей повинен нести збільшені витрати на їх утримання, оскільки останній має таку можливість. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. 21 січня 2019 року, позивач [PERSON] представила заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме остання просить стягувати із відповідача не 2000 грн., а 1300 грн., також просить справу слухати у її відсутність. 4. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК 5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 18 жовтня 2018 року. 7. Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року, підготовчий розгляд цивільної справи був відкладений на 06 листопада 2018 року. 8. Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року справу було призначено до судового розгляду на 30 листопада 2018 року. 9. Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року, судовий розгляд цивільної справи був відкладений на 19 грудня 2018 року. 10. Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року, судовий розгляд цивільної справи був відкладений на 21 січня 2019 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 11. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у розірваному шлюбі із 26.12.2012 року, що підтверджується рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 26.12.2012 року, №1917/1744/2012 від 11.12.2012 року. 12. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилася двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23.03.2006 року та серії [NUMBER] від 10.01.2008 року. 13. Із рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 26.12.2012 року, №1917/1744/2012 від 11.12.2012 року та виконавчого листа №1917/1744/2012 виданого Шумським районним судом Тернопільської області 10.01.2013 року, вбачається, що судом було вирішено стягувати щомісячно із відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: дочки- [PERSON] та сина - [PERSON], аліменти в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, починаючи із 11.12.2012 року до досягнення дітьми повноліття. 14. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти проживають разом із матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №640 від 12.09.2018 року, яка видана Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області. V. Оцінка Суду. 15. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 16. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). В свою чергу, за змістом статті 184 СК , суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частини перша та друга). 17. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. 18. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 182 СК, враховує: -стан здоров'я та матеріальне становище дитини; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей (див. пункт 13), відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у нього непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; -відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. 19. У відповідності до ст.81 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 20. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 2027,00 грн. Так, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів в розмірі по 1300 грн. щомісячно, оскільки відповідну заяву подану отримувачем аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. /редакція статті із змінами, які набули чинності 08.07.2017 року/. 21. Пунктом 23 постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі вищесказаного, враховуючи, що відповідач у вихованні дитини не бере достатньої участі, майновий стан сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, тому із відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1300 грн. щомісячно, на кожну дитину, і проводити до досягнення дітьми повноліття. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 22. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку із чим, оскільки в даних правовідносинах позивач звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved