Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 04.01.2021 року представник позивача МТСБУ звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування в розмірі 15069,29 грн.,стягнути з відповідача на користь МТСБУ витрати на встановлення розміру збитку в розмірі 908,60 грн., стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 14.01.2021 року провадження по справі відкрито. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач [PERSON] поштову кореспонденцію за адресою проживання не отримує. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 274 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 13.05.2019 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем «OPEL» державний номер [NUMBER] , відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «RENAULT» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на дату ДТП не була застрахована, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 15069,29грн., внаслідок чого у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 13.05.2019 року о 09:30 год., в м. Одеса на проспекті Адміральському, біля будинку № 15, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «OPEL», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості та дистанції для руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду. За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження, а [PERSON] порушив п.п.12.1,13.1 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП. 13.06.2019 року постановою судді Київського районного суду м. Одеси Іванчука В.М. водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України /а.с.6/. Власником пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «RENAULT», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 08.06.2018 року /а.с.13/. Відповідно до звіту №474/19 про оцінку колісного транспортного засобу RENAULTDUSTER, реєстраційний номер [NUMBER] від 29.06.2019 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновленого ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин колісного транспортного засобу RENAULTDUSTER, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в наслідок ДТП, яка сталася 13.05.2019 року, складає 15729,49 грн. /а.с.16-26/. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Довідки №1 від 24.09.2019 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ 02.10.2019 року було видано Наказ №10395 про сплату [PERSON] 15069,29 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП /а.с.14 зворот - 15/. Судом досліджено платіжне доручення №1153571 від 03.10.2019 року, з якого вбачається, що МТСБУ перерахувало на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 15069,29 грн. /а.с.15 зворот/. З матеріалів справи також вбачається, що на підставі рахунку-фактури №474/19 від 29.06.2019 року МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] 908,60 грн. за оплату послуг по встановленню розміру збитків (експертиза) /а.с.13 зворот/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України. Згідно з п. а ч. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Таким чином, судом встановлено, що з матеріалів справи вбачається наявність вини відповідача [PERSON] в скоєнні ДТП та здійснення МТСБУ регламентної виплати власнику пошкодженоговнаслідок ДТП автомобіля «RENAULT», реєстраційний номер [NUMBER] , що є підставою для звернення з позовними вимогами щодо відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved