Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Лікар-психіатр\~2-Б\~відділення Комунального\~підприємства «Полтавська\~обласна клінічна\~психіатрична лікарня\~ім.\~О.Ф.\~Мальцева» [PERSON] \~К. [PERSON] звернулась до суду із заявою про госпіталізацію хворого [PERSON] до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , поступив на стаціонарне лікування у 2-Б відділення даної лікарні в порядку примусової госпіталізації 23 жовтня 2019 року о 23 год. 30 хв. за направленням лікаря-психіатра Комунального підприємства «Полтавський обласний психоневрологічний диспансер Полтавської обласної ради» Голоскокової Ю. [PERSON] . з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, стан загострення». [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого він вчиняє реальні дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (жбурляє предмети у бік людей), неспроможності задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують життєдіяльність. Від добровільної госпіталізації та лікування хворий відмовляється. Тому лікар просив суд винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримала. Пояснила, що [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, але від добровільного лікування відмовляється. Його лікування можливе лише в умовах стаціонару. Тому лікар заяву просила задовольнити. Особа, щодо якої внесено заяву про госпіталізацію, - [PERSON] , участь якого в судовому засіданні забезпечена в режимі відеоконференції, в судовому засіданні категорично не заперечував проти продовження лікування, але повідомив, що хотів би ненадовго залишити територію лікарні для вирішення своїх побутових проблем. Прокурор [PERSON] О.В [PERSON] в судовому засіданні заяву також підтримала, просила її задовольнити, оскільки [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вчиняє дії, що є небезпечними для оточуючих. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши докази у справі, приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , поступив на стаціонарне лікування у 2-Б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева 23 жовтня 2019 року о 23 год. 30 хв. за направленням лікаря-психіатра Комунального підприємства «Полтавський обласний психоневрологічний диспансер Полтавської обласної ради» Голоскокової Ю.М. з діагнозом: «Шизофренія, стан загострення». У зв`язку з неадекватною поведінкою сусіди з колективним листом звернулися до психіатра ППНД. Був оглянутий психіатром ППНД та направлений у порядку примусової госпіталізації. На приймальному відділенні дав особисту усвідомлену згоду на отримання стаціонарної психіатричної допомоги 24 жовтня 2019 року. Враховуючи письмову заяву пацієнта на добровільну усвідомлену згоду на надання стаціонарної психіатричної допомоги комісія прийшла до висновку, що оформлення госпіталізації у примусовому порядку недоцільне, може отримувати стаціонарну психіатричну допомогу в добровільному порядку. За час\~стаціонарного лікування\~у психічному\~стані пацієнта\~суттєвих змін\~не відбулось.\~Галюцинаторну симптоматику\~заперечує,\~хоча періодично\~під час\~бесіди замовкає,\~до чогось\~прислухається.\~Судячи із\~поведінки пацієнта\~не можна\~виключити наявність\~галюцинаторних переживань.\~В бесіді\~звучать маячні\~ідеї відношення\~на адресу\~односельців,\~багатства.\~Заявляє,\~що в\~нього є\~велика сума\~грошей на\~рахунку і\~в допомозі\~потреби йому\~не має.\~Має «бізнес»,\~але конкретно\~рід заняття\~не пояснює.\~Мислення розірване.\~Емоційно вихолощений.\~Настрій нестійкий.\~Критика до\~свого стану\~втрачена.\~Апатичний,\~абулічний,\~безініціативний.\~Неспроможний самостійно\~в повному\~обсязі задовольнити\~свої основні\~життєві потреби\~на рівні, що забезпечують життєдіяльність, потребує нагляду та догляду з боку медичного персоналу. Плани на майбутнє відсутні. Категорично відмовляється від подальшого лікування, про що написав відповідну заяву. 26 листопада 2019 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою йому встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, безперервний тип перебігу з вираженою прогредієнтністю, зі стійко вираженим дефектом особистості змішаного типу (апато-абулічний, параноїдний), вираженою тривалою соціально-трудовою дезадаптацією та порушеннями поведінки, поточний процес». Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок якого він вчиняє реальні дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (жбурляє предмети у бік людей), неспроможності задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують життєдіяльність, лікування означеного тяжкого психічного розладу можливо лише в умовах стаціонару, згоди на добровільне лікування пацієнт не дає, комісією зроблений висновок про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару (а.с.5-7). Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, [PERSON] вперше перебував в ПОКПЛ в 2007р. З опису батьків, який є в архівній історії хвороби, уточнено, що зміни в психічному стані пацієнта почалися з 2000р., коли став замкнутий, апатичний, майже перестав слідкувати за собою. Пізніше з`явилася галюцинаторна симптоматика, коли сам до себе розмовляв та до чогось прислухався, в зв`язку з чим перебував на лікуванні з 01.06.2007р. по 09.07.2007р. в ПОКПЛ. Встановлено діагноз: «Шизофренія проста форма, безперервний тип перебігу з помірно вираженою прогредієнтністю, дефектний стан з помірно вираженим дефектом апато- абулічного типу». Був виписаний за наполяганням батьків. Як відомо з даних направлення, після смерті матері в січні 2018р. кілька днів не міг зрозуміти, що її вже немає, відмовився її ховати. Як відомо з направлення та заяви сусідів, пацієнт постійно сам до себе розмовляє, голосно кричить, стукає по ночах по стінах. Ніде не працює та ніби немає засобів для існування. В зв`язку з погіршенням психічного стану неодноразово викликалася поліція та був відвіданий лікарем-психіатром, однак двері не відчиняв. 03.09.2018р. було видано направлення лікарем ППНД на госпіталізацію до ПОКПЛ в примусовому порядку. 10.09.2018р. госпіталізований до ПОКПЛ, доставлений бригадою швидкої допомоги. На приймальному відділенні під час огляду лікарем-психіатром дав добровільну усвідомлену згоду на госпіталізацію та лікування у закладі з наданням психіатричної допомоги, госпіталізований до загального-психіатричного відділення. Минула госпіталізація з 10.09.2018р. по 17.10.2018р. Виписувався з покращенням, рекомендувався прийом галоперидолу та аміназину. Чи приймав підтримуюче лікування - невідомо. З даних направлення та колективного листа від сусідів відомо, що пацієнт вдома поводить себе неадекватно, стукає по всій площі своєї квартири так, що всі звуки чути в під`їзді. Поводить себе агресивно по відношенню до сусідів, створює неможливі умови проживання для сусідів, діти не сплять ночами. Сусіди потерпають від постійного гуркоту та дуже голосного крику. Декілька разів заливав під`їзд так, що сусіди змушені були робити ремонт та без світла. До пацієнта сусіди неодноразово викликали в нічний час поліцію, але їх до себе у помешкання пацієнт не впускав. Жбурляє предмети у бік людей, дуже агресивно грюкає у під`їзді. Годинами стоїть під дверима під`їзду, намагаючись зайти. Двері у свою квартиру не зачиняє, вони залишаються відкритими навстіж цілодобово. Дана госпіталізація обумовлена тим, що став проявляти агресію до оточуючих, жбурляв в них предмети, а також тим, що він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують життєдіяльність. Сусіди [PERSON] мешканці під`їзду №7 житлового будинку по [ADDRESS] звернулись з колективним листом на адресу в.о. головного лікаря КП «Полтавський обласний психоневрологічний диспансер Полтавської обласної ради», у якому зазначили, що [PERSON] у денний і нічний час дуже сильно стукає по всій площі своєї квартири. Ці звуки чути і в сусідньому під`їзді. Співмешканці неодноразово прохали сусіда, але у відповідь спостерігали велику агресію. Всі мешканці під`їзду хвилюються через його психічний стан. Діти повертаються зі школи і самі бояться заходити в квартири. Також занепокоєні усі на предмет вибуху газу. Мешканцям квартири 216 та 219 такі умови проживання витримати неможливо. Діти не сплять ночами. Поверхами вище також знаходяться квартири з малолітніми дітьми, які також потерпають від гуркоту і дуже голосного стуку. [PERSON] має сантехнічні проблеми. Декілька разів заливав під`їзд. Власники квартири 216 ремонтували йому сантехнику за власні кошти, бо після 2х потопів їх квартира дуже пошкоджена. Їм довелося сидіти з грудним немовлям добу без світла, бо з розеток текла вода. Більше десятка разів мешканці під`їзду викликали поліцію в нічний час. Поліція роз`яснює, що в них недостатньо повноважень, а до квартири входити вони взагалі не мають права. Два рази [PERSON] забирала швидка допомога психдиспансеру, яка реагувала на виклик мешканців під`їзду, або поліції. Госпіталізували його на період від одного до трьох місяців. На даний час спостерігається загострення психічного стану [PERSON] . Він проявляє неадекватну поведінку, взагалі нічого не розуміє, спостерігається агресія до мешканців, жбурляє предмети у бік людей. Дуже сильно грюкає у під`їзді. По зовнішньому вигляду складається вражання, що людина взагалі не розуміє і не піддає контролю свої дії і поведінку. Навіть потрапити в під`їзд йому важко. Він може годинами стояти під дверима, намагаючись зайти. Свої двері у квартиру він не зачиняє, вони відкриті навстіж цілодобово (а.с.11). Як вбачається з даних направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню, виданого 23 жовтня 2019 року [PERSON] лікарем-психіатром ПОПНД Голоскокової Ю.М., підставою для направлення його на госпіталізацію стало погіршення психічного стану. Став агресивним до оточуючих, особливо до дітей, постійно (цілодобово) б`є по стінах, порушуючи спокій оточуючих. В хаті безлад, бруд, умови непридатні для проживання. Від прийому ліків хворий відмовляється. Під час огляду лікаря-психіатра напружений, агресивно налаштований. В контакт не вступає, не розкривається в своїх переживаннях. Критика до стану відсутня. Враховуючи агресію до оточення, до дітей, жбурляння в людей предметів, погрози та неспроможність задовольнити основні життєві потреби, [PERSON] направлений на госпіталізацію в примусовому порядку. На приймальному відділенні дав особисту усвідомлену згоду на отримання стаціонарної психіатричної допомоги 24 жовтня 2019 року. На підставі ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КП «Полтавської облпсихлікарні ПОР». Встановлено діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з вираженою прогредієнтністю та наростанням дефекту, галюцинаторно-параноїдний синдром з порушеннями поведінки, загострення. 26 листопада 2019 року категорично відмовився від подальшого лікування, про що написав відповідну заяву. У зв`язку з цим на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» 26 листопада 2019 року о 14 год. 00 хв. був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КП «Полтавської облпсихлікарні ПОР». На момент огляду: зовні неохайний, за собою самостійно не слідкує, потребує контролю та нагадування з боку медичного персоналу. Напружений. Обличчя гіпомімічне. На запитання відповідає не по суті. Відповіді беззв`язні, вичурні. Галюцинаторну симптоматику заперечує, хоча періодично під час бесіди замовкає, до чогось прислухається. Судячи із поведінки пацієнта не можна виключити наявність галюцинаторних переживань. Категорично заперечує дані, викладені в направленні та в колективній скарзі від сусідів: « [PERSON] нічого такого не робив, що вони там пишуть...». В бесіді звучать маячні ідеї відношення на адресу односельців, багатства. Заявляє, що в нього є велика сума грошей на рахунку і в допомозі потреби йому не має. Має «бізнес», але конкретно рід заняття не пояснює. Мислення розірване. Емоційно вихолощений. Настрій нестійкий. Критика до свого стану втрачена. Не заперечує, що має велику суму заборгованості за квартирні послуги, але вважає, що «колись зможу погасити...». При цьому розповідаючи дану ситуацію, ставиться до неї легковажно, байдуже. У відділенні апатичний, абулічний, безініціативний. Коло інтересів обмежено задоволенням своїх фізіологічних потреб. Плани на майбутнє відсутні. Відмовляється від подальшого надання стаціонарної психіатричної допомоги, про що написав відповідну заяву так як хворим себе не вважає. Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (жбурляє предмети у бік людей). Внаслідок свого стану неспроможний задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують життєдіяльність. Зазначене підтверджується зазначеними вище письмовими доказами. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] , який хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок своєї хвороби вчиняє реальні дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, неспроможний задовольнити основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, що згідно вимог ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є підставою для її примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє реальні дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (жбурляння в людей предметів), його неспроможність задовольнити основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, відсутність його усвідомленої згоди на госпіталізацію, оскільки за медичним призначенням лікування хворого можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання. Судові витрати у справі віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved