Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в обґрунтування якого вказав, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління та відповідачем було укладено договір про відкриття поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій, а також надано кредитний ліміт в сумі 15000 грн. У зв?язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 09.11.2015 заборгованість за договором склала 6679,12 грн. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» згідно договору страхування кредитів № 055/14 від 01.08.2014. За зверненням АТ «Ощадбанк» ПрАТ «УПСК» визнало факт неповного погашення відповідачем грошового зобов'язання за умовами договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 6679,12 грн. 01.10.2018 між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] було укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого він отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, у тому числі право вимоги за договором з [PERSON] Просить суд стягнути з відповідача на його користь завдані збитки у порядку регресу у розмірі 6679,12 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Враховуючи позицію представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з'явився та відзиву не надав, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 29.11.2018 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 21.12.2018 року. 22.12.2018 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год. 18.01.2019 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Через неявку позивача та неповідомлення його про причини своєї неявки розгляд справи відкладений на 09.00 год. 14.02.2019 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 27347/03 про відкриття поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки, згідно з яким відповідачу відкрито кредитну лінію у розмірі 15000 грн. під 24% річних за користування кредитними коштами та за перевищення витратного ліміту (овердрафту) 35% річних, зі щомісячною сплатою (а.с. 14-16). Внаслідок невиконання зобов'язань за кредитним договором, заборгованість [PERSON] перед банком, станом на 09.11.2015 року становить 6679,12 грн., що підтверджується випискою за картковим рахунком, відкритим на ім'я відповідача (а.с. 17-18). 01.08.2014 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та АТ «Ощадбанк» укладено договір № 055/14 добровільного страхування кредитів. В межах цього договору страховиком складений страховий акт № 055/14/079/15, яким факт неповернення [PERSON] кредиту в сумі 6679,12 грн. визнано страховим випадком (а.с. 9-12, 21). Вказану суму страхового відшкодування 01.12.2015 ПрАТ «УПСК» сплатило на рахунок АТ «Ощадбанк», що підтверджуєьбся випискою по картковому рахунку (а.с. 22). 15.12.2015 року на адресу [PERSON] ПрАТ «УПСК» надіслано вимогу про відшкодування завданого збитку в сумі 6679,12 (а.с. 23). 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, згідно з яким страхова компанія передала позивачеві, як новому кредитору, свої права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків. завданих первісному кредиторові за договором страхування щодо визначеного кола боржників, в тому числі відповідача [PERSON] із сумою боргу 6679,12 грн. (а.с. 5-7, 8). Згідно з випискою з ЄДРЮО та ФОП ААВ № 455307 від 05.02.2013 [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, здійснює економічну діяльність у сфері права (69.10) (а.с. 4). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Невиконання грошового зобов'язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Неповерненням отриманого кредиту в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобов'язання, що випливають з умов кредитного договору. Відповідно до ст.ст.612, 625, 1054 ЦК України боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інших платежів, розмір яких встановлено договором. Отже, внаслідок прострочення виконання зобов'язання та визнання цього факту страховим випадком на підставі договору страхування ПрАТ «УПСК» сплачено банку страхове відшкодування щодо кредитного договору, укладеного з [PERSON], таким чином задовольнивши фінансовий інтерес АТ «Ощадбанк». Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч.1ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов'язання за договором страхування, провівши виплату страхового відшкодування, не отримав повного фактичного відшкодування цієї суми від відповідача та у подальшому відступив право вимоги на дану суму ФОП [PERSON] на підставі укладеного договору, що обумовило виникнення у останнього права вимоги від боржника суми страхового відшкодування. Відтак, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 6679,12 грн. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків у порядку регресу підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати у справі складаються з судового збору 704,80 грн., який в силу ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.512, 514, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст.2, 5, 10-13, 34, 141, 200, 206, 258-259, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved