Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Кредитна спілка «Самопоміч» звернулась в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором кредиту в сумі 3538,38 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.09.2018 року між сторонами було укладено кредитний договір № BS0000000152. За вказаним договором відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою 51% річних за його користування строком на 12 місяців. У відповідності до вимог п. 4.1 цього Договору відповідач зобов`язувався сплачувати позивачу на погашення заборгованості грошові кошти в розмірі 324,31 грн. щомісячно, що складалось із основної суми кредиту та процентів за його користування. Проте, відповідач своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором не виконав, сплативши за весь період 1000 грн. на погашення процентів за кредитом, а отриманими від позивача коштами користується та добровільно їх не повернув. Відтак заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2019 становить - 3538,38 грн. (3000,49 грн. сума основного боргу та 538,38 грн. процентів за користування кредитом), що змусило останнього звернутись до суду із указаним позовом. Представник позивача за посадою [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши до суду письмову заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів, а заявлені позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши також із відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Згідно вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи із таких мотивів. За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу положень ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до вимог статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно статей 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що 07 вересня 2018року між Кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BS0000000152, в силу пункту 1.1 якого, позивач зобов`язується надати відповідачу кредит в розмірі 3000,00 грн., а він у свою чергу зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі 52% річних. Відповідно до п. 2.2 цього Договору кредит надається строком на 12 місяців, тобто до 07.09.2019 року, що має споживчий характер (п. 2.3 Договору). Таким чином, за вказаним договором відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою 51% річних за його користування, строком до 07.09.2019 року. Як убачається із видаткового касового ордера КС «Самопоміч» № 219 від 07.09.2018 року, копія якого долучена до справи, відповідач [PERSON] фактично отримав у позивача 3 000,00 грн. в якості кредиту. Із наявної у матеріалах даної справи особової картки позичальника, а саме відповідача [PERSON] за ним, станом на 09.09.2019 року, рахується заборгованість по кредиту в сумі 3538,38 грн., що складається із 3000,00 грн. суми простроченого основного боргу та 538,38 грн. процентів за користування кредитом. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, з наведеного вбачається, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, що підпадають під регулювання норми статті 1054 ЦК України. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, як встановлено судом та зазначено вище, що взятих на себе обов`язків за кредитним договором [PERSON] не виконав, спірною сумою позивача безпідставно користується. В силу статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відтак, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обгрунтованим і підлягає до задоволення у повному обсязі. Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1921 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи, а відтак такий слід стягнути з відповідача на користь позивача у повному обсязі, ураховуючи задоволення позову повністю. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved