Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична №3» 12 травня 2014 року звернулося до суду з заявою, в якій просили визнати [PERSON], 1958 року народження недієздатним, а також призначити йому опікуна - КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична №3». В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в 24п/в КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична №3» з 06.01.2014 року до теперішнього часу, з діагнозом: шизофренія пароноїдна форма безперервна течія. Інвалід 1-ї групи з 2003р. (безстроково), потребує постійного нагляду та догляду. На психічний розлад страждає з 1994 року, неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричному стаціонарі. У 2004р., після скоєння суспільно-небезпечного діяння, знаходився на примусовому лікуванні у Полтавській психлікарні з посиленим режимом. Знаходиться на обліку у ПНД №16. Має жінку, яка позбавлена батьківських прав та 3-х дорослих синів, один з яких страждає на психічний розлад. Інші члени сім'ї [PERSON] також мають психічні розлади та не здатні контролювати його поведінку, захищати його цивільні права та інтереси, вирішувати питання щодо його цивільної дієздатності, з подальшим працевлаштуванням його до психоневрологічного будинку-інтернату системи Мінсоцполітики України. Через свою хворобу [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки, не може задовольняти свої основні життєво необхідні потреби та самостійно обслуговувати себе. Представник заявника в судове засідання не з'явилася. 22 липня 2014 року [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила її вимоги задовольнити в повному обсязі та справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заперечень проти задоволення заяви не надав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №557 від 19.06.2014 року підтверджується, що у [PERSON], на даний час виявляються ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді шизофренії параноїдної. За своїм психічним станом [PERSON] на даний час не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Такими чином, оскільки [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, є підстави для прийняття рішення про визнання його недієздатним. Відповідно до ст.ст. 41,55 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із епікризу з И/Б №76, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.01.2014р. відносно [PERSON] було застосовано примусову госпіталізацію до КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична №3», де він на даний час перебуває. [PERSON] є інвалідом 1-ї групи з 2003р. (безстроково). Згідно довідки УПСЗН Адміністрації Ленінського району від 13.03.2014р. №10-99/1665/08-14, члени сім'ї [PERSON] також мають психічні розлади та не здатні контролювати його поведінку, захищати його цивільні права та інтереси, вирішувати питання щодо його цивільної дієздатності, з подальшим працевлаштуванням його до психоневрологічного будинку-інтернату системи Мінсоцполітики України. Відповідно до статті 66 ЦК України якщо, над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. За таких обставин, оскільки [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки, не може задовольняти свої основні життєво необхідні потреби та самостійно обслуговувати себе, а члени його сім'ї також мають психічні розлади, суд вважає, що над ним необхідно встановити опіку до призначення опікуна. На підставі викладеного та

Outcome: approved