Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з ТОВ «Краснолиманське», в обґрунтування якого зазначив, що з 28.02.2018 по 15.10.2020 він перебував з відповідачем у трудових відносинах та був звільнений за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України. У день звільнення повний розрахунок з позивачем не здійснений, за його підрахунками, розмір заборгованості по заробітній платі на теперішній час складає 106767,78 грн. До теперішнього часу заборгованість по заробітній платі не виплачена. Позивач звертався до відповідача з заявою від 23.04.2021 про виплату всіх належних йому при звільненні сум, а також з проханням надати довідки про середньомісячний заробіток та про заборгованість по зарплаті, але відповідачем його вимоги проігноровані. За підрахунками позивача, його середньоденний заробіток становить 1288,03 грн. Посилаючись на ст.ст.116, 117 КЗпП України просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 106767,78 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 28.04.2021 року по день розгляду справи судом та суму сплаченого ним судового збору 908 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та відзив на позовну заяву, зазначивши, що у день звільнення - 15.10.2020 позивач не працював, перебував у відпустці. З вимогою про проведення розрахунку при звільненні позивач також не звертався. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені нен пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В день звільнення та після позивач до відповідача з вимогою про розрахунок не звертався. Позовну заяву про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідач отримав 01.06.2021. Відповідальність роботодавця на підставі ст.117 КЗпП України наступає лише у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, передбачені ст.116 КЗпП України. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. Оскільки позивач у день звільнення не працював, то враховуючи положення частини першої ст.116 КЗпП України, виплата нарахованих сум повинна бути проведена не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Проте після звільнення з вимогою про розрахунок позивач не звертався. Вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просив, у зв`язку з простоєм на підприємстві та відсутністю профільних спеціалістів, а також ситуацією ускладеною карантином, поновити строк на подання відзиву, а також відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі 26.05.2021 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год. 09.07.2021, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 28.02.2018 по 15.10.2020 та був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 5-8, 25-26). У зв`язку з невиплатою позивачу належних при звільненні сум, 23.04.2021 він звернувся до ТОВ «Краснолиманське» з заявою про виплату йому заборгованості по заробітній платі, надання довідки про заборгованість по заробітній платі, довідки про розмір середньомісячної зарплати, довідки, що свідчить про те, що позивач у день звільнення працював. Дана заява здана до поштового відділення АТ «Укрпошта» 27.04.2021 (а.с. 11). Згідно з заявою [PERSON] від 14.10.2020 про надання частини щорічної відпустки, йому була надана відпустка з 15.10.2020 тривалістю 1 календарний день (а.с. 23, 24). Згідно з довідками ТОВ «Краснолиманське», заборгованість [PERSON] по заробітній платі станом на 03.06.2021 становить 106767,78 грн. після утримання податків та інших обов`язкових платежів, середньоденний заробіток [PERSON] становить 961,26 грн. (а.с. 27-28, 29). V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. За змістом ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст.115 ч.1 КЗпП України, ст.24 ч.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки, як встановлено судом, позивач в день звільнення 15.10.2020 не працював, враховуючи положення частини першої статті 116 КЗпП України, виплата нарахованих сум повинна бути проведена не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим вимоги про розрахунок. Проте, незважаючи на той факт, що після звільнення, 23.04.2021 позивач за допомогою поштового зв`язку звертався до відповідача з вимогою про повний розрахунок, дана вимога відповідачем не отримана, з незалежних від нього причин. Відповідачем вимога про повний розрахунок по заробітній платі отримана лише в момент отримання копії позовної заяви та ухвали судді від суду, тобто 01.06.2021. Звернення працівника, який у день звільнення не працював, до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України (якщо така вимога раніше не пред`являлась). У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі статті 117 КЗпП України наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплати після пред`явлення вимоги роботодавцем усіх сум, які йому належать. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця (власника або уповноважений ним орган). Час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача: отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати. При цьому суд враховує постанову Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 682/3060/16-ц. Таким чином, період затримки виплати позивачу належних при звільненні сум починається з 03.06.2021 по день винесення рішення судом включно та становить 25 робочих днів. З розрахунку середньоденного заробітку позивача 961,26 грн, середній заробіток за затримку розрахунку становить 24031,50 грн. з розрахунку (25х961,26). Виробничій простій та відсутність, внаслідок цього, коштів у відповідача не виключає його відповідальності перед позивачем, тому заборгованість по заробітній платі в сумі 106767,78 грн. та сума середнього заробітку за затримку розрахунку в розмірі 24031,50 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 908 грн., а також на користь держави в сумі 908 грн. На підставі ст.ст.47, 115, 116 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial