Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

КУ Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об»єднання» звернулася до суду з позовом, де вказала, що вироком Бердянського міськрайонного суду від 13. 03. 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за те, що 06. 07. 2013 року він, керуючи автомобілем [NUMBER], порушив правила дорожнього руху України, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Форд Фьюжн» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті чого був травмований малолітній пасажир автомобіля «Форд Фьюжн» [PERSON] 17. 06. [INFO], який отримав тяжкі тілесні ушкодження. У звязку з отриманням тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на лікуванні в КП БМР «ТМО «Бердянська міська дитяча лікарня та пологовий будинок», і на його лікування було витрачено 4071, 67 грн., чим завдано матеріальну шкоду лікарні. Просить стягнути вказану суму з відповідача. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримала у повному обсязі і пояснила, що батьками малолітнього [PERSON] були витрачені певні кошти на його лікування, а сума, яку просить стягнути лікарня, поза межами їх витрат. Відповідач [PERSON] до суду не явився, в запереченнях зазначив, що він не повинен двічі здійснювати одні і ті ж витрати на лікування, позивач не надав розрахунку ліжко днів, проведених хворим у стаціонарі, не зрозуміло, на лікування яких саме хвороб пішли грошові кошти лікарні, позивач не надав розрахунку вартості лікування в день, і не надав форму 003, яка б підтвердила вартість одного ліжко дня і доказів, що усі перелічені у довідці ліки пішли на лікування потерпілого. Крім того вважає, що належним відповідачем повинна була бути страхова компанія, яка застрахувала його цивільно правову відповідальність, а не він. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з вироку Бердянського міськрайонного суду від 13 березня 2014 року [PERSON] було засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України за скоєння дорожньо транспортної пригоди, внаслідок якої малолітній [PERSON], [INFO] отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. З тексту ухвали апеляційного суду Запорізької області від 26. 05. 2014 року вбачається, що цивільний позов КУ Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об»єднання»на суму 4071, 67 грн. не був предметом розгляду суду першої інстанції, тому позивач звернувся з цим позовом в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з матеріалів справи малолітній [PERSON] проходив лікування у КП БМР «ТМО «Бердянська міська дитяча лікарня та пологовий будинок» у період з 06. 07. 2013 року по 19. 07. 2013 року. Згідно висновку судово медичної експертизи у нього мали місце на шкірі лобу дві прокольні рани, лінійний перелом лобної кістки праворуч з переходом на осередки решітчастої кістки та медіальну стінку очниці праворуч, травми супроводжувалися струсом головного мозку. На лікування потерпілого від злочину позивачем було витрачено 4071, 67 грн., чим завдано матеріальну шкоду, яку позивач просить стягнути з винного у скоєнні кримінального правопорушення. Згідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16. 04. 1993 року «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко днів і загальної суми витрат за місяць ( в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Розмір матеріальної шкоди підтверджена довідкою розрахунком витрат на лікування [PERSON] та розрахунком вартості 1 ліжко дня по КП «ТМО «Бердянська міська дитяча лікарня та пологовий будинок» на 2013 рік для іногородніх пацієнтів. Суд вважає, що позовні вимоги підтверджені належними доказами, отже є підстави для їх задоволення, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 1206 ЦК України, яка передбачає, що особа, якав чинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину. Суд вважає безпідставними вимоги відповідача залучити у якості належного відповідача страхову компанію, оскільки у справі виникли правовідносини, не пов»язані з договором страхування наземних транспортних засобів.

Outcome: approved