Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

КП «Жовтневе трамвайне депо» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 3252,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 29.12.2016 о 15 год. 25 хв. по пл. Павлівська в районі перехрестя вул. Полтавський шлях та пл. Павлівська в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2017 року № 638/801/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. Винна поведінка відповідача спричинила затримку в русі електротранспорту на маршрутах №№ 3 та 6, а саме: відповідачем було створено перешкоду для руху трамвая на проїзній частині дороги (трамвайні колії), що не дозволило проїхати (об`їхати) трамваям. Трамвайні вагони на маршрутах №№ 3 та 6 простоювали 29.12.2016 з 15 год. 25 хв. до 16 год. 17 хв., саме через дорожньо-транспортну пригоду, спричинену відповідачем. Технічної можливості об`їхати транспортні засоби Skoda, реєстраційний номер [NUMBER] , та Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , трамвайні вагони не мали можливості, оскільки трамваї рухаються виключно по трамвайній колії уздовж контактної мережі, за заданими рейсами та з певним інтервалом часу. У зв`язку з простоєм трамвайних вагонів від тимчасового перешкоджання(закриття) руху на маршрутах №№ 3 та 6 КП «Жовтневе трамвайне депо» були завдані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу. Відповідно до розрахунків збитків під час затримки руху на маршрутах №№ 3 та 6 розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 3252,00 грн. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду. 31.07.2019 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого районного суду м. Харкова. Вказана справа відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 передана у провадження судді Гаврилюк С. М. 29.08.2019 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 19-20). 28.10.2019 ухвалою суду постановлено справу розглядати в заочному порядку. Представник позивача Іванова Л. І. , що діє на підставі довіреності, подала до суду заяву, в якій в разі неявки в судове засідання відповідача, КП «Жовтневе трамвайне депо» не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача в заочному порядку. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 9 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29.12.2016 приблизно о 15 год. 30 хв. у м. Харкові по пл. Павлівська в районі перехрестя вул. Полтавський шлях та пл. Павлівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Skoda, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.02.2017 по адміністративній справі № 638/801/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн (а.с. 7-8). Відповідно до копії акту про перерву руху трамваїв від 29.12.2016, складеним заступником представником КП «Жовтневе трамвайне депо» Есіним Г. А., за участю представника поліції Аландарьєва Д. В., трамвайні вагони на маршрутах №№ 3, 5, 6 простоювали 29.12.2016 з 15 год. 25 хв. до 16 год. 17 хв., саме через дорожньо-транспортну пригоду, спричинену [PERSON] Технічної можливості об`їхати транспортні засоби Skoda, реєстраційний номер [NUMBER] , та Daewoo, реєстраційний номер [NUMBER] , трамвайні вагони не мали можливості, оскільки трамваї рухаються виключно по трамвайній колії уздовж контактної мережі, за заданими рейсами та з певним інтервалом часу (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлено, що міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Маршрут (лінія) - напрямок руху трамвая, тролейбуса (поїзда метрополітену, швидкісного трамвая) за встановленим розкладом між визначеними та відповідно обладнаними пунктами на зупинках. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про міський електричний транспорт» тимчасове припинення або обмеження надання транспортних послуг може застосовуватись у випадках, передбачених Правилами дорожнього руху. Стаття 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлює право перевізника вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В обґрунтування розміру збитків під час затримки руху позивачем КП «Жовтневе трамвайне депо» зроблений розрахунок відповідно до Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010, розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 3252,00 грн (а.с. 6), що є відповідно до ст. 77 ЦПК належним доказом. Пунктом 2 Методичних рекомендацій визначено, що втрати перевізника від тимчасового закриття або перешкоджання рухові на визначених договором про організацію надання транспортних послуг маршрутах та від пошкоджень об`єктів міського електричного транспорту розраховуються, в тому числі, у випадку зменшення фактичного обсягу транспортної роботи через перешкоджання рухові за маршрутом (маршрутами) іншими транспортними засобами, власниками яких є юридичні або фізичні особи. Втрати від тимчасової затримки руху на маршрутах міського електричного транспорту з незалежних від перевізника причин можуть визначатися шляхом розрахунку показників зміни обсягів транспортної роботи перевізника (базовий метод) або за показниками часу вимушеного простою і виручки за годину роботи рухомого складу (альтернативний метод) (п. 2.1. Методичних рекомендацій). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що тимчасове перешкоджання рухові трамваю спричинено дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулася з вини відповідача, що встановлена постановою суду від 02.02.2017 та саме внаслідок затримки руху трамваю Комунальному підприємству «Жовтневе трамвайне депо» спричинено матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди у розмірі 3252,00 грн. Виходячи з викладеного, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «Жовтневе трамвайне депо» про стягнення шкоди, спричиненої перешкоджанням рухові трамваїв підлягають задоволенню. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення N 3910 від 29.05.2019 у сумі 1921,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved