Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Кредитна спілка «Українська Провідна» (далі позивач, КС «Українська Провідна») звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі [PERSON], відповідач), в якому просила стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №70/15 км від 26.10.2015 року у сумі 14768,15 грн., яка складається з: 5117,23 грн., - основна сума; 4728,20 грн., нарахованих відсотків; 4922,72 грн., штрафу відповідно до пункту 3.7 Договору. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1762 грн., зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №70/15 км від 26.10.2015 року, [PERSON], отримала від КС «Українська Провідна» кредит у розмірі 5400 грн., готівкою, строком на 12 місяців, зі сплатою 0,16% за кожен день користування кредитом. У порушення ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобовязань не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 11.04.2018 року позовну заяву КС «Українська Провідна» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 11.04.2018 року та позовну заяву з додатками відповідач отримала 19.04.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0801400044174. Належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач [PERSON], у встановлений судом строк на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив, що 26.10.2015 року позивачем [PERSON], було надано кредит у сумі 5400,00 грн., строком на 12 місяців, тобто до 26.10.2016 року, зі сплатою 0,16% за кожен день користування кредитом, що підтверджується копією кредитного договору № 70/15 км від 26.10.2015 року (а.с. 5-6). Кошти в сумі 5400,00 грн., [PERSON], отримала 26.10.2015 року у касі позивача, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 7), а тому позивач виконав взяті на себе за договором зобовязання. Згідно п. 3.1 договору позичальник зобовязувалася здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіка розрахунків, додаток 1 кредитного договору, тобто 26 числа кожного місяця, починаючи з 26.11.2015 року по 604,09 грн. Згідно п. 3.7 договору у випадку звернення кредитодавця до суду у звязку із виникненням простроченої заборгованості, повним або частковим виконанням позичальником умов даного кредитного договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 50% від загальної суми заборгованості (заборгованості за тілом кредиту, нарахованих відсотків та пені). Як вбачається із доданого до позовної заяви графіку фактичних розрахунків (а.с.8) відповідач у порушення умов договору належним чином зобовязання не виконала, у звязку із чим утворилась заборгованість у сумі 14768,15 грн., з яких: 5117,23 грн., - сума основної заборгованості; 4728,20 грн., нарахованих відсотків; 4922,72 грн., штрафу відповідно до пункту 3.7 Договору, розрахунок якої позивачем наведено у відповідному розрахунку (а.с. 9), з яким суд погоджується. 17.01.2018 року позивачем було надіслано письмове попередження відповідачу (отримане 26.01.2018 року) з пропозицією погасити заборгованість за кредитним договором, яке відповідачем залишено без задоволення. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами ст.ст. 509, 525, 526, 549, 611, 1050, 1054 ЦК України. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата штрафу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-позичальник належним чином не виконав взяті на себе за договором зобовязання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивач підлягають стягненню документально підтверджені (а.с.1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved