Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

ЛРА ЛМР звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить позбавити останню батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на користь [PERSON] , яка є бабою дітей в сумі 1014 грн., яка підлягає індексації, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з бабою - третьою особою у справі [PERSON] , а мати дітей проживає окремо. Батько [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2005. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження [PERSON] записані за заявою матері на підставі ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується довідкою відділу Держаної реєстрації актів цивільного стану Личаківського районного у м.Львові Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 27.03.2019 №673/16.4-24. Неповнолітня [PERSON] звернулася до органу опіки і піклування із заявою щодо підготовки висновку про доцільність позбавлення її матері батьківських прав, яка була розглянута на засіданні комісії, під час якого дитина підтвердила намір позбавити матір батьківських прав, оскільки остання протягом останніх шести років проживає окремо, не займається вихованням дітей, не проявляє інтересу до стану їхнього здоров`я, не цікавиться їх життям, успіхами в навчанні, рідко відвідує їх з сестрою вдома, матеріально не допомагає, лише іноді приносила продукти харчування. Вихованням та утриманням дітей повністю займається бабуся. [PERSON] на засіданні комісії повідомила, що останніх півтора року проживає за адресою: [ADDRESS] , зі своїм співмешканцем, оскільки її мати заперечує щодо проживання останнього разом з нею та дітьми. Свою провину у неналежному виконанні батьківських обов`язків визнала. Відповідно до листа директора середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 м.Львова від 31.03.2017 №23, встановлено, що [PERSON] належить до категорії учнів, які не повною мірою використовують свої можливості та здібності, що можна пояснити відсутністю необхідного контролю з боку матері. Вихованням дитини займається бабуся [PERSON] . Також підтверджено факт неналежного виконання батьківських обов`язків позивачем щодо малолітньої [PERSON] . Наведене свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 22.04.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 22.05.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 12.05.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на 20.06.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 20.06.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на 08.07.2019. Ухвалою підготовчого засідання від 08.07.2019 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 05.08.2019. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в підготовчих судових засіданнях 22.05.2019, 20.06.2019 проти позову заперечила. В наступні засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних документів суду не скерувала. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що самостійно займається вихованням дітей, а тому просила позов задовольнити. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, виконувати інші обов`язки. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8, 9). Батько [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2005 (а.с.20). Відомості про батька дитини в актовому записі про народження [PERSON] записані за заявою матері на підставі ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується листом Личаківського районного у м.Львові відділу Держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 27.03.2019 №673/16.4-24 (а.с.36). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з бабусею - третьою особою у справі [PERSON] , відповідач тривалий час проживає окремо. Згідно з характеристик, наданих середньою загальноосвітньою школою №6 м.Львова (а.с.22, 31-32) вихованням [PERSON] та [PERSON] займається бабця та дідусь. Допитані в судовому засіданні свідки також підтвердили, що відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує, життям дітей не цікавиться, з ними не проживає. Вихованням та утриманням дівчаток займається їхня бабуся [PERSON] та дідусь. Вищенаведене свідчить про те, що відповідач без жодних поважних причин не виконує обов`язків матері по вихованню та утриманню дітей, самоусунулась від виконання таких по відношенню до дочок, не вживає жодних заходів для виконання своїх батьківських обов`язків у будь-який спосіб. Як вбачається з долученого до матеріалів справи висновку органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 29.03.2019 №2608-1448 (а.с.6-7) Личаківська районна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] та малолітньої доньки [PERSON] . Враховуючи наведені вище обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є підставними та підлягають до задоволення. Крім цього, відповідно до ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити на вимогу позивача або з власної ініціативи. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищенаведене, те, що [PERSON] та [PERSON] проживають з бабусею [PERSON] , яка займається їх вихованням та утриманням, відповідача позбавлено батьківських прав, разом з тим не звільнено від обов`язку щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі по 1014 грн. на кожну дитину щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з дня пред`явлення позову - 09.04.2019 і до досягнення дітьми повноліття, також є підставними та підлягають до задоволення. Разом з тим беручи до уваги те, що згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку що аліменти слід стягувати у вищевказаному розмірі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, такий слід стягнути в дохід держави з відповідача у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» в сумі 3842 грн. (1921 грн. за звернення до суду із вимогою про позбавлення батьківських прав + 1921 грн. за звернення із вимогою про стягнення аліментів).

Outcome: approved