Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Короткий зміст вимог заяви У поданій заяві представник позивача зазначив, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.09.2021 р. його позовні вимоги було задоволено. Позивачем понесено судові витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується актом приймання-передачі від 28.03.2021 р. та 12.09.2021 р. Зазначає, що в матеріалах справи наявний відповідний договір про надання правової допомоги від 24.12.2020 р., укладений між адвокатом Король Т.В. та позивачем, а також квитанція (копія) до прибуткового касового ордера від 28.03.2021 р., до даної заяви додано квитанцію від 13.09.2021 р. про сплату адвокату Король Т.В. гонорару на загальну суму 6800 грн. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Коронос-Дон» на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у вказаній сумі. Позиція відповідача Представник відповідача під час розгляду справи висловив свої заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, вважаючи вказану суму необґрунтованою та завищеною. Вказану позицію виклав у заяві від 21.09.2021 р., у відзиві за позовною заявою (а.с. 101-105), у судовому засіданні, під час розгляду справи 09.09.2021 р. Процедура розгляду Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, на підставі поданих ними заяв та наявних матеріалів провадження. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи у межах, необхідних для прийняття додаткового рішення, судом фактично встановлено наступне. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 08.09.2021 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі. Розірвано договір оренди землі № 29, загальною площею 4,9411 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1421281200:01:001:0547, яка розташована на території Євгенівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 14.11.2017 року укладений між [PERSON] , як орендодавцем та ТОВ «Коронос-Дон», як орендарем.. Під час прийняття рішення не вирішувалось питання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката. До закінчення судових дебатів у справі представник позивача Король Т.В. заявила про намір звернутися до суду з заявою про стягнення судових витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 24.12.2020 р. (а.с. 9); акт приймання-передачі наданих послуг (до заяви по провадженню 2-др/220/14/21 доданий з виправленнями а.с. 7), згідно якого вартість послуг адвоката вираховується з розрахунку 800 грн. за 1 год. роботи, складає 4000 грн., зазначений перелік виконаних робіт. При цьому суд зазначає, що у матеріалах справи вказаний акт без виправлень (а.с. 40), але виправлення у даних документах зроблені обома сторонами договору та вказане не викликає сумніви у дійсності документу, доданого до заяви про винесення додаткового рішення; копія квитанції від 28.03.2021 р. про сплату адвокату Король Т.В. за надання допомоги за договором від 24.12.2020 р. [PERSON] 4000 грн. (а.с. 41); додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги від 24.12.2020 р., згідно якої вартість послуг адвоката вираховується з розрахунку 800 грн. за 1 год. роботи, перелік яких зазначається в акті приймання-передачі виконаних робіт (а.с. 6 провадження 2-др/22014/21); акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 24.12.2020 р., згідно якого вартість послуг адвоката вираховується з розрахунку 800 грн. за 1 год. роботи, складає 2800 грн., зазначений перелік виконаних робіт (а.с. 8 провадження 2-др/220/14/21); копія квитанції від 13.09.2021 р. про сплату адвокату Король Т.В. за надання допомоги за договором від 24.12.2020 р. [PERSON] 2800 грн. (а.с. 9 провадження 2-др/220/14/21). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадженн № 61-15441св19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Між адвокатом Король Т.В. та [PERSON] був укладений договір № б/н від 24 грудня 2020 року про надання правової допомоги (а. с. 9), який відповідає зазначеним положенням, з урахуванням відповідних додатків, якими є акти виконаних робіт, додаткова угода № 1. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг (а.с. 7, провадження 2-др/220/14/21) вартість послуг адвоката вираховується з розрахунку 800 грн. за 1 год. роботи, складає 4000 грн., згідно акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 24.12.2020 р., вартість послуг адвоката складає 2800 грн. (а.с. 8 провадження 2-др/220/14/21). Акти містять детальний опис робіт та вартість кожної з наданих послуг. Вказані витрати понесено позивачем, що підтверджується квитанціями: від 28.03.2021 р. про сплату адвокату Король Т.В. за надання допомоги за договором від 24.12.2020 р. [PERSON] 4000 грн. (а.с. 41), від 13.09.2021 р. про сплату адвокату Король Т.В. за надання допомоги за договором від 24.12.2020 р. [PERSON] 2800 грн. (а.с. 9 провадження 2-др/220/14/21). Отже, позивачем надано належні та допустимі докази, на підтвердження факту сплати вказаної суми адвокату. Представником позивача обґрунтована неможливість подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат у судовому засіданні, яке закінчилось прийняттям рішення по суті позовних вимог. Представник позивача зазначив, що після скасування заочного рішення по справі, позивач поніс додаткові витрати на допомогу адвоката. Вказане підтверджується наданням квитанції від 13.09.2021 р. (після дати судового засідання), а також внесеними сторонами змінами (виправленнями) до акту приймання-передачі наданих послуг (а.с. 7 провадження 2-др/220/14/21), які датовані 12.09.2020 р. Висновки суду При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зазначає, що доводи представника відповідача про невідповідність вказаних позивачем коштів складності справи, невідповідності обсягу виконаних робіт вартості послуг, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не обґрунтовані належними, допустимими та достатніми доказами. Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява представника позивача Король Т.В. про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у повному обсязі. Сума, зазначена позивачем до відшкодування, є реальною, розумною та спів мірною з наданими послугами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved