Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 23.09.2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25.04.2019 року на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 2. Позов обґрунтований тим, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2006 року по 09.12.2008 року. Від шлюбу народилася донька- [PERSON] , [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.12.2008 року з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 30.07.2008 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25.04.2019 року було збільшено розмір аліментів з 400 грн. до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.02.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . [INFO] у позивача народилася дитина [PERSON] . Таким чином, позивач має двох дітей, а також батька який є інвалідом. Оскільки законодавчо визначений рівень аліментів на двох дітей складає 1/3 частки доходів платника, то розмір аліментів в даному випадку на кожну дитину складає 1/6 частину від доходів (заробітків) платника. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач не надала до суду відзив на позов. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав. (а.с. 34,37) 5. Відповідач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача не визнала. (а.с. 24) \~ \~ \~ \~ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 року справа № 496/3918/20 була передана судді Галич О.П. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~ ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. (а.с. 7) 10. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.12.2008 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30.07.2008 року до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 8) 11. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25.04.2019 року збільшено розмір стягнення аліментів з [PERSON] на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , з 400 грн. до 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 12.02.2019 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . (а.с. 9-10) 12. Постановою Одеського апеляційного суду від 10.04.2020 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25.04.2019 року залишено без змін. (а.с. 11-13) 13. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 367, [PERSON] народилася [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 14) 14. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] , батько позивача - [PERSON] є інвалідом ІІ- групи загального захворювання, термін дії посвідчення 31.08.2020 року. (а.с. 16) V. Оцінка Суду. 15. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 16. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 17. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 18. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 19. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 20. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 21. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 22. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 23. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 25. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. 26. Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 27. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). 28. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 29. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 30. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. 31. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. 32. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 33. На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що у нього народилася друга дитина та його батько є інвалідом ІІ групи. 34. Дослідивши надану стороною позивача довідку про інвалідність [PERSON] , судом встановлено, що термін дії пенсійного посвідчення закінчився 31.08.2020 року, а позивач звернувся до суду з позовом 23.09.2020 року, тобто на момент звернення до суду з позовом, батько позивача не мав статусу інваліда ІІ групи, вказана обставина позивачем не спростована. 35. Сам факт повторного одруження позивача та народження у вказаному шлюбі дитини, без доведення перед судом істотності таких змін у його сімейному житті і матеріальному становищі, на думку суду не може бути достатньою підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки, яка проживаючи окремо від батька, має законне право на належне утримання від нього. 36. Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. 37. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не може, а також те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. 38. Додатково суд, вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі виникнення обставин передбачених ст. 192 СК України, які можуть бути підтверджені достовірними доказами, платник аліментів може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 39. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 40. Пунктом 2 частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України слід віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed