Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

І. Виклад позиції позивачів. 21 травня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, у якому просить: -зобов`язати відповідачку не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] ; -визначити наступні способи участі у вихованні доньки [PERSON] [INFO] : особисте спілкування - три рази на місяць: по суботам з 12.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання батька: [ADDRESS] ; спільний відпочинок - 2 тижня літом з червня по серпень, та 1 тиждень у зимовий період з грудня по січень дитина проводить з батьком; - необмежене спілкування з донькою [PERSON] [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; -зобов`язати відповідачку за два дні до дня зустрічі позивача з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин; -викликати та допитати свідків. В обґрунтування позовних вимог вказав, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] . Після розлучення батьків донька залишилася проживати з матір`ю. З того часу у позивача з відповідачем почали виникати непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні. Намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводять до конфліктів, а тому позивач вимушений у судовому порядку визначати участь у вихованні доньки та спілкуванні з нею. ІІ. Виклад позиції відповідача. 02.09.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування заперечень вказала, що мати не заперечує проти участі батька у вихованні доньки, жодних перешкод не створює, однак, дитина сама не хоче спілкуватися з батьком. Зазначає, що позивач наразі проживає у м. Маріуполь та має нову сім`ю, спілкування з якою вважає небезпечним та таким, що може травмувати дитячу психіку. З урахуванням цього та графіку проходження навчання малолітньої [PERSON] , відповідачка не заперечує проти спілкування батька з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та ін. зв`язку, або по приїзду позивача до м. Херсона. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 13.07.2021 року. За заявою представника відповідача підготовче засідання відкладено на 21.09.2021 року. 02.09.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву. 21.09.2021 року від служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради, як органу опіки та піклування подано до суду висновок, щодо предмету спору. За клопотанням представника позивача підготовче засідання у справі відкладено на 25.10.2021 року. У час призначений для розгляду справи підготовче засідання не відбулося, суддя перебував у нарадчій кімнаті з розгляду іншої цивільної справи. Чергове підготовче засідання у справі призначено на 25.11.2021 року. 28.10.2021 року представник відповідача подав клопотання про залучення додаткових письмових доказів. 29.11.2021 року представник органу опіки та піклування подав інформаційну довідку бесіди з малолітньою [PERSON] .. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2021 року. У час призначений для проведення судового засідання позивач не з`явився, адвокат Колобов М.Г. діючи в його інтересах на підставі ордеру подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Враховуючи, що в ході розгляду справи стороною позивача питання про розгляд клопотання про виклик та допит свідків не порушувалося, суд залишає його без розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена у передбачений законом спосіб. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у раніше поданій через канцелярію суду заяві від 08.12.2021 року просила провести розгляд даної справи без її участі. У судове засідання у час призначений для розгляду справи представник органу опіки та піклування не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні справи по суті просив врахувати висновок органу опіки та піклування та бесіди з дитиною. Таким чином, враховуючи згоду учасників справи на розгляд справи у їх відсутності, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що 28.12.2010 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис №1294 та 06.01.2021 року видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 18.11.2020 року [PERSON] надіслав [PERSON] лист-звернення з проханням не чинити перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] та надавати можливість спілкуватися в телефонному режимі з донькою без обмежень та бачитися. 19.02.2010 року [PERSON] надіслав [PERSON] лист з проханням не чинити перешкоди у побаченні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] та надавати можливість спілкуватися в телефонному режимі з донькою без обмежень та бачитися не рідше одного разу на місяць. Актом обстеження умов проживання, затвердженого 06.07.2021 року Начальником служби у справах дітей Корабельної районної у місті Херсоні ради, встановлено, що [PERSON] у м. Херсоні проживає за адресою.: [ADDRESS] з дружиною та донькою 2020 р.н. Житлово-побутові умови та санітарний стан помешкання задовільні. Стосунки, традиції у родині доброзичливі. На сьогодні гр. [PERSON] тимчасово працює у м. Маріуполі. Актом обстеження\~умов проживання,\~затвердженого 19.07.2021\~року Начальником\~служби у\~справах дітей\~Корабельної районної\~у місті\~Херсоні ради,\~встановлено,\~що [PERSON] \~проживає разом\~з матір`ю\~ [PERSON] \~у м.\~Херсоні за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Житлово-побутові умови та санітарний стан помешкання задовільні. Стосунки, традиції у родині доброзичливі. Створені усі необхідні умови для утримання, виховання та розвитку дитини. Згідно інформаційної довідки щодо бесіди з дитиною від 19.07.2021 року, наданої виконавчим комітетом Корабельної районної у м. Херсоні ради, [PERSON] , [INFO] , повідомила, що раніше з батьком спілкувалася, часто разом із його дружиною [PERSON] та донькою дружини [PERSON] (10 років) проводила час і за адресою проживання батька і в ТРЦ «Фабрика», але з новою дружиною батька у дівчинки не склалися відносини. Зі слів малолітньої [PERSON] , коли вона приїжджала до батька, її змушували займатися домашніми справами, доглядати за маленькою сестрою (у подружжя народилася дитини). Після того як вона сказала батькові, що не хоче проводити час разом із його новою дружиною, відносини між дитиною і батьком погіршилися, вони навіть перестали спілкуватися у телефонному режимі. На сьогодні [PERSON] не заперечує проти спілкування з батьком, але не має бажання бачити поруч людей, яких не вважає рідними. Також [PERSON] була свідком конфліктних ситуацій між батьками, чула як батько ображав матір та погрожував їй, що забере від неї дитину. Згідно довідки, виданої 04.08.2021 року адміністрацією Херсонського НВК №51, вихованням [PERSON] займається мати, батько на батьківські збори ніколи не з`являвся і вихованням своєї дочки не цікавився. Згідно довідки, виданої 27.08.2021 року КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних», за час спостереження під час оглядів в дитячій поліклініці та на дому з дитиною [PERSON] завжди була мати [PERSON] .. Висновком органу опіки та піклування Корабельної районної у м. Херсоні ради від 20.04.2021 року №02-14-343-25 рекомендовано встановити наступний спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею: перша, третя, четверта субота місяця за попередньою домовленістю між батьками; два тижні спільного відпочинку з дитиною у літній період за попередньою домовленістю. V. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. В ході розгляду справи встановлено, що сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька у вихованні дитини, передовсім у зв`язку, зі ставленням доньки до нової родини батька. При цьому фактично, як відповідачка так і малолітня [PERSON] не заперечують проти спілкування та участі позивача у вихованні доньки, однак з урахуванням характеру сформованих стосунків між [PERSON] та новою родиною батька, а також відділеного місця роботи батька та укладу навчання дитини. Разом з тим, в ході розгляду справи судом не встановлено чинення будь-яких перешкод позивачу відповідачем у спілкуванні та прийняття участі у вихованні дитини і доказів на підтвердження зазначеного стороною позивача не надано. Твердження позивача про наявність перешкод у спілкуванні з дитиною спростовуються у тому числі і поясненнями самої дитини, яка зазначає про наявність конфлікту у неї із батьком через певні обставини і припинення її спілкування деякий час із батьком у телефонному режимі. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, яка має пріоритет над інтересами батьків, її вік, розпорядок дня, суд виходить передусім із якнайкращих інтересів [PERSON] , [INFO] та вважає за доцільне застосувати при визначенні способу та порядку участі [PERSON] у вихованні доньки, який запропоновано органом опіки та піклування. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами існує спір з-приводу визначення часу та порядку участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, враховуючи відсутність між сторонами згоди щодо визначеного графіку за яким би позивач мав змогу спілкуватися з донькою та враховуючи результати бесіди дитини з спеціалістом органу опіки та піклування, а також інформації про навчання дитини та відвідування додаткових гуртків розвитку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визначення участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею у наступний спосіб: перша, третя, четверта субота місяця за попередньою домовленістю між батьками; два тижні спільного відпочинку з дитиною у літній період за попередньою домовленістю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Квитанцією № від 12.05.2021 року підтверджується, що позивач при зверненні до суду сплатив суму судового збору у розмірі 908,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial