Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Орган опіки та піклування - Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові зазначено, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, вихованням дітей не займається, їх долею не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дітей не піклується. Позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передана дитина, аліменти на утримання кожної неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання представник позивача не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно свідоцтва про народження, виданого 23 травня 2002 року Фруктовською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, Україна, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , про що 23 травня 2002 року складено відповідний актовий запис № 06. Згідно свідоцтва про народження, виданого 15 грудня 2005 року Фруктовською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , про що 15 грудня 2005 року складено відповідний актовий запис № 18. Згідно заяви неповнолітнього [PERSON] від 13 лютого 2019 року, останній просить вжити заходи щодо їх матері [PERSON] , яка постійно зловживає спиртними напоями, не піклується про нього і брата. Згідно заяви неповнолітнього [PERSON] від 05 серпня 2019 року, останній просить позбавити їх мати [PERSON] батьківських прав відносно нього та його брата [PERSON] , оскільки мати з ними не живе, їсти не готує та не купує, не піклується про їхнє здоров`я. Згідно характеристики з місця проживання, відповідачка проживає на території Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області за адресою: [ADDRESS] . Не зважаючи на те, що вона є інвалідом ІІ групи, веде аморальний образ життя, зловживає спиртними напоями, палить. Має двох неповнолітніх дітей, але про стан їх здоров`я та життя не турбується. За місцем проживання характеризується негативно. Згідно акту обстеження умов проживання від 07 листопада 2019 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , її племінники [PERSON] та [PERSON] , її діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Умови проживання задовільні, в будинку чисто. Є дитяча кімната для хлопців з окремим ліжком, стіл для занять, стільці. Діти забезпечені одягом та білизною. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, з грудня 2018 року піклується про племінників, про їх здоров`я, фізичний стан та розвиток, забезпечує харчування і проживання. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Фруктовської сільської ради від 26 вересня 2019 року, [PERSON] має двох неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , і є одинокою матір`ю. З вересня 2018 року [PERSON] стала зловживати спиртними напоями разом зі співмешканцем [PERSON] , створили в родині напружені недружелюбні відносини. Діти були категорично проти проживання співмешканця [PERSON] в їхньому будинку за адресою: [ADDRESS] . В грудні 2018 року з вини [PERSON] в будинку виникла пожежа, внаслідок чого проживання в будинку стало неможливим. 12 грудня 2018 року [PERSON] передала своїх дітей на виховання і проживання своїй сестрі [PERSON] , на час проведення ремонтних робіт в будинку. З того часу нормальні стосунки в родині не налагоджені, діти з матір`ю не проживають. Вихованням і утриманням дітей займається [PERSON] , а мати дітей [PERSON] продовжує зловживати спиртними напоями, не піклується про дітей, не здійснює належного виховання своїх дітей, їх утриманням не займається і не бажає займатися, фактично само ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про фізичний і духовний розвиток синів, не цікавиться здоров`ям та виховання, не надає матеріальної допомоги. Згідно висновку органу опіки та піклування - Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 05 грудня 2019 року про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] , встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню синів протягом тривалого часу. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї аліментів. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, судом встановлено, що мати дітей [PERSON] систематично, навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей протягом тривалого часу: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умови для отримання дітьми освіти. Крім того, відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатною та має можливість надавати допомогу на утримання синів. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах неповнолітніх дітей, позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей та стягнути з відповідачки на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передана дитина, аліменти на утримання кожної неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved