Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Кам»янець-Подільська районна державна адміністрація в особі органу опіки та піклування звернулась в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог вказує, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач самоусунувся від виховання доньки, не піклується про дитину, не цікавиться її здоров»ям, життям, навчанням. Дитина перебуває на утриманні матері - [PERSON] За відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В суді представник позивача позов підтримала, просить задовольнити. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову, відповідач пояснив, що не приймає участі у вихованні доньки з вини колишньої дружини та її батьків, які чинять йому в цьому перешкоди, дружина не бажає давати доньку до нього додому. Аліменти сплачує не регулярно, через періодичні заробітки. Має намір погасити заборгованість по аліментах, та приймати участь у вихованні доньки.. Заслухавши сторони, свідків, думку прокурора, вивчивши матеріали справи в повному обсязі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інш), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб в січні 2011 року. Після розлучення дитина залишилась проживати з матір»ю. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 14.08.2013 року, 15.10.2013 року малолітня [PERSON] разом з матір»ю [PERSON] та членами її родини проживає за адресою [ADDRESS]. За місцем проживання матір»ю створені належні умови для проживання, успішного навчання та виховання доньки. Рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 27 травня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку(доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач дійсно протягом 2013 року не приймав участі у вихованні дитини, не цікавився її життям та навчанням, що підтверджується довідкою № 112 від 14.08.2013 року, виданої Довжоцьким дошкільним навчальним закладом «Веселка»про те, що батько жодного разу не приводив доньку, не відвідував ранків, не був на батьківських зборах, не приймав участі в ремонтах; довідкою лікаря сімейної медицини Довжоцької лікарської амбулаторії від 14.08.2013 про те, що здоров»ям дитини опікується тільки мати дитини [PERSON] Згідно довідки державного виконавця районного відділу ДВС Кам»янець-Подільського міськрайонного управління юстиції від 15.08.2013 року від повідач має заборгованість по аліментах в розмірі 2426 грн. 72 коп. Згідно банківського чека № 11092012094901 від 11.09.2012 року відповідачем добровільно сплачено на утримання дитини 400 грн, згідно банківського чека № 031020121404 від 03.10.2012 року відповідачем сплачено 800 грн, згідно банківського чека № 17042013103801 від 17.04.2013 року відповідачем добровільно сплачено на утримання дитини 1000 грн. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що не бачили, щоб [PERSON] протягом 2013 року приходив до дитини чи приносив подарунки. В суді [PERSON] не заперечила того, що між батьком її дитини та членами її сім»ї склалися неприязнені відносини. Згідно висновку № 1425/01/31 від 11.09.2013 року орган опіки та піклування Кам»янець-Подільської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], оскільки батько дитини самоусунувся від участі у вихованні дитини, дитину за місцем проживання не відвідує, вихованням доньки не цікавиться, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів. Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем не надано доказів злісного ухилення відповідача від виконання батьківських обов»язків по вихованню дитини, не здобуто таких доказів і судом.. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, враховуючи особи батька, і матері, бажання батька приймати участь у вихованні доньки , суд вважає, що в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав слід відмовити. Разом з тим суд вважає, що рішення опіки та піклування Кам»янець-Подільської райдержадміністрації не врахувало інтереси малолітньої дитини. У відповідності до ст.. 5 Закону України «Про судовий збір», ст.. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed