Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

МТСБУ звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 16.06.2012 року у м. Києві на проспекті Глушкова, 1 мала місце дорожньо-транспорта пригода із участю автомобілів «Шевроле» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та який на праві власності належить [PERSON] У результаті зазначеного ДТП вказані вище автомобілі зазнали пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. У зв'язку з тим, що шкода завдана автомобілю «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] відповідачем не відшкодована, тому [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки [PERSON] на момент ДТП не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ відшкодувало потерпілій особі збитки заподіяні внаслідок ДТП у розмірі 21649 грн. 65 коп. Представник позивача до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просив провести розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 3). Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 46, 51). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 08.06.16р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Слід зазначити, що МТСБУ подало до суду заяву, в якій просило поновити строк позовної давності як пропущений з поважних причин (а.с. 4). Розглянувши заяву про поновлення строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 2 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судом достовірно встановлено, що МТСБУ 07.12.2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі та набуло право регресу до відповідача. Згідно з ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. 28.09.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва, за останнім відомим місцем проживання відповідача, було направлено позовну заяву про стягнення збитків з [PERSON] в порядку регресу (а.с. 9). 26.10.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу про повернення позовної заяви у зв'язку з тим, що справа не підсудна суду (а.с. 7). 18.02.2016 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва залишено ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2015 року без змін (а.с. 5 зв. - 6) 23.02.2016 ухвалу Апеляційного суду м. Києва направлено на адресу МТСБУ (а.с. 5, 8), яку останнє отримало 04.03.2016 року. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З огляду на викладене, суд вважає, що заява Моторного (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку позовної давності, пропущеного з поважних причин, підлягає задоволенню. 16.06.2012 року у м. Києві на проспекті Глушкова, 1 мала місце дорожньо-транспорта пригода із участю автомобілів «Шевроле» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються довідкою ДАІ про обставини ДТП (а.с. 16). Автомобіль «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], на праві власності належить [PERSON] (а.с. 14). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу (а.с. 17). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] № 685 від 25.07.12р. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 25259,58 грн. (а.с. 20-27). 25.06.2012 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомлення про ДТП (а.с. 12). 26.07.2012р. [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП (а.с. 13). Відповідно до наказу № 3585 від 06.12.12р. МТСБУ було нараховано [PERSON] до сплати страхове відшкодування в розмірі 21649,65 грн. (а.с. 30). Зазначена сума була перерахована [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-17909 від 06.12.12р. (а.с. 29). Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача в добровільному порядку виплатити позивачеві суму страхового відшкодування в порядку регресу. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв'язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Проаналізувавши наведене вище суд робить висновок про наявність достатніх підстав для притягнення [PERSON] до цивільно-правової відповідальності. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. П. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову МТСБУ про стягнення з [PERSON] страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 21649 грн. 65 коп. Відповідачем у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не було подано до суду доказів, які б спростовували позовні вимоги. Також відсутні в матеріалах справи докази, які б дали можливість суду зробити висновок про підстави звільнення відповідача від доказування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ 1378 грн. 00 коп. - судового збору (а.с. 38). На підставі вищевикладеного, ст. ст. 1187, 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved