Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Керівник Криворізької центральної окружної прокуратури 14.01.2021 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 23127 грн. 09 коп. (а.с. 1-8). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2019 року по справі № 214/4009/19 встановлено, що 14 лютого 2019 року приблизно о 13 годині 50 хвилин в Саксаганському районі м. Кривого Рогу при денному освітленні, по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вул. Володимира Великого з боку майдану 30-річчя Перемоги в напрямку майдану Олександра Поля рухався автомобіль «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В цей час проїзну частину дороги вул. Володимира Великого в районі будинку № 36 з права на ліво за напрямком руху автомобіля перебігала пішохід похилого віку [PERSON] , [INFO] . Під час подальшого руху водій [PERSON] при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода [PERSON] , яка наближається до займаної ним смуги руху та яку він мав об`єктивну можливість своєчасно виявити в порушення вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України, відповідно до якого; 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» своєчасно заходів для зменшення швидкості не вжив та допустив наїзд на пішохода [PERSON] . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] була травмована. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 542 від 23.04.2019 [PERSON] отримала травми у вигляді відкритого перелому кісток лівої гомілки в середній і верхній третині з зміщенням уламків, забійної рани середньої третини лівої гомілки по внутрішній поверхні, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки в момент спричинення. Відповідно до висновку авто технічної експертизи 32/10.1/119 від 24.05.2019 при заданих вихідних даних, в діях водія [PERSON] по керуванню автомобілем «Volkswagen Jetta» вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Допущені водієм [PERSON] порушення вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків. Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.12.2019 по справі №214/4009/19 який ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.03.2020 залишено без змін, та в той же день набрав законної сили, [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження. З отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла по вищевказаному кримінальному провадженню - [PERSON] , [INFO] , перебувала на лікуванні в відділенні політравми КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» з 14.02.2019 по 25.02.2019 та з 01.03.2019 по 29.03.2019 - тобто 43 ліжко-дні та на її лікування витрачено 23127 гривень 09 копійок, що підтверджується довідкою № 51 від 09.12.2020, виданою КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР». Витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої [PERSON] , здійсненні внаслідок злочинних дій [PERSON] , тому між діями [PERSON] та цими витратними є прямий причинний-наслідковий зв`язок, що встановлено вирком суду, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 року зазначена справа передана на розгляд судді Ткаченкові А.В. (а.с.49). Ухвалою суду від 05.02.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.51-52). 25 лютого 2021 року від відповідача [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про проведення розгляду справи в його відсутності, відповідно до якої відповідач проти позову не заперечує та просить розстрочити йому виплату заборгованості строком на 24 місяці, рівними частинами, в зв`язку з скрутним матеріальним становищем (а.с. 55-59). 01 березня 2021 року від представника Криворізької міської ради надійшли до канцелярії суду пояснення, відповідно до яких позовні вимоги прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області підтримали в повному обсязі, та зазначили, що бухгалтерія закладу, в якому проводилося лікування потерпілої особи, надає довідку-розрахунок про вартість одного ліжко-дня на загальну суму фактичних витрат на лікування та зазначає про належність таких коштів до відповідного бюджету та банківські реквізити для перерахування коштів. (а.с.60-61). 14 квітня 2021 року від представника Криворізької центральної окружної прокуратури до канцелярії суду надійшли пояснення відповідно до яких вона просить суд змінити назву позивача на Криворізьку центральну окружну прокуратуру, в зв`язку зі зміною назви. (а.с.73-74). 24 травня 2021 року від представника Криворізької центральної окружної прокуратури до канцелярії суду надійшли пояснення відповідно до яких вона просить суд відмовити позивачу стосовно розстрочення сплати рішення суду строком на 24 місяці, та надати розстрочку в межах строків, визначених у ЦПК України (а.с.84). Представник позивача Айдарова -Петрушкевич Є.В. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечував, та просив розстрочити йому виплату заборгованості строком на 24 місяці, рівними частинами, в зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Представники Криворізької міської ради, Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради» просили розглянути справу в їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до довідки - калькуляції відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину від 09.12.2020 року вих. № 51, сума затрачених коштів на лікування [PERSON] , що знаходилася на лікуванні у травматологічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» з 14.02.2019 року по 28.02.2019 року та з 01.03.2019 року по 29.03.2019 року становить 23127,09 грн. (а.с.13). Вартість одного ліжко/дня за станом на лютий 2019 року по КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» становить 591,15 грн. (а.с.14). Вартість одного ліжко/дня за станом на березень 2019 року по КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» становить 509,28 грн. (а.с.15). Згідно вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року, який ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.03.2020 залишено без змін, та в той же день набрав законної сили, [PERSON] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання (а.с.30-34). З вищезазначеного вироку вбачається, що 14 лютого 2019 року приблизно о 13 годині 50 хвилин в Саксаганському районі м. Кривого Рогу при денному освітленні, по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги вул. Володимира Великого з боку майдану 30-річчя Перемоги в напрямку майдану Олександра Поля рухався автомобіль «Volkswagen Jetta» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В цей час проїзну частину дороги вул. Володимира Великого в районі будинку № 36 з права на ліво за напрямком руху автомобіля перебігала пішохід похилого віку [PERSON] , [INFO] . Під час подальшого руху водій [PERSON] при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода [PERSON] , яка наближається до займаної ним смуги руху та яку він мав об`єктивну можливість своєчасно виявити в порушення вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України, відповідно до якого; 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» своєчасно заходів для зменшення швидкості не вжив та допустив наїзд на пішохода [PERSON] . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] була травмована. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 542 від 23.04.2019 [PERSON] отримала травми у вигляді відкритого перелому кісток лівої гомілки в середній і верхній третині з зміщенням уламків, забійної рани середньої третини лівої гомілки по внутрішній поверхні, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки в момент спричинення. Відповідно до висновку авто технічної експертизи 32/10.1/119 від 24.05.2019 при заданих вихідних даних, в діях водія [PERSON] по керуванню автомобілем «Volkswagen Jetta» вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Допущені водієм [PERSON] порушення вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків. Частиною 6 статті 82 ЦПК встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії того закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. З абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Доказів того, що відповідач в добровільному порядку відшкодував витрати пов`язані зі стаціонарним лікуванням потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 23127,09 грн. суду не надано. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлення причино-наслідкового зв`язку між наслідками травмування потерпілої від злочину та діями відповідача, суд вважає, що на останнього слід покласти обов`язок по відшкодуванню бюджетних коштів, які були затрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Порушуючи перед судом питання про розстрочення виконання судового рішення відповідача посилається на те, що він є учасником бойових дії (АТО), являється батьком одинаком, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, на даний час має скрутне матеріальне становище, тому просить розстрочити виконання рішення терміном на 24 місяці рівними частинами. Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочене на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідач на підтвердження тяжкого матеріального становища надав копію посвідчення учасника бойових дій, рішення про розірвання шлюбу від 18.09.2020 року, свідоцтво про народження дитини, та довідку про склад сім`ї. Проаналізувавши доводи заяви про розстрочення виконання рішення суду, враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, та приймаючи до уваги, фінансове становище відповідача, суд вважає за можливе при ухваленні рішення про задоволення позову, розстрочити його виконання терміном на 12 місяців, зі сплатою його рівними частинами щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved