Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Київський національний торговельно-економічний університет звернувся до суду з позовною заявою до Дитинюка Олександра Володимировича про відшкодування збитків (витрат за навчання), завданих університету. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що наказом КНТЕУ №2630 від 14.09.2016р. відповідач з 01.10.2016р. зарахований до аспірантури університету за спеціальністю 122 - Комп?ютерні науки та інформаційні технології за державним замовленням. 01.10.2016р. між позивачем в особі проректора з наукової роботи Мельниченко С.В. та [PERSON] укладено угоду №98/16-А/в про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. Термін навчання аспіранта [PERSON] згідно угоди складав з 01.10.2016р. до 30.09.2020р. 04.02.2019р. на третьому році навчання відповідачу за його заявою була надана академічна відпустка з 01.02.2019р. до 20.11.2019р. 21.11.2019р. відповідач приступив до навчання після академічної відпустки відповідно до наказу №3986 від 21.11.2019р., термін якого складав 20.07.2021р. 03.07.2020р. [PERSON] подав заяву про відрахування з аспірантури за власним бажанням. Наказом КНТЕУ №1396 від 07.07.2020р., на підставі результатів засідання Вченої ради КНТЕУ, відповідача відраховано з аспірантури університету за власним бажанням з відшкодуванням вартості навчання згідно розрахунку. Позивачем 08.07.2020р. відповідачу було направлено лист №1377/21 з повідомленням про відрахування з аспірантури та про необхідність відшкодувати вартість навчання в аспірантурі. Даний лист відповідач отримав 14.07.2020р. Таким чином, позивач свої зобов?язання перед відповідачем виконав відповідно до відповідно до умов угоди, однак відповідач належним чином не виконав свої зобов?язання за угодою перед університетом, зокрема, про виконання індивідуального плану та відшкодування витрат у разі відрахування за невиконання індивідуального плану, а тому повинен нести відповідальність за порушення зобов?язання у вигляді відшкодування понесених університетом державних коштів на навчання. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача витрати за навчання в аспірантурі КНТЕУ за період з 01.10.2016р. по 05.07.2020р. на загальну суму 42920 грн. 08 коп., а також суму судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви до суду у розмірі 2102 грн. Ухвалою суду від 22 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. У судове засідання представник позивача Косенко О.А. не з?явилася, але при цьому надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з?явився по невідомих суду причинах, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання представник відповідача - адвокат Забродець С.В. не з?явився, але надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові, так як відрахування [PERSON] за власним бажанням не може бути передумовою для відшкодування витрат за навчання. Поняття «власне бажання» та «невиконання індивідуального навчального плану» є окремими, самостійними та незалежними одна від одної підставами для відрахування з аспірантури. З аналізу приписів п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого Постановою КМУ від 01.03.1999р. №309, яка втратила чинність 19.04.2016р., пунктів 3,7 та 4.1 Угоди, випливає, що цими нормами не передбачено відшкодування вартості навчання у випадку звільнення за власним бажанням, а передбачено інші підстави. Пунктом 4.1 Угоди визначено, що аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів КНТЕУ, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавстовом, з наступним відшкодуванням вартості навчання. Відповідача з аспірантури відраховано за власним бажанням на підставі поданої ним заяви. Доводи позивача про невиконання відповідачем індивідуального навчального плану є необгрунтованим, оскільки відповідач за перших два роки навчання в аспірантурі повністю виконав індивідуальний план роботи. Третій рік навчання в аспірантурі відповідач перебував у академічній відпустці, а під час четвертого - його було відраховано з аспірантури. Представник позивача надіслала відповідь на відзив, в якій зазначено, що постанова КМУ від 01.03.1999 року №309 «Про затвердження Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів» втратила чинність відповідно до п.4 Постанови КМУ від 23.03.2016 р. №261 з 01.01.2019р. Фактична відмова відповідача від продовження навчання призвела до порушення обов?язків аспіранта щодо виконання індивідуального плану без поважних причин, передбачених п.4.1. Угоди. Причина відрахування «за власним бажанням» не може бути визнана поважною причиною невиконання індивідуального плану. Крім того, відповідач не надав в установленому порядку підтвердження поважної причини, що зумовила неможливість подальшого продовження навчання в аспірантурі. Виконання індивідуального плану за декілька років або семестрів не свідчить про повне виконання індивідуального плану (включаючи захист дисертації згідно з п.3.6 Угоди), як це передбачено, зокрема, предметом Угоди та метою навчання аспіранта. Про невиконання індивідуального плану зафіксовано на сторінці 13 плану «Загальний підсумок навчання в аспірантурі». З огляду на вказане позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На підставі ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено наступні обставини. Наказом КНТЕУ №2630 від 14.09.2016р. [PERSON] з 01.10.2016р. був зарахований до аспірантури університету за спеціальністю 122 - Комп?ютерні науки та інформаційні технології за державним замовленням (а.с.17-19). 01.10.2016р. між національним торговельно-економічним університетом в особі проректора з наукової роботи Мельниченко С.В. та [PERSON] укладено угоду №98/16-А/в про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. Термін навчання аспіранта [PERSON] згідно угоди складав з 01.10.2016р. до 30.09.2020р. (а.с.16). На засіданні Вченої ради КНТЕУ від 24.11.2016р. затверджено тему дисертаційної роботи [PERSON] та індивідуальний план роботи аспіранта (а.с.22). Аспірант [PERSON] успішно виконав індивідуальний план наукової роботи за 2016/2017, 2017/2018 навчальні роки (протоколи №3 від 12.09.2017р. та №3 від 11.09.2018р.), про що зазначено у розділі VI «Висновок про виконання плану» (а.с.23-34). Однак у загальному підсумку навчання в аспірантурі зазначено, що за період навчання з 01.10.2016р. по 06.07.2020р. аспірант [PERSON] не виконав індивідуальний план роботи: дисертаційна робота на тему « [INFO] ». На підставі наказу КНТЕУ №355 від 04.02.2019р. на третьому році навчання [PERSON] за його заявою була надана академічна відпустка за станом здоров?я з 01.02.2019р. до 20.11.2019р. (а.с.36). Згідно наказу КНТЕУ №3986 від 21.11.2019р. аспірант [PERSON] приступив до навчання після академічної відпустки, термін якого складав з 21.11.2019р. до 20.07.2021р. (а.с.37). 03.07.2020р. [PERSON] подав заяву про відрахування його з аспірантури КНТЕУ за власним бажанням (а.с.38). На підставі наказу КНТЕУ №1396 від 07.07.2020р. про відрахування аспіранта відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту», Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016р. №261, [PERSON] відрахований з аспірантури університету за власним бажанням з відшкодуванням вартості навчання з 06.07.2020р. (а.с.39). Згідно додатку до наказу КНТЕУ №1396 від 07.07.2020р. витрати на навчання в аспірантурі аспірантурі КНТЕУ аспіранта [PERSON] за період з 01.10.2016 по 05.07.2020р. складаються з: оплата праці - 30255 грн. 14 коп.; нарахування на оплату праці - 6656 грн. 13 коп., витрати на виконання статутної діяльності університету - 6008 грн. 81 коп., та в загальному становлять 42920 грн. 08 коп. (а.с.40, 53-54). 08.07.2020р. [PERSON] було направлено лист №1377/21 з повідомленням про відрахування з аспірантури та про необхідність відшкодувати вартість навчання в аспірантурі, який він отримав 14.07.2020р. (а.с.41,42). Обгрунтування та висновки. Відповідно до статті 71 Закону «України «Про освіту», фінансування державних закладів освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Спірні правовідносини в даній справі на час їх виникнення врегульовувались п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999р. №309, яка втратила чинність з 01.01.2019р. відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2016р. №261 «Про затвердження Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у вищих навчальних закладах (наукових установах)». Пунктом 2 цієї постанови установлено, що підготовка вищими навчальними закладами та науковими установами аспірантів (ад?юнктів) і докторантів, що започаткована до набрання чинності цією постановою, продовжується в межах передбаченого строку підготовки відповідно до Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 року №309. Крім того, положеннями ст.5 ЦК України визначено дію актів цивільного законодавства у часі, відповідно до ч.3 якої, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п.17 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999р. №309, взаємозобов?язання аспіранта, підготовка якого здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу визначаються в типовій угоді. Відповідно до п. 3.7 угоди, до обов`язків аспіранта входить відшкодувати вартість навчання в аспірантурі відповідно п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів та згідно з розрахунком Університету у разі відрахування з причин передбачених п.4.1 цієї Угоди. Згідно п.4.1 Угоди, аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів КНТЕУ, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального план роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України, з наступним відшкодуванням вартості навчання, форма якого визначена Постановою від 01.03.1999р. №309. Відповідно до п.п.4 п.16 та 22 Положення, аспірант або докторант зобов`язаний виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика. Відповідно до п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів КНТЕУ, затвердженого Постановою КМУ від 01.03.1999р. №309 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Рішення про відрахування аспіранта або докторанта приймає вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи. На підставі рішення вченої ради аспірант або докторант відраховується з аспірантури або докторантури наказом керівника вищого навчального закладу, наукової установи. Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. В ч.1 ст.46 Закону України №1556-VII від 01.07.2014р. «Про вищу освіту» (в редакції, чинній на час відрахування відповідача) підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1.завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2.власне бажання; 3.переведення до іншого навчального закладу; 4.невиконання навчального плану; 5.порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6.інші випадки, передбачені законом. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на пункти 3.7, 4.1 Угоди та п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою КМУ від 01.03.1999р. №309, згідно яких аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення. Однак, як вищезазначеним Положенням, так і угодою, укладеною між сторонами не передбачено відшкодування вартості навчання в разі звільнення аспіранта за власним бажанням. Доводи представника позивача щодо не виконання відповідачем індивідуального плану роботи без поважних причин не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки як вже було зазначено, обов?язок аспіранта по відшкодуванню вартості навчання виникає лише у випадках, чітко визначених у Положенні про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів та угоді, укладеній між сторонами і цими документами не передбачене відшкодування витрат на навчання у випадку не виконання індивідуального плану роботи без поважних причин. Таке відшкодування можливе у випадках відрахування аспіранта з причин не виконання індивідуального плану роботи без поважних причин. В даному ж випадку відповідач був відрахований з університету за власним бажанням. Отже, враховуючи досліджені письмові докази та установлені обставини,

Outcome: dismissed