Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 10 серпня 2021 року представник позивача [PERSON] ,\~адвокат Сідоров\~В.М. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 2. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2021 року замінено неналежних відповідачів [PERSON] , [PERSON] на належного відповідача Шумську міську раду (далі відповідач). Залучено до\~участі в\~даній справі\~в якості\~третіх осіб,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача [PERSON] , [PERSON] . 3.\~Позов обґрунтований\~тим,\~що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після\~її смерті\~відкрилась спадщина\~на належне\~їй майно,\~що складається\~із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, коли позивач звернувся у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, йому було відмовлено та повідомлено, що відповідно до інформації із Спадкового реєстру [PERSON] склала заповіт. Представник позивача у позові зазначає, що [PERSON] не зміг у встановлений законом строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем та про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, оскільки як на час відкриття спадщини так і на даний момент проживає за адресою: [ADDRESS] , а тому такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача у позові звертає увагу на те, що [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась, і відповідно не були здійсненні повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, а тому вважає поважними причини пропуску ним строку прийняття спадщини, що відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі\~викладеного,\~просить позовні\~вимоги задовольнити та визначити позивачу [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 27 серпня 2021 року. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2021 року замінено неналежних відповідачів [PERSON] , [PERSON] на належного відповідача Шумську міську раду. Залучено до\~участі в\~даній справі\~в якості\~третіх осіб,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~відповідача [PERSON] , [PERSON] , підготовче судове засідання відкладено на 15 вересня 2021 року. 6. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8.\~ [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 21 січня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 5, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого\~21\~січня 2008\~року Тилявською сільською радою Шумського району Тернопільської області. 9.\~На день\~смерті померлій\~належало майно,\~що складається\~із: житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 23 лютого 1994 року, що видане на підставі Розпорядження Представника Президента України у Шумському районі від 23 лютого 1994 року, вбачається, що домоволодіння в цілому, яке розташовано в [ADDRESS] , належить [PERSON] . 11. Як вбачається із копії заповіту посвідченого 22 січня 1999 року секретарем Тилявської сільської ради Шумського району Тернопільської, за життя [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок [PERSON] . 12. Із довідки № 134 від 29 липня 2021 року виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім неї, за вищевказаною адресою інших зареєстрованих осіб не було. 13. Згідно Витягів із Спадкового реєстру спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. 14.\~Згідно витягу\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові\~договори)\~№ 65904470\~від 06.08.2021\~року,\~вбачається що\~від імені\~ [PERSON] \~22.01.1999\~року посвідчений\~заповіт,\~номер у\~спадковому реєстрі\~46402626, станом на момент видачі витягу чинний. 15. Як вбачається\~із листа №427/02-14 від 06.08.2021 року виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В., позивачу було роз`яснено про неможливість у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки для прийняття спадщини [PERSON] мав подати до нотаріальної контори в шестимісячний термін з дня смерті матері [PERSON] , заяву про прийняття спадщини відповідно до статті 1269 ЦК України, або разом із нею проживати і бути зареєстрованим за однією адресою. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Окрім того, на спадкове майно померлої [PERSON] , яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] , складено заповіт в користь [PERSON] , посвідчений 22.01.1999 року Тилявською сільською радою за р. №14. ІV. Оцінка Суду. 16. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 17. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 18. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 20. Як передбачено ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 21. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 22. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). 23. Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 24. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. 25. Відповідно до роз`яснень наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин для прийняття спадщини позивач мав звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця, але не зробив цього вчасно і пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цьому стало те, що спадкодавцем було складено заповіт про який позивач не знав. 26. Відповідно до положень статті 63\~Закону України\~«Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. 27. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 3\~березня 2004\~року №\~20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. 28. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. До аналогічного висновку також дійшла й Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320 цс 17. Встановивши, що [PERSON] не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємців за заповітом, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). У зв`язку із викладеним суд вважає, що причина пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк є поважною, а тому позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 29. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: approved