Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат у сумі 6 355, 09 грн., сплачений судовий збір в розмірі 243, 60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.04.2011 р. в м. Харкові, на а/ш Харків-Золочів з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ-21144» з державним номерним знаком № [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ-2163» з державним номерним знаком № [NUMBER], що належить громадянинові [PERSON]. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 29.04.2011 року № 2010/3-1071/11 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Розмір завданих збитків становить 7 626, 11 грн. за пошкоджений транспортний засіб відповідно до звіту. Позивачем було відшкодовано страхове відшкодування в розмірі 6355,09грн., що підтверджується копією платіжного доручення. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, проте відповідач не відшкодував дані витрати зв*язку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд розглядає справу у відсутність відповідача на підставі матеріалів справи у відповідності до ст. 224 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, приєднані до матеріалів справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 квітня 2011 р. в м. Харкові, на а/ш Харків-Золочів з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ-21144» з державним номерним знаком [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] (відповідач) не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 29.04.2011 року № 2010/3-1071/11 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ-2163» з державним номерним знаком № [NUMBER], що належить громадянинові [PERSON]. Розмір завданих збитків, згідно «Отчету № 298 по определению стоимости восстановительного ремонта с учетом коэффициента физического износа составных частей, составленого 18.05.2011», становить 7 626, 11 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/3151484 термін дії з 01.07.2010 р. до 30.07.2011 р. включно. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 Цивільного Кодексу України із змінами та доповненнями (далі - ЦК України), передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 29.06.2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6 355 грн. 09 коп. без врахування ПДВ. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку. Відповідачем в добровільному порядку витрати МТСБУ компенсовані не були. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача шкоди у розмірі 6 355 грн. 09 коп. Питання про відшкодування витрат зі сплати судового збору суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, серед іншого, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З аналізу зазначених норм вбачається, що правовою допомогою в цивільному процесі визнається допомога правового характеру адвоката або іншого фахівця у галузі права. Крім того, судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, повинні бути пов'язані тільки з розглядом конкретної цивільної справи, що розглядається судом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування понесення витрат з оплати правової допомоги до позовної заяви надано копію контракту про надання правової допомоги від 16.10.2012 року, укладеного між позивачем та ТОВ «ЕмВіПартнерс». При цьому, з наданих суду документів не вбачається, що надані позивачу юридичні послуги пов'язані з розглядом цієї конкретної цивільної справи, позивачем не надано обґрунтування і розрахунку цих витрат, а тому у суду немає підстав вважати витрати, пов'язані з оплатою позивачем правових послуг, судовими витратами позивача, пов'язаними з розглядом цієї цивільної справи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат по оплаті послуг на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Outcome: partial