Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 07.10.2020 [PERSON] (далі Позивач-1) та [PERSON] в інтересах [PERSON] (далі Позивач-2) звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] (відповідач-1), [PERSON] (відповідач-2) про розподіл спільного часткового майна в натурі. В обґрунтування своїх вимог зазначали, що вони є співвласниками 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , а відповідачі є співвласниками даного домоволодіння по 1/6 кожен. На даний час у них виникають суперечки з приводу володіння та користування спадковим майном, а добровільної згоди щодо розподілу майна між ними не досягнуто, просить суд виділити їм 4/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в натурі, а саме, веранду 1-1 площею 5,5 кв.м., кухню 1-2 площею 7,9 кв.м., коридор 1-3 площею 3,6 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 6,8 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 12,9, кухню 2-1 площею 8,2 кв.м., літню кухню «Б», огорожу №1,2,4, хвіртку №1 та ворота №2. Відповідачі правом на надання відзиву на позовну заяву, не скористалися. ІІ. Заяви та клопотання сторін 1. 19.01.2020, 04.03.2021 від позивача [PERSON] та представника [PERSON] - адвоката Блохіної О.В. надійшли заяви про проведення підготовчого судового засідання у їхню відсутність (а.с. 44,45,55,75). 2. При подачі позовної заяви, позивачі звернулися до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення варіантів поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами (а.с.4). 3. 13.12.2021 за вх.№ 7814 до суду від позивачки [PERSON] надійшло клопотання за яким остання просить суд не призначати судову будівельно-технічну експертизу ( а.с.76). ІІІ. Інші процесуальні дії по справі 1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2020 справа для розгляду визначена судді Коваленку К.В. ( а.с.32). 2. 06 листопада 2020 року постановлена ухвала про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами загального позовного провадження ( а.с.37) 3. 04.03.2021 постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.57). 4. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 708 від 08.07.2021 проведено повторний авторозподіл судової справи та справу для розгляду визначено судді Червонопиському В.С. ( а.с.68). 5. 22 жовтня 2021 року постановлена ухвала про прийняття справи до свого провадження ( а.с.70). У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему, не здійснювалося. IV. Встановлені судом фактичні обставини справи та норми права, застосовані до спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 вересня 1998 року позивачка [PERSON] є спадкоємицею 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належав померлому [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10 вересня 1987 року Баришівським КПП за № 1861 та зареєстроване в Переяслав-Хмельницькому БТІ за № 1945 ( а.с. 16) Інша частина вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29.09.1998 року державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ААН № 470445, належала [PERSON] , яка померла [INFO] Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 15.08.2018 за [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину вказаного домоволодіння, яку, відповідно до договору дарування частки житлового будинку від 30.05.2020 подаровано неповнолітньому [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позивачі 1 та 2 є співвласниками 4/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Іншою частиною домоволодіння , що становить 1/3 його частки, користуються відповідачі [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по 1/6 кожному. Доказів щодо належності відповідачам права власності на вказані долі, в матеріалах справи відсутні. Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо порядку користування вказаним домоволодінням. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень статті 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ( ч.5 ст.81 ЦПК ) Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Звертаючись до суду із позовними вимогами, позивачі просять суд виділити їм в натурі наступні приміщення: веранду 1-1 площею 5,5 кв.м., кухні 1-2 площею 7,9 кв.м., коридор 1-3 площею 3,6 кв.м., житлову 1-4 площею 6,8 кв.м., житлову 1-5 площею 12,9, кухню 2-1 площею 8,2 кв.м., що становить 44,9 кв.м. та на 3,8 кв.м. відступає від рівності часток співвласників. Втручання у право власності може бути виправдним згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і буде відповідати усталеній прецедентній практиці ЄСПЛ якщо воно здійснено: з метою урегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності, виплатою належної компенсації. Однак, враховуючи, що компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою, а відповідачі в судове засідання не з`явилися, то суд вважає питання розміру компенсації на даній стадії не вирішувати. З`ясувавши всі обставини справи та надавши їм належну оцінку суд вважає, що позовні вимоги про виділ в натурі частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно, підлягають до задоволення.

Outcome: approved