Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

із позовною заявою про стягнення суми боргу за договором позики у суд звернувся [PERSON] до [PERSON] . Позивач [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 травня 2018 року між ним і відповідачем [PERSON] укладений договір позики, оформлений письмовою розпискою. Відповідно до умов цього договору сума позики становить 2000 доларів США. Строк позики становить 195 календарних днів. 21 травня 2018 року складена розписка про передачу [PERSON] коштів у сумі 1850 доларів США. Вказана позика повинна бути повернута не пізніше 01 грудня 2018 року. Відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання і позику до вказаного строку не повернув. 26 березня 2020 року звернувся до відповідача [PERSON] із письмовою вимогою про повернення суми боргу, однак вказані вимоги не виконані. Позивач [PERSON] ставить позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів: за позикою - у розмірі 1850 доларів США; 5% щомісячних від 1000 доларів США відповідно до розписки від 21 травня 2018 року - у розмірі 1200 доларів США; 10% річних відповідно до 5.2 договору - у розмірі 356.31 доларів США; пені відповідно до п. 5.2 даного договору - у розмірі 188.38 доларів США. За ухвалою від 10 липня 2020 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у справі та призначене судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 21 травня 2018 року між [PERSON] і [PERSON] укладений договір позики, згідно умов якого сума позики становить 2000 доларів США, строк позики становить 195 календарних днів. [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 1850 доларів США, про що свідчить розписка [PERSON] від 21 травня 2018 року. Згідно із доповненням до договору сторони погодили, що позичальник буде сплачувати 5% від суми 1000 доларів США не пізніше 30 числа поточного місяця. Відповідно до п. 5.2 договору за порушення строку передачі позики позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України від суми боргу за кожен день прострочки, а також 10% річних за весь час користування позикою. Відповідач [PERSON] зобов`язувався повернути [PERSON] грошові кошти не пізніше 01 грудня 2018 року, але не виконав зобов`язань за вказаним договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). У ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором позики від 21 травня 2018 року, надавши відповідачеві [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 1850 доларів США. Однак, відповідач [PERSON] у встановлений договором позики строк позику позивачеві [PERSON] не повернув. Письмова розписка від 21 травня 2018 року позичальника є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У відповідача [PERSON] , яким не дотримані умови договору позики від 21 травня 2018 року, перед позивачем [PERSON] станом на 25 червня 2020 року існує заборгованість в розмірі 3594.69 доларів США, із них: грошові кошти за позикою - у розмірі 1850 доларів США; 5% щомісячних від 1000 (однієї тисячі) доларів США відповідно до розписки від 21 травня 2018 року - в розмірі 1200 доларів США; 10% річних відповідно до 5.2 договору - в розмірі 356.31 доларів США; пеня відповідно до п. 5.2 договору - в розмірі 188.38 доларів США. Тому із відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 3594.69 доларів США заборгованості за вказаним договором позики, а також грошові кошти в розмірі 971.06 гривень судового збору.

Outcome: approved