Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: с. Часнівці, вул. Зарічна, 26, Козелецького району Чернігівської області, до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що після смерті [PERSON] позивач не може успадкувати вище вказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 02 лютого 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК №360950, яке видано відділом реєстрації смерті у м. Києві Управлінння державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Для позивача у справі померла є матірю. Ступінь родинного звязку підтверджується свідоцтвом про народження. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 належна їй частина житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою с. Часнівці, вул. Зарічна , 26, Козелецького району, Чернігівської області. Позивач у справі, [PERSON], як спадкоємець за законом на дану спадщину, прийняв спадщину в силу вимог ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги, що постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Берлозівської сільської ради, але оформити дану спадщину не може так як не має правоустановлюючого документу на належну їй частину у домоволодінні за померлою [PERSON], а отримати його не можливо у звязку з припиненням цивільної правоздатності у момент її смерті. Згідно довідки Берлозівської сільської ради [PERSON] проживала і була зареєстрована в [INFO], і на день смерті 02. 02. 2016 року мала такий склад сім'ї: син [PERSON], тобто позивач у справі. Відповідно до довідки Берлозівської сільської ради будинок № 26 по вулиці Зарічній в с. Часнівці відноситься до категорії колгоспного двору та станом на 15.04.1991 року до колгоспного двору входили: [PERSON], позивач у справі, [PERSON] та померлий батько [PERSON] , отже кожен має право на 1/3 частку у домоволодінні. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року (із змінами), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Позивач у справі, [PERSON], є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину після смерті матері [PERSON]. Спадщину за заповітом, що був залишений за життя матірю на імя сестри [PERSON], вона не приймала і приймати не бажає, до нотаріуса з заявою про прийнятгя спадщини не зверталась, про що склала заяву. Згідно частини 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст. 33 1 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст.. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 25 ч.4 ЦК України (2003 року) цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті, у звязку з цим я змушений звернутися до суду. На підставі наведенного та

Outcome: approved