Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс» (надалі за текстом - КП «Одесміськелектротранс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування упущеної вигоди, посилаючись на те, що 08 жовтня 2013 року [PERSON], керуючи автобусом марки «БАЗ А 079.14», державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по пл.Тираспольській, м.Одеса вчинив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 04.12.2013р. відповідач був визнаний винним у вчиненні ДТП. В результаті вказаного ДТП сталася затримка руху міського електротранспорту - трамваїв, а саме маршрутів № 3, 10, 15, 21, 12 з 16 год. 10 хв. по 17 год. 20 хв. Внаслідок затримки руху, підприємству КП «Одесміськелектротранс» була нанесена шкода у вигляді недоотриманих доходів на загальну суму 2980,96 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду на загальну суму 2980,96 грн. та сплачений, при зверненні до суду, судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, двічі надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відмовився від одержання судової повістки, що відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України в цьому випадку вважається, що відповідач повідомлений належним чином. Крім того, на 20.04.2015р. 08 год. 00 хв. відповідач отримав судову повістку, однак до суду не з'являвся, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки також не повідомляв. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з цивільного законодавства, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08 жовтня 2013 року [PERSON], керуючи автобусом марки «БАЗ А079.14», державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по пл.Тираспольській, м.Одеса вчинив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 7). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, зазначена норма закону встановлює преюдиційні обставини, від доказування яких звільняються сторони та інші особи, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов свого підтвердження той факт, що шкода, завдана позивачу саме з вини відповідача. Згідно довідки № 025/107-171 від 10.10.2013р. (а.с. 8), акту затримки руху від 08.10.203р. (а.с. 9), виданих КП «Одесміськелектротранс» 08.10.2013р. в період часу з 16 год. 10 хв. по 17 год. 20 хв. дійсно сталася затримка трамвайних маршрутів № 3, 10, 15, 21, 12. У зв'язку із затримкою руху трамваїв КП «Одесміськелектротранс» було спричинено шкоду у вигляді упущеної вигоди, розмір якої складає 2980,96 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 10), який зроблений відповідно до наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 490 від 31.12.2010р. «Про затвердження методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів» (а.с. 20-30, 37-44). КП «Одесміськелектротранс» 27.03.2014р. направляло на адресу відповідача претензію (вихідний номер 019/2-525) про відшкодування упущеної вигоди (а.с. 6), однак [PERSON] в добровільному порядку вимогу не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 5 ЦПК України. Стаття 60 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами згідно ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 58-66 ЦПК України. Згідно зі ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До складу шкоди також включаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про міський електротранспорт» перевізник має право вимагати відшкодування витрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові електротранспорту. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу досліджених судом доказів встановлено, що між неправомірними винними діями [PERSON], які полягали в порушенні Правил дорожнього руху України і вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та заподіяною КП «Одесміськелектротранс» шкодою у вигляді упущеної вигоди наявний безпосередній причинний зв'язок, тому шкода, заподіяна позивачу, підлягає відшкодуванню в повному обсязі відповідачем. Таким чином, в судовому засіданні доведений факт того, що з вини [PERSON], який вчинив правопорушення КП «Одесміськелектротранс» заподіяна матеріальна шкода у розмірі 2980,96 грн. На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснований на законі та доведений відповідними доказами, наявними у матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати, підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі ст. ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про міський електротранспорт»,

Outcome: approved