Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Красноградська філія ВАТ «Харківвгаз» звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 244 грн. 11 коп., посилаючись на те, що відповідач, мешкаючи у домоволодінні, розташованому в [ADDRESS], відповідно до укладеного між ними договору від 26 травня 2012р. користується послугами з газопостачання. Відповідно до умов договору споживач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний газ і користування послугами за встановленими згідно з законодавством цінами, в термін і на умовах, передбачених договором. Відповідно п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Однак, не дивлячись на це, [PERSON] взятих на себе зобов'язань по оплаті наданих послуг не виконує, в зв'язку з чим, за період з 01.01.2013 року по 01.07.2013р., допустив заборгованість на зазначену више суму. Відповідач позов не визнав, вказуючи на те, що заборгованості за спожитий газ він не має, оскільки протягом січня-червня 2013 року повністю оплатив використаний газ згідно показань лічильника. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 26.05.2012р. укладений договір про надання послуг з газопостачання, відповідно до пп.3 п.28 якого споживач зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання відповідно до умов цього договору (а.с.5-9). Згідно п.10. Порядку надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ УКраїни від 9 грудня 1999 р. № 2246 розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Однак, з наданого розрахунку вбачається, що станом на 01.07.2013 р. відповідач має загальну заборгованість у сумі 244,11 грн. (а.с.4). Суд погоджується з даним розрахунком, виходячи з наступного: Як встановлено в судовому засіданні, при розрахунку за спожитий газ відповідач використовує помісячну оплату послуг за фактично використаний газ згідно показань лічильника. З розрахунку та відомостей зняття показань лічильника в домоволодінні відповідача вбачається,що станом на 31.12.2012 року вони становлять 15369, що не оспорюється відповідачем. Попередні показання лічильника - за листопад 2012 року становили 14921. Отже об'єм газу, використаний в грудні 2012 року складе 448 м.куб., за що відповідачу і нараховано до оплати 324,98 коп. (а.с.4,11). Станом на 18червня 2013 року показання лічильника становили 16153,що також не оспорюється відповідачем. Отже,за січень-червень відповідачем було використано 784 куб м. газу (16153-15369). Таким чином,до сплати [PERSON] за вказаний період належало 568,71 грн. (784х0,7254). Фактично ним сплачено 324 грн.60 коп., тобто борг складає 244,11 грн. Посилання відповідача на те, що позивачем при визначенні боргу не було враховано проведену ним оплату на показання лічильника 15369 в сумі 324,98 грн. в січні місяці 2013 року, суд знаходить безпідставними, так як, згідно наведених вище розрахунків дана сума повинна бути врахована як плата за газ, використаний в грудні 2012 року, незалежно від того, коли оплата була фактично проведена споживачем. Відповідно до ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору в доход держави. А тому,

Outcome: approved