Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

На адресу суду надійшов позов [PERSON] до Тернопільської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] . Заяву мотивовано тією обставиною, що позивач, будучи власником спірного майна, здійснив переобладнання житлового приміщення в нежитлове, забезпечивши відповідними інженерними мережами та сучасним технологічним обладнанням згідно вимог стандартів, норм та правил, і технічних умов відповідних служб. Оскільки іншого способу переведення житлових приміщень в нежитлові не існує, лише в судовому порядку позивач має можливість реалізувати захист невизнаного права на майно. Позивач направив на адресу суду клопотання про підтримку позову та про розгляд справи за власної відсутності. Відповідач до суд направив відзив на позов, водночас не направивши повноважного представника в останнє судове засідання. Всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини. На підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 07.12.2018 року в реєстрі №1493, позивач набув у власність трикімнатну квартиру загальною площею 67, 1 кв.м. в будинку по [ADDRESS] Право власності на квартиру зареєстроване за позивачем 07.12.2018 року, що стверджується витягом про реєстрацію права власності (номер витягу 148623071). Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь кі дії, що не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Встановлено, що у 2019 році позивач, будучи власником спірної квартири, здійснив переобладнання житлового приміщення в нежитлове, забезпечивши відповідними інженерними мережами та сучасним технологічним обладнанням згідно вимог стандартів, норм та правил, і технічних умов відповідних служб. При цьому площа приміщення не змінилася. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. За результатами обстеження реконструкції квартири під торгово офісні приміщення, здійсненого ФОП [PERSON] , вбачається, що об`єкт - реконструкція квартири під нежитлове приміщення забезпечений відповідними інженерними мережами та сучасним технологічним обладнанням згідно вимог стандартів, норм та правил, і технічних умов відповідних служб. В п. 7 Постанови «Про практику застосування судами спи 376 Цивільного кодексу України» Пленум вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та криминальных справ розтлумачив, що при вирішенні спорів за позовами про визнання права власності на переобладнані самочинно квартири в багатоповерхових будинках підлягає застосуванню ч.2 ст. 383 Цивільного кодексу України У відповідності до вимог ст. 383 Цивільного кодексу України, власник квартири має право на власний розсуд здійснити в ній зміни, за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир багатоповерхового будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку. Суд погоджується, що здійснена позивачкою перебудова квартири, не є самочинною в розумінні ст. 376 ЦК України, оскільки проведеним будівництвом не зайнято чужої земельної ділянки, перебудову здійснено в межах зовнішніх обмежуючих стін, а тому для врегулювання спору слід застосувати ст. 383 ЦК України. Проведеною добудовою не порушено вимог ДБН, протипожежних та санітарних норм та правил. Судом також не встановлено, що зміна статусу приміщення з житлового в нежитлове призвело до порушень прав інших мешканців будинку, і балансоутримувач будинку має будь які заперечення проти проведеної позивачкою реконструкції.

Outcome: approved