Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Керівник Камянець-Подільської місцевої прокуратури звернувся з позовом в інтересах Чернівецької міської ради, Комунальної медичної установи «Міська дитяча клінічна лікарня» до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вироком Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 16 січня 2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК Українита призначено покарання. Згідно зазначеного вироку [PERSON] 22 лютого 2016 року о 23 год. 30 хв., у приміщенні кімнати [ADDRESS] гуртожитку Кам'янець-Подільського коледжу харчової промисловості Національного університету харчових технологій, що по [ADDRESS], під час конфлікту з [PERSON], що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у той час як останній сидів на ліжку, наніс йому два удари правою рукою в область голови зліва, після чого наніс удар правою ногою в область голови зліва, від якого [PERSON] впав на ліжко на правий бік. Далі, [PERSON] наніс чотири почергових удари правою рукою в бічну поверхню тулуба [PERSON] чим спричинив потерпілому фізичний біль та не спричинив тілесних ушкоджень, після чого за ногу стягнув потерпілого з ліжка на підлогу та у той час як [PERSON] знаходився на підлозі у напівлежачому положенні на правому боці і прикривав руками обличчя, [PERSON] умисно наніс останньому удари взутою ступнею правої ноги в область бічної поверхні грудної клітки зліва в нижній третині, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді політравми закритої травми органів черевної порожнини та грудної клітки - травматичного Т-подібного розриву селезінки в області ніжки з подальшим її оперативним видаленням з розвитком гемоперітонеуму (наявність крові в черевній порожнині 1 000 мл), заочеревної гематоми (крововилив) на рівні лівого підребер'я, геморагічного шоку 2 ступеня, лівобічного травматичного пневмотораксу (наявність повітря в плевральній порожнині), локальної підшкірної емфіземи ліворуч (скупчення повітря в м'яких тканинах грудної клітки), забою лівої нирки, які по степені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння (завдання), чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Згідно довідки КМУ «Міської дитячої клінічної лікарні» [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» в період з 26.02.2016 р. по 11.03.2016 р. Вартість перебування на лікуванні становить 11 534,60 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь бюджету Чернівецької міської ради витрати на лікування [PERSON] в сумі 11 534,60 грн. В суді представник позивача позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечив. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи із наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, [PERSON] 22 лютого 2016 року о 23 год. 30 хв., у приміщенні кімнати [ADDRESS] гуртожитку Кам'янець-Подільського коледжу харчової промисловості Національного університету харчових технологій, що по [ADDRESS], під час конфлікту з [PERSON], що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у той час як останній сидів на ліжку, наніс йому два удари правою рукою в область голови зліва, після чого наніс удар правою ногою в область голови зліва, від якого [PERSON] впав на ліжко на правий бік. Далі, [PERSON] наніс чотири почергових удари правою рукою в бічну поверхню тулуба [PERSON] чим спричинив потерпілому фізичний біль та не спричинив тілесних ушкоджень, після чого за ногу стягнув потерпілого з ліжка на підлогу та у той час як [PERSON] знаходився на підлозі у напівлежачому положенні на правому боці і прикривав руками обличчя, [PERSON] умисно наніс останньому удари взутою ступнею правої ноги в область бічної поверхні грудної клітки зліва в нижній третині, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді політравми закритої травми органів черевної порожнини та грудної клітки - травматичного Т-подібного розриву селезінки в області ніжки з подальшим її оперативним видаленням з розвитком гемоперітонеуму (наявність крові в черевній порожнині 1 000 мл), заочеревної гематоми (крововилив) на рівні лівого підребебр'я, геморагічного шоку 2 ступеня, лівобічного травматичного пневмотораксу (наявність повітря в плевральній порожнині), локальної підшкірної емфіземи ліворуч (скупчення повітря в м'яких тканинах грудної клітки), забою лівої нирки, які по степені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння (завдання), чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Вироком Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 16 січня 2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді пяти років позбавлення волі; на підставі ст.ст.104, 75, 76 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, зобовязавши його: 1) періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацій; 2) повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання. Відповідно до положення ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з 26 лютого 2016 року по 11 березня 2016 року (14 ліжко/днів). Згідно довідки КМУ «Міської дитячої клінічної лікарні» 1 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня» в період з 26.02.2016 р. по 11.03.2016 р. Вартість перебування на лікуванні становить 11 534,60 грн. Питання про стягнення з [PERSON] коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого при винесенні вироку не вирішено. Згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved