Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на ті обставини, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів йому. З батьком [PERSON] він проживав однією сім`єю з серпня 2006 року до дня його смерті у будинку під номером [ADDRESS] , доглядав за ним у зв`язку з похилим віком, станом здоров`я та потребою у сторонньому догляді. За вказаною адресою та в іншому місці батько зареєстрованим не був. 30 січня 2019 року він звернувся до нотаріуса з наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . У прийнятті заяви було відмовлено з підстав пропуску шестимісячного строку звернення з відповідною заявою. З метою оформлення спадкових прав після його смерті просив в судовому порядку встановити факт постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 4 жовтня 2019 року відкрито провадження в справі. Аргументи учасників справи В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заявлені вимоги. В поясненнях послалися на обставини, викладені в поданій до суду заяві, вказали на наявність підстав для встановлення юридичного факту. Представник заінтересованої особи Миронівської міської ради Миронівського району Київської області в поданій до суду заяві просив розглянути справу у відсутності представника Миронівської міської ради Миронівського району Київської області. Допитаний як свідок [PERSON] вказав, що проживає по [ADDRESS] , є сусідом заявника. Він був знайомий з батьком заявника померлим [PERSON] , оскільки той з 2006 року до дня смерті проживав у сина, вони спілкувалися як сусіди. Заявник доглядав за батьком та похоронив його. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою і проживає по [ADDRESS] , показала, що у селі Андріївка живе з 2001 року. Їй достеменно відомо, що померлий [PERSON] переїхав до свого сина у 2006 році і проживав у нього до 2009 року. Вказала, що померлий жив із заявником постійно, оскільки той здійснював догляд за ним. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Центральненської сільської ради Миронівського району Київської області 24 грудня 2009 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,31 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. До заяви представник заявника додав копію державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №233194, який підтверджує факт належності померлому до дня смерті вказаного нерухомого майна (а.с. 11). За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму сину [PERSON] . Вказана обставина підтверджується даними заповіту, складеного 14 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Товмач О.М. та зареєстрованого в реєстрі під номером 4102, свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Яхнівською сільською радою Кагарлицького району Київської області 26 грудня 1963 року (а.с., а.с. 10, 17). Як спадкоємець за заповітом, заявник не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 54923814 від 30 січня 2019 року, сформованої приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. (а.с. 12). 30 січня 2019 року заявник звернувся до нотаріуса з наміром подати заяву для прийняття спадщини. Згідно повідомлення № 47/01-09 від 30 січня 2019 року, наданого приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В., спадкоємець пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 18). Судом встановлено, що [PERSON] до 2006 року проживав у будинку під номером [ADDRESS] , 15 серпня 2006 року знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою та вибув для подальшого проживання на територію Центральненської сільської ради Миронівського району Київської області. Зазначена обставина підтверджується даними довідки № 02-33/78 від 18 лютого 2019 року, виданої виконуючим обов`язків старости Яхнівського старостинського округу №2 (а.с. 14). Відповідно до даних довідки № 02/33-599 від 15 серпня 2019 року, виданої виконуючим обов`язки старости Центральненського старостинського округу №1 та довідки № 936 від 24 грудня 2009 року, виданої Центральненською сільською радою Миронівського району Київської області, [PERSON] до дня своєї смерті, [INFO] , проживав без реєстрації разом зі своїм сином [PERSON] у будинку під номером [ADDRESS] та вів з ним спільне господарство (а.с., а.с. 15,16). Вказані обставини також підтверджені показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їхні пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника та свідків дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких грунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, спосіб прийняття спадщини залежить від факту постійного спільного проживання спадкоємця і спадкодавця на час відкриття спадщини. Якщо спадкодавець і спадкоємець постійного проживали на час відкриття спадщини разом, то спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про відмову від неї. Згідно абзацу 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для встановлення фактупостійного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки вказаний факт підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Встановлення фактупостійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику [PERSON] для оформлення спадкових прав після смерті батькана належне йому майно у виді земельної ділянки площею 2,31 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Яхнівської сільської ради Миронівського району Київської області. Висновки за результатами розгляду Відповідно до статті 315 ЦПК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факт, за встановленням якого звернувся заявник, має юридичне значення, породжує наслідки у виді оформлення спадкових прав. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення фактупостійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Щодо розподілу судових витрат Згідно частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 1216, 1268 ЦК України, п.п. 1,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 5 (зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року,

Outcome: approved