Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивачів. 1. У серпні 2020року [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просив встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,3327га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер 5123981400:01:004:0068. За життя [PERSON] склав заповіт 05 лютого 1998 року, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів йому, позивачу по справі. Коли він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини то йому було відмовлено, оскільки має місце пропуск термін для прийняття спадщини. Він пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він був тяжко хворий на онкологічне захворювання, лікування якого зайняло досить тривалий час. На теперішній час він не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, після смерті батька в позасудовому порядку, тому просив суд, встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кузнєцова Л.В., яка діяла на підставі Ордеру серія ОД №613264 від 01 вересня 2020 року, в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. 3. Представник відповідача - Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі та просили розглядати справу без їх участі. ( а.с.19) ІІІ. Процесуальні дії у справі. 4. Відповідно до ухвали судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 5. Згідно ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. 6. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини. 7. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеса від 11.07.2004 року на підставі актового запису № 6369, [PERSON] помер [INFO] . (а.с.10) 8. При житті [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,3327га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер 5123981400:01:004:0068, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, № НВ-5113447432020 ( а.с.11). 9. За життя [PERSON] залишив заповіт від 05 лютого 1998 року, посвідчений секретарем Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Шмаленко З.М. та зареєстрований в реєстрі за №11, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] . ( а.с.6) 10. Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 05.05.1996року. ( а.с.4) 11. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 224, [PERSON] , [INFO] є сином померлого [PERSON] .(а.с.5) 12.Як вбачається з листа приватного нотаріуса Давидової К.Ю. Одеського міського нотаріального округу № 56/01-16 від 25.06.2020 року, позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , але йому було відмовлено в зв`язку з пропущеним строком, встановленим для викриття спадщини.( а.с. 7) 13. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.09.2020 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася. (а.с.23). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України ) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Виходячи із змісту статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України) 14. Як вбачається з матеріалів справи, у визначений законом строк позивач не прийняв спадщину. А згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, Суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно п. 4 вищевказаної постанови, передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Стаття 1 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст. 3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Згідно положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. 15. Згідно Виписних епікризів наданих Військово-медичним клінічним центром Південного регіону Департаменту Охорони здоров`я військовослужбовців, [PERSON] у 2002 році захворів на рак 3 стадії сліпої кишки. 24.09.2002 року йому було зроблено операцію, в 2003 році зроблено 3 курси хіміотерапії. З 06.07.2004 року по 10.07.2004 року, з 25.07.2004 року по 10.08.2004 року, з 20.09.2004 року по 10.10.2004 року, з 20.11.2004 року по 10.12.2004 року з 28.12.2004 року по 10.01.2005 року перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні в ЦВКГ ПОК. У 2005, 2006, 2007 та 2008 роках проходив обстеження в ПЕТ центрі Ленінграду. ( а.с.8-9,31,32,33,34,35) 16. В подальшому [PERSON] отримав інвалідність II групи довічно, про що свідчить пенсійне посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] .( а.с.3) 17. Пропуск строку на прийняття спадщини хоча і є значним, та позивач, як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, через те, що він з 2002 року і по теперішній час бориться з тяжкою хворобою та тому фізично не мав часу для вступу у спадщину, відповідач, згідно письмової заяви не заперечував проти задоволення позову, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог. 18. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. 19. Таким чином, оскільки позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, позов підлягає задоволенню і визначенню позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання рішенням законної сили. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. 20. Згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3676-VI, зі змінами, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І- ІІ груп. 21. Враховуючи те, що судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є інвалідом II групи довічно,( а.с.3), тому з огляду на ст. 5 Закону України «Про судовий збір», [PERSON] звільняється від сплати судового збору. 22. Оскільки [PERSON] звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову, суд вважає необхідним відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України судовий збір компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved