Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Кредитна спілка «Самара» 09.09.2019р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість у загальному розмірі 20 668,05 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до кредитного договору № 414/17 від 27.11.2017р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 9 016,00 грн. на умовах, що передбачені договором та з кінцевим терміном повернення до 26.11.2019р., однак відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2019р. позовну заяву КС «Самара» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до провадження суддею Остапенко Н.Г. та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представником позивача КС «Самара» надано суду заяву, у якій він просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. [PERSON] фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримала проте за змістом ч.11 ст.128 ЦПК України вона вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, оскільки викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України постановлено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 27.11.2017р. між КС «Самара» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 414/17, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 9 016,00 грн. на умовах, що передбачені договором та з кінцевим терміном повернення до 26.11.2019р. (а.с.4-6). Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Всупереч вищевикладеним положенням, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором № 414/17 від 27.11.2017р., яка відповідно до розрахунку станом на 16.08.2019р. становить 20 668,05 грн. та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 8 837,89 грн. та заборгованості з сплати процентів за користування кредитом у розмірі 11 830,16 грн. (а.с.3). Отже, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору у КС «Самара» виникло право вимоги дострокового повернення кредитних коштів. Відповідачі всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved