Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 24 вересня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті матері [PERSON] . 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мама позивачки [PERSON] . Внаслідок смерті матері відкрилась спадщина, яка складається: - із земельної ділянки розміром 0.56 га, кадастровий номер 6125886200:01:001:0384, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області, яка належить [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 020177 від 26 травня 2006 року, виданого за розпорядженням Шумської районної державної адміністрації від 03 лютого 2006 року № 60; - із земельної ділянки розміром 0.46 га, кадастровий номер 6125886200:01:001:0486, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області, яка належить [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 020178 від 26 травня 2006 року, виданого за розпорядженням Шумської районної державної адміністрації від 03 лютого 2006 року № 60. Як стверджує позивач в позовній заяві, спадщину після смерті матері вона прийняла, оскільки постійно проживала та була зареєстрована з нею на час відкриття спадщини. Однак коли вона звернулася до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину, то отримала відмову, оскільки, як зазначила нотаріус, у правовстановлюючих документах виявлено неточності, а саме в свідоцтві про смерть матір вказана « [PERSON] », а в свідоцтві про народження матір вказана « [PERSON] ». На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом, яке залишилося після смерті матері [PERSON] ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 20 жовтня 2021 року. 4. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, через канцелярія суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. 5. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 8. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] померла [INFO] в м. Новояворівськ, Яворівського району, Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 288. 9. Померлій [PERSON] належали земельні ділянки: - земельна ділянка розміром 0,56 га, розташована на території Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 6125886200:01:001:0384, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є [PERSON] на підставі розпорядження Шумської районної держадміністрації № 60 від 03.02.2006р., що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 020177, виданого 26.05.2006р.; - земельна ділянка розміром 0,46 га, розташована на території Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 6125886200:01:001:0486, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є [PERSON] на підставі розпорядження Шумської районної держадміністрації № 60 від 03.02.2006р., що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 020178, виданого 26.05.2006р. 10. Той факт, що позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] підтверджується наступними документами: - повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області, відповідно до якого [PERSON] народилася [INFO] в с. Угорськ Шумського району Тернопільської області, в графі батьки вказано [PERSON] та [PERSON] ; - записом акта про укладення шлюбу № 6 від 17 листопада 1990 року, наданого Шумському районному суду Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відповідно до якого вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 17 листопада 1990 року, який зареєстровано Угорською сільською радою Шумського району, прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». 11. Відповідно до довідки № 263 від 15.07.2020р., виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день смерті з нею проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] . 12. Згідно із довідкою № 177 від 04.08.2021р., виданою Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] це одна і та ж особа, і є мамою [PERSON] . 13. Як вбачається із листа № 237/01-16 від 06.08.2021р. «Про роз`яснення щодо порядку спадкування», приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. роз`яснено, що позивачем не подано документів, що підтверджують родинні відносини з померлою, в правовстановлюючих документах існують розбіжності, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. ІV. Оцінка Суду. 14. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 15. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. 16. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 17. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 18. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 19. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 20. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 21. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 22. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 23. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 24. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 25. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 26. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, або діти спадкодавця. 27. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 28. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельні ділянки, як спадкове майно за законом, як спадкоємця першої черги, після смерті матері [PERSON] . Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача пов`язується з правом спадкування. 29. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 30. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 31. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 32. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 33. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 34. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 35. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. 36. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування на земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права на спадкове майно після смерті її матері [PERSON] , право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. 37. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 38. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК. З цих підстав,

Outcome: approved