Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Кредитна спілка «Самара» (далі КС «Самара») звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 30.10.2017 року між КС «Самара» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 333/17 БП, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 6990,00 грн. Натомість відповідач зобовязався повернути кошти до 29.10.2018 року та сплатити проценти за користування кредитом. Однак, [PERSON] свої зобовязання щодо повернення коштів належним чином не виконувала, в результаті чого у неї утворилася заборгованість на загальну суму 7078,32 грн. Враховуючи те, що відповідач протиправно, всупереч умов надання кредиту, не повертає позивачу кредитні кошти, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором і судові витрати. Ухвалою судді від 08.01.2019 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд вказаної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.16). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлена, ухвала про відкриття провадження по даній справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення (а.с.18). Однак [PERSON] відзиву на позов не надала та жодних заяв або клопотань від неї до суду не надходило. Враховуючи те, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, 30.10.2017 року між КС «Самара» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 333/17 Б/П про надання [PERSON] кредиту у сумі 6990,00 грн. на строк до 29.10.2018 р. зі сплатою за користування кредитом процентів у грошовому розмірі 1990,00 грн. (а.с.4-5). Погашення заборгованості за Договором здійснюється щомісяця у період з 25 по 30 число кожного місяця згідно графіку. Позичальник зобовязаний надати грошові кошти у сумі 583,00 грн. (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Договором (п. 4.2). Згідно п.4.4. Договору сторони дійшли згоди, що при порушенні позичальником строків сплати кредиту, вказаних у п.4.2 Договору більше ніж на 15 календарних днів, з 16 дня Кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. З умовами Договору відповідач була ознайомлена та згодна, про що свідчить її підпис. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у сумі 6990,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 30.10.2017 року (а.с.6). Однак, [PERSON] свої зобовязання за Договором № 333/17 Б/П щодо повернення коштів та сплати процентів порушила, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед КС «Самара» на загальну суму 7078,32 грн., де: -4068,00 грн. залишок по кредиту; -3010,32 грн. відсотки за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3). У суду не викликає сумніву той факт, що відповідач порушила взяті на себе зобовязання за Договором, оскільки не виконала його умови і не повернула КС «Самара» отримані кошти. Позивачем направлялася претензія про погашення заборгованості на адресу [PERSON] вих. № 545/18 від 31.07.2018 року, однак вони залишилися без уваги (а.с.7-8). Враховуючи те, що звернення КС «Самара» про повернення коштів результатів не принесли, до теперішнього часу відповідач ухиляється від виконання свого зобовязання перед позивачем, суд вважає, що зазначена сума заборгованості повинна бути стягнена примусово. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1762,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved