Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 06.10.2013 року по 14.04.2014 року в сумі 6440 грн. 12 коп., а також суми інфляційних втрат у розмірі 652 грн. 92 коп. та 3% річних - у сумі 84 грн. 34 коп. Позов обґрунтовано тим, що 01.07.2008р. між сторонами було укладено договір №7159 про постачання теплової енергії у належне відповідачу, обладнане централізованою системою опалення нежитлове приміщення підвальної частини №25-32 загальною площею 78,2 кв.м в житловому будинку літ. «А-5» за адресою: [ADDRESS]. Але в порушення умов договору відповідач не сплачує надані позивачем послуги, в результаті чого утворилася вищевказана заборгованість. В той же час вищезазначені приміщення не обладнані окремим тепловим вводом, що позбавляє позивача технічної можливості здійснити їх відключення від теплопостачання. Представник позивача, яка була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу у заочному порядку зі згоди позивача відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 28.03.2008р. [PERSON] є власником нежитлових приміщень підвальної частини №25-32 в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 78,2 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). 01.07.2008р. між [PERSON] та Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» було укладено договір №7159, предметом якого є зобов'язання позивача (як теплопостачальної організації) постачати відповідачу (як споживачу) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, та зобов'язання відповідача оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (а.с.6-9). Обсяги постачання теплової енергії споживачу визначені у додатку №1 до договору (а.с.10). Згідно з п.п.6.3, 6.4, 6.5 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує теплопостачальній організації вартість зазначеної у додатку №1 кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює: - до 28-го числа поточного місяця при розрахунках за показниками приладів обліку, - до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку. Факт виконання позивачем своїх зобов'язань за вказаним договором щодо постачання відповідачу теплової енергії підтверджується копіями акту №173/1538 від 06.10.2013р. про підключення споживача до джерела теплової енергії та акту №173/263 від 14.04.2014р. відключення споживача у зв'язку з закінченням опалювального сезону (а.с.24,25). Частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначає зобовязання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями глави 63 ЦК України правовідносини з надання послуги є видом цивільно-правового зобов'язання. Договором є домовленість двох або більш сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу). Договір є однією з підстав виникнення зобов'язання, тобто правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (п.1 ч.2 ст.11 та ч.1 ст.509 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено принцип презумпції обов'язковості виконання договору його сторонами. За загальними умовами виконання зобов'язання, встановленими ст.526 ЦК України, воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені ст.611 ЦК України, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Заборгованості відповідача перед позивачем за договором №7159 за постачання теплової енергії за період з 06.10.2013 року по 14.04.2014 року на суму 6440 грн. 12 коп. підтверджена копіями розрахунку нарахувань та розрахунку заборгованості по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я відповідача, рахунків-фактур від 07.11.2013р., 06.12.2013р., 08.01.2014р., 07.02.2014р., 07.03.2014р., 07.04.2014р., 08.05.2014р. (а.с.11- 13, 16-23). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунками, наданими позивачем, за прострочення відповідачем виконання зобов'язання за період з жовтня 2013 року по травень 2014 року сума інфляційних втрат становить 652 грн. 92 коп., а сума 3% річних - 84 грн. 34 коп. (а.с.14, 15). Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивач посилається в обгрунтування своїх позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved