Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 21.07.2020 [PERSON] (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до Державного підприємства «Житомирський лікеро-горілчаний завод» (далі також відповідачі), в якому з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 13 433,38 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що з 13.04.2013 позивач працює у ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод». З 01.03.2014 переведена на посаду продавця 5 розряду. Починаючи з 01.11.2019 відповідач почав затримувати заробітну плату, а 16.03.2020 на підставі наказу тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора підприємства №84 «б» від 12.03.2020 позивача звільнено із займаної посади за власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України. На день звільнення відповідач не провів повний розрахунок, сума заборгованості, відповідно до довідки №68 від 17.06.2020, складала 26 613,27 гривень. Повний розрахунок з позивачем проведений 15.06.2020. Позивач вважає, що має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 27.07.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.15-16). 2.2. 11.08.2020 позивачем усунуто недоліки шляхом подання уточненої позовної заяви (а.с.19-22). 2.3. 14.08.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/6108/20, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.32). 2.24. 11.08.2020 позивача подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.31). 2.5. Представник відповідача відзив на позов не подав, хоча ухвалу про відкриття провадження разом з відповідними документами надіслано судом за адресою зареєстрованого місцезнаходження відповідача у встановленому законом порядку. 2.6. Враховуючи відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 13.04.2013 позивач була прийнята на посаду продавця продовольчих товарів І категорії фірмового магазину №16 м. Житомир ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод», 01.03.2014 [PERSON] переведена на посаду продавця продовольчих товарів 5 розряду, що підтверджується копією її трудової книжки (а.с.26,зворот). 3.2. 16.03.2020 на підставі наказу №84 «б» від 12.03.2020 [PERSON] звільнена з займаної посади за власним бажанням за п.3 ст.38 КЗпП України, що також підтверджується копією її трудової книжки (а.с.26,зворот). 3.3. Відповідно до довідки ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» від 17.06.2020 №68 у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по заробітній платі у розмірі 26 613 грн. 27 коп. Станом на 15.06.2020 заборгованість погашена, а саме: січень 2020 року - 3785,62 грн.(виплачено 15.05.2020), лютий 2020 року - 2000,00 грн. (виплачено 17.04.2020), лютий 2020 року - 2506,44 грн. (виплачено 26.05.2020), березень 2020 року - 18 321,21 грн. (виплачено 15.06.2020) (а.с.29). 3.4. Згідно довідки про доходи, виданої ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» від 17.06.2020 №67, доходи [PERSON] складали: за січень 2020 року 4659, 08 грн., за лютий 2020 року 5562,00 грн. (а.с.27). IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ 4.1. Частиною 7 статті 43 Конституції України визначено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 4.2. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 4.3. Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. 4.4. Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. 4.5. В статті 117 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним органі повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. 4.6. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе, що в цьому немає його вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. 4.7. Розрахунок середнього заробітку проводиться згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», (далі за текстом Порядок № 100), відповідно до якого середньомісячна заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. 4.8. Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. 4.9. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 5.2. Матеріалами справи підтверджено, що період затримки розрахунку при звільненні [PERSON] почався з наступного дня за днем звільнення, тобто з 17.03.2020. 5.3. Як встановлено судом, відповідач провів повний розрахунок з позивачем 15.06.2020, таким чином затримка розрахунку при звільнені склала 46 робочих дні. 5.4. Оскільки позивачу за січень 2020 року нараховано 4659,08 гривень, за лютий 2020 року 5562,00 гривень, то середньомісячна заробітна плата позивача за останні два календарні місяці роботи (січень - лютий 2020 року) складає 292,03 грн. (4659,08 грн.+ 5562,00 грн.): 35 відпрацьованих робочих днів). 5.5. Враховуючи, що при звільненні позивача відповідачем, як роботодавцем допущено затримку розрахунку належних позивачу сум, то відповідач несе, передбачений ст. 117 КЗпП України обов`язок щодо виплати позивачу середнього заробітку за час такої затримки. 5.6. Так, середня заробітна плата за час затримки розрахунку при звільненні, яка підлягає виплаті позивачу, становить: 13 433,38 грн. (46 робочих днів х 292,03 грн. середньоденного заробітку). 5.7. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 13 433,38 грн. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved