Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Лікар-психіатр КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканцю м. Кіровограда, вул. Повітрянофлотська 46, який хворіє психічним захворюванням: виражений психоорганічний синдром, змішаний варіант, складного ґенезу (алкоголізація + ЗЧМТ в 2015 році та операція на мозку в 2016 році з ідеями ревнощів та стійкими суїцидальними тенденціями. В судовому засіданні лікар-психіатр підтримав заяву, обґрунтувавши необхідність продовження примусової госпіталізації та проведення лікування відносно [PERSON], просив суд задовольнити заяву. [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти вимог, вважає, що підстав для примусової його госпіталізації та лікування не має, вважає що може лікуватись амбулаторно на дому. При цьому зазначив, що дійсно намагався 21.03.2016 р. викинутись із вікна квартири. Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву лікаря-психіатра про примусову госпіталізацію [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона писала заяву про госпіталізацію її чоловіка до психіатричного закладу. Зазначила, що у її чоловіка погіршився психічний стан, знижений настрій, став дуже агресивний, з»явились постійні намагання вчинити самогубство, кидався на оточуючих, бив її та сина, хотів себе душити. Але просила не лікувати чоловіка на стаціонарі, а назначити лікування амбулаторно на дому, зазначила, що сама буде надавати йому ліки. Вислухавши пояснення учасників процесу, висновок прокурора, яка вважає за доцільне здійснення госпіталізації та проведення лікування відносно [PERSON], дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 22 березня 2016 року, [PERSON], [INFO] госпіталізовано в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» 21 березня 2016 року. Психічний стан: звернену до нього мову розуміє, але контакт вкрай обмежений внаслідок наявності моторної афазії. Намагається писати відповіді на листку паперу, але робить це тільки печатними буквами і вкрай нерозбірливо. Опосередкованих ознак наявності галюцинацій не виявляє. Категорично відмовляється від добровільного стаціонарного обстеження та лікування. Категорично заперечує неправильну поведінку вдома. Заперечує зловживання алкоголем. Вважає, що жінка спеціально відправила його до лікарні, щоб мати можливість без нього гуляти. Активно жестикулює, намагається знаками щось показувати, але це виходить дуже незрозуміло. Мислення загальмоване, примітивне. Пам»ять знижена. Інтелект суттєво знижений. Вважає себе психічно здоровим. До свого стану некритичний. Комісією поставлений діагноз: виражений психоорганічний синдром, змішаний варіант, складного ґенезу (алкоголізація + ЗЧМТ в 2015 році та операція на мозку в 2016 році з ідеями ревнощів та стійкими суїцидальними тенденціями. Зі змісту статті 279 ЦПК України заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку подається до суду за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 280 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров»я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: 1) вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або 2) неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 1 ст. 17 «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. При таких обставинах, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» маються всі підстави для госпіталізації [PERSON] у психіатричну лікарню в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved