Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Концерн «МТМ» звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачіє власниками житла, розташованого за адресою [ADDRESS], зареєстровані та проживають за вказаною адресою,користуються послугами позивача з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються за вказаною адресою. Але відповідачі тривалий період часу своїх обов?язків по сплаті за отримані послуги не виконують належним чином, у зв*язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.10.2014 року по 01.05.2018 року в сумі14953,14грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також стягнути судовий збір в сумі 1762,00грн., сплачений при подачі позову до суду. Представник позивача Концерну «МТМ»в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення у справі заочного рішення(а.с.56,81). Відповідачі [PERSON], [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилися і від нихне надійшло повідомлення про причини неявки, відзивів на позовну заяву вони не подали.Про дату, час і місце судового засідання відповідачі були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток за адресою їх зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до наданої суду інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідачів [PERSON], [PERSON], останні значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] на яку й було надіслано судові повістки з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, оскільки відповідачі не повідомили суду іншої адреси. Конверти було повернуто на адресу суду з проставленням у поштовому повідомленні відмітки про невручення за закінченням строку зберігання. Разом з тим, відповідачі повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання у відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання(перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідачів було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади.Але, незважаючи на всі передбачені законом заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, відповідачі до суду повторно не з»явилися по невідомим причинам, відзиву на позовну заяву не подали, будь-яких заяв та клопотань від них не надходило. З урахуванням викладеного, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував у поданій ним суду письмовій заяві. Суд,дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини щодо прав та обов'язків між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п.5 ч.3 ст. 20, ч.1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 18вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Відповідно до Інформаціїз Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, кожний з відповідачів [PERSON], [PERSON] є власниками по 7/25 частин квартири [ADDRESS] Відповідно до інформації, наданої Департаментом реєстраційних послуг,відповідач [PERSON] з 07.02.1986 року, а відповідач [PERSON] з 24.04.2008 року по теперішній час значаться зареєстрованимиза вищевказаною адресою(а.с.15,16). На ім?я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER](а.с.59-60). В силу ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує та відповідно до ст. 322 ЦК України, як власники відповідачі зобов'язані утримувати майно, що їм належить на праві приватної спільної часткової власності, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. При цьому суд враховує, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна(ч.2 ст.317 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вище вказаною адресою та користуються послугами позивача, а тому навіть при відсутності письмового договору на їх ім?я та при фактичному отриманні послуг вони повинні проводити оплату за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. При цьому суд враховує, що особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується цими послугами та обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Таким чином, з урахуванням наведених вище норм права, зобов'язання по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання несе користувач/власник житлового будинку/квартири, як споживач цих послуг. Згідно наданого позивачем уточненого розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS], за особовим рахунком [NUMBER] за період з жовтня 2014 року по травень 2018 року нараховано за послуги в сумі 15080,19грн., сплачено - 127,05грн.. Отже, заборгованість за період з 01.10.2014 року по 01.05.2018 року складає 14953,14грн.(а.с.63-64), що також підтверджується наданою позивачем довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованогоопалення та гарячоговодопостачання(а.с.6). Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачам надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідачі не спростував наданий Концерном «МТМ» розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 12,13 ЦПК України. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном(ст. 360 ЦК України). Таким чином, з урахуванням часток кожного зі співвласників у праві власності кв.[ADDRESS], які є рівними, з кожного з відповідачівналежить стягнути по 1/2 частині від загальної суми заборгованості, що складає по 7476,57грн. з кожного. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сумаборгу у розмірі 148953,14грн.підлягає стягненню з відповідачіву повному обсязі, оскільки при вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі в судове засідання з'явилися, не скористалися своїми процесуальними правами учасника справи, не надали відзивів на позов та не надали суду жодних доказів, якщо у них такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до переконання про можливість часткового задоволення позову. Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі1762,00грн., тобто по 881,00грн. з кожного.

Outcome: approved