Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року по 16.02.2002 року. Від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. На даний час донька є повнолітньою, однак навчається в Дніпровському індустріальному коледжі, є студентом ІІІ курсу з 01.09.2016 року денної форми навчання, термін її навчання з 01.09.2016 року по [INFO] року, і потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на утримання доньки, [PERSON], [INFO], на її користь аліменти щомісячно у розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. починаючи з 10.12.2018 року до закінчення донькою навчання. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.22). Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Такий учасник справи у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 13, 20), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка станом на день розгляду справи проживає з Позивачем і знаходиться на її утриманні. Інших спільних дітей, крім вказаної доньки сторони не мають. Судом також встановлено, що [PERSON] досягла повноліття, однак, вона навчається в Дніпровському індустріальному коледжі, є студентом ІІІ курсу з 01.09.2016 року денної форми навчання, термін навчання - з 01.09.2016 року по [INFO] року, що підтверджується відповідною довідкою вказаного навчального закладу (а.с.6) і потребує матеріальної допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виник спір з приводу стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у зв'язку із чим такий спір підлягає вирішенню у судовому порядку. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються Главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона продовжує навчатися і що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Доказів наявності інших аліментних зобов'язань Відповідача перед іншими особами, як і доказів неспроможності батька дитини надавати матеріальну допомогу дочці суду не надано. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи заявлений стороною матеріальний стан відповідача, його стан здоров'я, спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, волевиявлення Позивача на отримання аліментів у твердій грошовій сумі, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону). Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Також відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, такий обов'язковий платіж підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved