Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про його батьківство з актового запису №595 від 27.03.2019 року, який виданий Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, про народження [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуваючи у шлюбі з відповідачкою у них [INFO] народилася дитина - [PERSON] , але він не може бути біологічним батьком, оскільки у період з 15.12.2017 до 19.12.2019 перебував під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор». Реєстрація дитини на його ім`я покладає на нього права та обов`язки, які він не повинен нести в силу відсутності кровного споріднення з дитиною. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 18.06.2021 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче засідання. Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. До розгляду справи по суті від відповідача надійшли письмові пояснення в яких вона не заперечує проти позовних вимог та підтверджує, що донька [PERSON] народилася від іншого чоловіка (а.с.22-23). Сторони та їх представники у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені, у матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а відповідач - вимоги визнала. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень проти прийняття рішення не має і покладається на розсуд суду. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [INFO] народилася [PERSON] . Матір`ю дитини записана [PERSON] , батьком - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та актовим записом про народження №595 від 27.03.2019 (а.с.6,30). Під час народження [PERSON] сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.11.2018 було розірвано (а.с.3-4). Згідно листа Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відомості про батька новонародженої дитини [PERSON] вказані відповідно до актового запису про шлюб (а.с.34). Рішенням Новозаводського районної у м. Чернігові ради №75 від 25.03.2019 року дозволено [PERSON] зареєструвати народжену нею дитину за прізвищем матері, зазначивши батьком дитини [PERSON] (а.с.35). Згідно довідки від 19.12.2019 року [PERSON] взятий під варту 14.11.2017 року та з 15.12.2017 року утримувався в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» (а.с.5). Згідно результатів дослідження Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» №32382 від 07.09.2021 (аналіз ДНК на батьківство) ймовірність батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] становить 0% (а.с.51). IV.Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно Конвенції «Про права дітей», ратифіковану Верховною Радою України 27.02.1991 року, у ст. 2 зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. За змістом положень ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Відповідно ст..133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно ч.1, 2 ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктами 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК) - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записанною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення відомостей, що заперечуються, з актового запису про народження дитини. Відповідно, з урахуванням вимог ч.3 ст. 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У розумінні ст. 77-79 ЦПК України належними, допустимими та достовірними доказами у даній справі є висновок експертизи, яким наявність або відсутність кровного споріднення доводиться (спростовується). У даних правовідносинах суд вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між позивачем, який записаний батьком, та малолітньою дитиною [PERSON] , яка народилася [INFO] . На момент реєстрації дитини позивач не знав, що він не є батьком [PERSON] . На спростування зазначених обставин, відповідачем суду доказів не надано. Ураховуючи те, що батьком дитини в актовому записі вказано [PERSON] , а за результатами дослідження (аналіз ДНК на батьківство) №32382 від 07.09.2021 батьківство останнього по відношенню до [PERSON] , [INFO] виключається,тобто доведено відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, з урахуванням вказаної практики ЄСПЛ, суд дійшов висновку про задоволення позову та виключення з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] , що відповідає якнайкращим інтересам дитини. V. Розподіл судових витрат. Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн (а.с.7), однак за відсутності такої вимоги суд не стягує судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved