Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У березні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про усунення перешкод у вихованні дочки [PERSON] та визначенні способів його участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Позов обґрунтований такими обставинами. У зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 13.06.2016 шлюб сторін розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з відповідачем, яка створює перешкоди для участі позивача у вихованні дитини та нормального спілкування з нею. Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 535 від 04.10.2017 встановлено графік спілкування батька з дитиною, а саме: щосереди з 14-00 год. до 19-00 год. та щосуботи з 09-00 до 20-00 год. Незважаючи на це, відповідач і надалі перешкоджає спілкуванню позивача з дочкою. Посилаючись на положення статей 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, [PERSON] просив: зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною; визначити такі способи його участі у вихованні дитини: побачення щосереди з 14-00 год. до 19-00 год. та щосуботи - з 09-00 год. до 20-00 год.; спільний відпочинок у першу половину літніх канікул; необмежене спілкування з дочкою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку; побачення з дочкою в день її народження з 12-00 год. до 16-00 год.; зобов`язати [PERSON] за два дні до його зустрічі з дитиною надавати йому точну інформацію про фактичне місце навчання, проживання та перебування дитини, а у разі настання таких змін - повідомляти його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Відповідач не погодилась із запропонованим позивачем графіком його участі у вихованні дитини пославшись на те, що такий графік призведе до завдання шкоди здоров`ю дитини, та просила визначити інший графік, відповідно до якого позивач буде зустрічатися з дитиною двічі на місяць: у п`ятницю - з 14-30 год. до 20-00 год., та в суботу - з 10-00 год. до 20-00 год., у день народження дитини буде приходити у те місце, де вона перебуває у звичному для неї колі людей, де матиме змогу вільно спілкуватись з нею, подарувати подарунок та перебувати на дні народження протягом трьох годин, а під час літніх канікул, якщо якщо дитина не перебуває у таборах, санаторіях тощо, - перебувати разом з дитиною протягом трьох днів за умови неухильного дотримання розпорядку дня дитини, рекомендацій лікарів та повідомлення відповідача про місце перебування дитини. Відповідач аргументувала свою позицію тим, що вона не чинить позивачу жодних перешкод у спілкуванні з дитиною, а випадки, коли позивач у визначені дні не зміг зустрітися з дочкою, були пов`язані з її хворобою, про що вона позивача заздалегідь попереджала. Натомість сам позивач не завжди належним чином виконував рішення органу опіки та піклування та не попереджав про неможливість зустрітися з дочкою в узгоджений час, що негативно впливало на психологічний стан дитини та спланований графік її життя. На зауваження відповідач не реагував, що може свідчити про те, що він не розуміє усього обсягу відповідальності та не усвідомлює важливості дотримання звичного для дитини розпорядку життя. Також позивач має схильність до агресії та насильства, через що позивач хвилюється, коли дитина перебуває з батьком. Один такий напад стався в присутності дитини, через що дитина довгий час боялась позивача та взагалі не хотіла його бачити, і відповідачу довелось її умовляти бачитись з батьком. Під час перебування дитини у позивача він не дотримується її розпорядку дня та звичного режиму життя: не вмиває, не купає, не привчає чистити зуби, може не відвести її на заняття, не вкласти вдень спати, не годує як того вимагає порядок, сніданком, обідом, вечерею, а дозволяє протягом дня їсти тільки морозиво та цукерки, не привчає до здорової їжі, та формує негативне ставлення до матері. Окрім того позивач перешкоджає оздоровленню дитини, що проявляється у ненаданні ним дозволу на виїзд на море, та має заборгованість зі сплати аліментів. На виконання вимог частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надав висновок щодо розв`язання даного спору, відповідно до якого вважав за доцільне встановити позивачу час спілкування з дитиною щосереди з 16-00 до 19-00 год. та щосуботи з 09-00 до 20-00 год. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову щодо регулярних зустрічей з дитиною щосереди та щосуботи, водночас він погодився з запропонованим відповідачем графіком спілкування з дочкою у день її народження та в період літніх канікул запевнивши суд, що прикладе зусиль щодо забезпечення дотримання дитиною розпорядку дня та умов здорового харчування. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. ?14.02.2018 Дніпровським районним судом м. Києва, до якого було подано позов, постановлено ухвалу про передачу справи на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва (а.с. 24-25). ?23.03.2018 Дарницьким районним судом м. Києва (під головуванням судді Комаревцевої Л.В.) постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху (а.с. 32-33). ?10.04.2018 позивачем на виконання вимог ухвали подано позовну заяву у новій редакції (а.с. 36. 37-39). ?10.04.2018 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 28.05.2018 (а.с. 41-42). ?18.05.2018 третьою особою подано заяву про підтримання раніше наданого розпорядження про визначення способів участі позивача у вихованні дитини та розгляд справи за відсутності її представника (а.с 45). ?28.05.2018 у зв`язку з вихідним днем підготовче засідання перенесене на 12.06.2018 (а.с. 44). ?11.06.2018 відповідачем подано клопотання про перенесення розгляду справи (а.с. 49). ?12.06.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.08.2018 (а.с. 50). ?07.08.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 59-63). ?20.08.2018 позивачем подано заяву про відкладення розгляду справи з метою укладення мирової угоди (а.с. 107). ?20.08.2018 в підготовчому засіданні продовжено перерву до 11.09.2018 (а.с. 103). ?11.09.2018 сторонами подано заяву про затвердження мирової угоди (а.с. 110-111. 112-113). ?11.09.2018 в підготовчому засіданні сторони відкликали заяву про затвердження мирової угоди, оголошено перерву до 29.10.2018 (а.с. 114). ?13.11.2018 справу прийнято до провадження судді Трусової Т.О. (а.с 119). ?04.03.2019 в підготовчому засіданні зобов`язано третю особу надати передбачений Сімейним кодексом України висновок щодо розв`язання спору та оголошено перерву до 24.04.2019 (а.с. 123-124). ?22.04.2019 третьою особою надано висновок щодо розв`язання спору (а.с 126. 127-128). ?24.04.2019 судом постановлено ухвалу (протокольну) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.09.2019 (а.с. 130-131). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. 12.10.2007 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с. 7). [INFO] у подружжя народилась дочка [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.06.2016, яке набрало законної сили 24.06.2016, шлюб сторін розірвано (а.с. 9). Після розірвання шлюбу сторін дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . На підставі звернення [PERSON] Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація 04.10.2017 прийняла розпорядження № 535, яким визначила його участь у вихованні дитини у формі їх спілкування щосереди з 14-00 год. до 19-00 год. та щосуботи з 09-00 до 20-00 год. (а.с. 10) Позивач стверджує, що на момент звернення до суду з даним позовом відповідач чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідач заперечує факти ухилення від виконання рішення органу опіки та піклуванняпояснюючи, що усі випадки, коли батько у визначені дні не зміг зустрітися з дитиною, були викликані поважними причинами, зокрема, її хворобою. На підтвердження зазначених доводів відповідачем надано копію медичної картки дитини, з якої вбачається, що 10.01.2018, коли позивач здійснив черговий виклик поліції з приводу вчинення йому перешкод у спілкуванні з дитиною, у дитини спостерігалась підвищена температура. Доказів на підтвердження поважності причин відмови відповідача у побаченні батька з дочкою 29.11.2017 суду не надано. Водночас при розгляді даного спору суд враховує факт визнання позивачем тієї обставини, що протягом останнього року він регулярно зустрічається з дитиною у визначені органом опіки та піклування дні та годиниі за цей час не було випадків, які б давали підстави вважати, що відповідач умисно чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідачем надано суду інформаційну довідку за результатами психологічного обстеження дитини, складену у березні 2018 р. спеціалістами Дніпровського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с. 72-73). За результатами психологічного обстеження дитини встановлено, що Вероніка однаково сильно любить і тата і маму і для неї на даний момент є найбільш травмуючою ситуація непорозуміння між батьками, конфлікт інтересів між якими викликав конфлікт лояльності, що негативно впливає на її психологічний стан. Психолог вказує на важливість для дитини підтримки з боку близьких та того, щоб батьки не залучали її до конфлікту між ними, оскільки саме даний процес негативно впливає на неї. З пояснень сторін в судовому засіданні та наданих ними письмових доказів, зокрема, численних заяв та звернень до правоохоронних та інших державних органів, у яких вони обвинувачують один одного в зловживанні батьківськими правами, вбачається, що між ними існує тривалий особистісний конфлікт, а відтак суд погоджується з думкою психолога про те, що залученість дитини до конфлікту між батьками негативним чином вплинула і зараз впливає на її життя та стосунки з обома батьками. Статтею 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами призводить до нерозуміння ними суті і мети рішення органу опіки та піклування та перешкоджає їм діяти виключно в інтересах дитини, а тому наявні підстави для вирішення спору щодо реалізації батьківських прав позивача в судовому порядку. При вирішенні спору суд керується як положеннями національного сімейного законодавства, які регулюють питання здійснення батьківських прав, так і відповідними нормами міжнародного законодавства. Так, відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувати вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 цього Кодексу передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до положень частини другої статті 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідачем не оспорюється психічне здоров`я позивача, наявність у нього нормальних умов проживання і достатнього доходу. Доказів наявності у позивача шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню дитини, чи інших компрометуючих відомостей про його особу, суду не надано. На підставі оцінки наданих сторонами доказів і пояснень сторін в судовому засіданні суд дійшов до переконання, шо регулярне спілкування позивача з дитиною буде сприяти її нормальному розвитку і вихованню, оскільки дитині потрібна любов і увага обох батьків, а роль батька у вихованні дівчинки є надзвичайно важливою. За запропонованим відповідачем графіком батько матиме можливість спілкуватися з дитиною двічі на місяць, проте з огляду на вік дитини такі рідкі зустрічі з батьком можуть призвести до втрати емоційного зв`язку між ними, у зв`язку з чим суд його відхиляє та погоджується з вже існуючим порядком регулярного спілкування батька з дитиною вважаючи його цілком обґрунтованим, справедливим і таким, що відповідає інтересам дитини. Між сторонами немає спору щодо спілкування батька з дитиною через засоби зв`язку, його зустрічей з дитиною у день її народження та їх спільного відпочинку під час літніх канікул, а тому суд визнає за доцільне надати позивачу можливість необмежено спілкуватися з дитиною будь-якими засобами зв`язку, особисто спілкуватися з дитиною у день її народження впродовж трьох годин та проводити з дитиною час під час літніх канікул протягом перших трьох днів щомісяця з можливістю ночівлі дитини у його житлі за умови, що дитина не перебуває у таборі, санаторії тощо. Зважаючи на існуючий між сторонами конфлікт та не спростовані позивачем доводи відповідача про ігнорування позивачем розпорядку дня дитини та правил здорового харчування, суд вбачає підстави для зобов`язання позивача забезпечити дотримання дитиною звичного для неї розпорядку дня, рекомендацій лікарів та повідомляти відповідача про місцезнаходження дитини. В свою чергу суд зобов`язує відповідача інформуватипозивача на його вимогу про місцезнаходження дитини, умови її життя, навчання, виховання та не пізніше, ніж за два дні до зустрічі з дитиною, повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого графіку спілкування з дитиною. За внутрішнім переконанням суду, що базується на оцінці аргументів і доводів сторін та сукупності досліджених доказів, таке рішення відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. З огляду на результат розгляду справи суд на підставі статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial