Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за отриману теплову енергію в сумі 28410,90 грн., трьох відсотків річних в сумі 919,30 грн., індексу інфляції в сумі 3407 грн. Позов обґрунтований тим, що КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, яке надає наймачам, власникам та членам їх сімей, що фактично проживають у квартирах або приватних будинках, послуги теплопостачання за рахунок власних та залучених коштів. Між позивачем та відповідачем склалися договірні правовідносини, про що свідчить особовий рахунок №013031. В порушення вимог п.5 ч.3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та договору про постачання відповідач не виконує зобовязання щодо строків оплати послуг, наданих позивачем. В звязку з чим станом на 01.07.2018 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 32737,20 грн за надані послуги теплопостачання. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] є власником квартири № 71 в будинку по вул. Івана Чиркіна, 20 м. Олександрії, що підтверджується інформаційною довідкою КП «Житлогосп» №170 від 13 липня 2018 року та інформаццією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2018 року. Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АБ №476421 КП «Теплокомуненерго» є комунальним підприємством, видами діяльності якого, зокрема, є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. За розрахунком заборгованості сума заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг складає 39126,12 коп. Відповідно до заочного рішення Олександрійського міськрайооного суду Кіровоградської області від 30.04.2014 року по справі №398/1821/14 з відповідача на крористь позивача стягнута заборгованість в розмірі 4303,75 грн.. яка виникла станом на 01.10.2013 року та застосований строк позовнрої давності та відмовлено в стягненні боргу в сумі 6411,44 грн. Отже, в зв'язку з тим, що відповідач несвоєчасно оплачує надані позивачем послуги, станом на 01.07.2018 року виникла заборгованість в сумі 22410 грн. 90 коп. та нараховані відповідачу 3407 грн. інфляційних витрат і 919 грн. 30 коп. 3% річних. При визначенні суми заборгованості суд враховує заочне рішення від 30.10.2014 року. При вирішенні спору суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005р. № 630, згідно яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів (норм) споживання або за показаннями засобів обліку (будинкових або квартирних лічильників). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобовязує. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За змістом\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобовязання\~є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми. Оскільки відповідач не виконує зобовязання по оплаті наданих позивачем послуг, суд погоджується з обґрунтованим розрахунком розміру заборгованості, інфляційних нарахувань та 3 % річних, що доданий позивачем до позовної заяви. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь\~позивача сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved