Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Комунальний заклад Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» в особі лікаря - психіатра [PERSON] звернувся до суду з даною заявою 06.06.2018 року мотивуючи тим, що гр. [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [INFO] був госпіталізований 04.06.2018 року о 20 годині 30 хвилин в КЗ БМР «БМЛ №4». Направлення на госпіталізацію було видане лікарем ЕМД [PERSON], підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку гр. [PERSON], які надійшли від опікуна [PERSON]. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЗ БМР «БМЛ №4» 05.06.2018 року у складі голови комісії головного лікаря [PERSON], членів комісії: лікаря-психіатра [PERSON], лікаря-психіатра [PERSON] Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару, згода на госпіталізацію підтверджена заявою законного представника особи, визнаного недієздатним, [PERSON], тому просили надати дозвіл на примусову госпіталізацію недієздатного особи [PERSON] [INFO], до Комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» для стаціонарного лікування. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON]. та представник КЗБМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» [PERSON]\~ заяву підтримали та просили задовольнити\~ в повному обсязі. Заінтересована особа: [PERSON], в судовому засіданні заяву підтримала\~ та просила її задовольнити. Заінтересована особа: недієздатна особа, стосовно якої вирішується питання, [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Прокурор Козаченко І.О. в судовому засіданні заяву підтримав. Заслухавши учасників справи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин. Так, з висновку психіатричного обстеження вбачається, що [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], поступив в психіатричне відділення КЗ БМР «БМЛ № 4» о 20 год. 30 хв. 04.06.2018 року, за направленням лікаря ЕМД [PERSON] Відповідно до висновку комісії (а.с. 2), у складі: голови комісії: головного лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], членів комісії: зав. психіатричним відділенням\~ лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], лікаря-психіатра першої категорії [PERSON], встановлено, що хворий страждає на тяжкий психічний розлад, у вигляді шизофренії, параноїдної форми, поводить себе агресивно до опікуна, не задовольняє основні життєві потреби, виявляє психотичні порушення у вигляді маячних ідей, не критичний до свого стану та поведінки, потребує госпіталізації до психіатричної лікарні для стаціонарного лікування, що також підтвердили в судовому засіданні\~ учасники справи. Встановлено, що [PERSON], [INFO], рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2007 року визнаний недієздатним та переданий під опіку матері [PERSON] (а.с.5). Із заяви [PERSON] від 05.06.2018 року ( а.с. 4), вбачається, що вона, як опікун [PERSON], [INFO], просить надати її сину лікування та госпіталізувати його. Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоровя особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п. «е» цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає\~ на\~ психічний\~ розлад,\~ може\~ бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або\~ лікування\~ можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або\~ неспроможна самостійно задовольняти свої основні\~ життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці.\~ У випадках, коли госпіталізація особи до\~ психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу\~ в примусовому порядку на підставах, передбачених\~ статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.\~ До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів).\~ Керівник психіатричного\~ закладу зобов'язаний негайно повідомити про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому\~ порядку членів її сім'ї, інших родичів або її законного представника. У разі\~ відсутності\~ відомостей\~ про наявність членів сім'ї, інших родичів або законного представника в особи, яку госпіталізовано, а також про їх місце проживання повідомляються органи Національної поліції за місцем проживання цієї особи. (Частина п'ята статті 16 із змінами, внесеними згідно із Законом N 901-VIII ( 901-19 ) від 23.12.2015). Згідно ст. 13 даного Закону, особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на\~ прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною,\~ госпіталізується\~ до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків\~ або\~ відсутності\~ батьків чи законного представника госпіталізація\~\~ неповнолітнього\~\~ до\~ психіатричного\~ закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній\~ документації\~ за\~ підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. (Положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 ). Зокрема, Конституційний Суд України в своєму рішенні № 2-рп/2016 від 01.06.2016 року дійшов висновку, що положення третього речення частини першої статті 13 Закону у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті суперечить статтям 3, 8, 29, 55 Конституції України, оскільки передбачає госпіталізацію особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність госпіталізації [PERSON] [INFO], до психіатричної лікарні для стаціонарного лікування, оскільки він страждає на психічний розлад, може вчинити дії, що призведуть до безпосередньої небезпеки для його здоровя та оточуючих, в разі ненадання йому психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved