Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 31 серпня 2013 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції складено відповідний актовий запис №64, від даного шлюбу мають малолітню доньку, подружнє життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не зійшлися характерами, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинено, вважає, що за таких обставин спільне сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2020 року на підставі поданих учасниками справи заяв, з урахуванням ч.2 ст.28 ЦПК України, відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 20 жовтня 2020 року. В судовому засіданні, 20 жовтня 2020 року, у зв`язку з витребування доказів у даній справі оголошено перерву до 21 жовтня 2020 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні, 20 жовтня 2020 року, підтримав позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити. В судове засідання 21 жовтня 2020 року не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив завершити розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, 20 жовтня 2020 року, позовні вимоги визнала. В судове засідання 21 жовтня 2020 року не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила завершити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявних у справі доказів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 20 жовтня 2020 року Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №64. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що відповідачем у справі не заявлено клопотання про зміну свого прізвища після розірвання шлюбу, суд приходить до висновку після реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved