Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. Відповідно до укладеного договору № DNEQNN00000001 від 05 вересня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 25 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит на суму 25 000 грн. Станом на 01 грудня 2014 року заборгованість [PERSON] складає 227 880,40 гривень, з яких заборгованість за кредитом 25 000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 29 098,29 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом 1 617,44 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 172 164,67 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2880,82 грн. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2012 року було стягнуто заборгованість у розмірі 170 264,02 грн., отже сума, що сума заборгованості становить 57 616,38 гривень. Оскільки позичальником належним чином не виконувалися грошові зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, позивач, зважаючи на наявність простроченої заборгованості, просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 60997,20 грн., де 57 616, 38 грн. розмір заборгованості та штрафи, з яких фіксована частина 500 грн., та процентна складова 2 880,82 грн. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05 лютого 2015 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. 15 травня 2015 року судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом у розмірі 60997, 20 грн. та судові витрати у розмірі 714, 97 грн. 17 липня 2019 року до року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою суду від 28 липня 2020 року відповідачу поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, прийнято заяву до розгляду. 23 грудня 2020 ухвалою суду заяву про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення суду від 15 травня 2015 року скасовано, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», повідомлене своєчасно та належним чином, у судове засідання свого представника не направило, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] , повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не прибула, до суду направила свого представника. Представник відповідача адвокат Димитрашко Д.В., повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибув, надала заяву про проведення судового засідання за його відсутністю. Оскільки учасники справи, повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини справи 05 вересня 2008 року [PERSON] , звернулася до ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» із анкетою заявою № DNEQNN0000001, відповідно до якої банк надає позичальнику кредит у розмірі 25\~000 грн. із терміном на 60 місяців з 05 вересня 2008 року по 03 вересня 2013 року включно при умові сплати за користування кредитом відсотками у розмірі 3,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту та винагороду у розмірі 0,2% в місяць на планові залишки по кредиту в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту , сплати відсотків, винагороди, штрафи, санкції, які зазначені в анкеті заяві позичальника та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Погашення заборгованості відбувається щомісячно з 10 по 15 число кожного місяця, позичальник повинен надати банку грошові кошти у розмірі 951, 15 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, тілу кредиту, відсотків, винагороди, штрафних санкцій. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2012 року позовну заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 160\~264, 02 грн. Заочним рішенням суду встановлено, що станом на 28 лютого 2012 року заборгованість становить 170\~264, 02 грн. Позиція суду та нормативно правове обґрунтування Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором платежі припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. (Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18). Оскільки заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № DNEQNN0000001 від 05 вересня 2008 року задоволені, то банк скористався правом, передбаченим договором та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, дострокового повернення частини позики, що залишилася, чим змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, неустойки та інших платежів за договором. За таких обставин право банку нараховувати проценти та пеню після прийняття рішення року припинилося. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по цивільній справі № 235/4316/15. Щодо вирішення вимог позивача про стягнення з відповідача штрафів за прострочення виконання зобов`язання, то суд виходить із наступного. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року по справі № 310/11534/13-ц відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, відповідно до якого наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України Велика Палата Верховного Суду визначила, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Враховуючи викладене, за наявності заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2012 року про стягнення заборгованості право банку на нарахування штрафів, пені та процентів за припинилося, на підставі чого у задоволенні позову необхідно відмовити. Розподіл судових втрат Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed