Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

короткий зміст позовних вимог і рух справи: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2025, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною 5 листопада 2020 щодо звернення стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 16045,84 грн; стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір в розмірі 454 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила наступне. У березні 2021 року вона дізналася, що 7 лютого 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. (далі - Третя особа) звернуто стягнення на доходи позивачки в порядку виконання виконавчого напису №2025, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. 5 листопада 2020 року, про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 16045.84 грн. Позивачка вважає, виконавчий напис №2025 від 5 листопада 2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості. Позивачка стверджує, що вона не отримувала зазначений виконавчий напис чи будь-які інші документи щодо кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Вважає, що нотаріус не перевірив безспірність заборгованості. Вказує, що жодних вимог від відповідача вона не отримувала. Ухвалою судді від 09.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Відповідач відзив на позовну заяву та будь-які інші докази щодо суті позову суду не надав. Від третіх осіб також будь-яких пояснень, заяв чи клопотань не надходило. Ухвалою судді 25.06.2021, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. витребувані належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №2025 від 5 листопада 2020 року. В судове засідання призначене на 25.06.2021 представник відповідача і треті особи, не з`явилися причини неявки суду не повідомили. Представник позивачки в судовому засіданні 25.06.2021 просив в разі ненадання витребуваних документів нотаріусом, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Позивачка підтримала позицію свого представника. Судове засідання було відкладено на 09.07.2021. Ухвала суду про витребування документів нотаріусом виконана не була. В судове засідання призначене на 09.07.2021 учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи не з`явилися. Від представника позивачки 08.07.2021 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки і представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Інші учасники справи причини неявки в судове засідання не повідомили. Заперечень проти ухвалення заочного рішення від позивачки і її представника не надходило. Фактичні обставини встановлені судом, мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права: 05.11.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» суму боргу у розмірі 16045,84 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. від 03.12.2020 було відкрито виконавче провадження ВП №63787548. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 по справі №172/1652/18 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 92811495), та зазначає таке. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 5 листопада 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,4,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.. Позивачка зазначала, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Тягар доведення протилежного покладається у цьому випадку на відповідача, адже саме ТОВ «Вердикт-Капітал» надавалися відповідні документи приватному нотаріусу для вчинення ним виконавчого напису, а оскільки відповідачем вказані докази надані не були і доводи позивачки в цьому контексті не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 454,00 грн за подачу позовної заяви і 454,00 грн за подачу заяви про забезпечення позову, тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved