Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 1. Позиція позивача. 28.01.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт та заборону відчуження на майно, накладене постановою про накладення арешту на майно серії АА №948694 від 20.07.2004 Державною виконавчою службою Ладижинського міського управління юстиції (доповнення до постанови №7-14/242 від 27.01.2009), обтяження за якою було зареєстроване Другою Тростянецькою державною нотаріальною конторою 27.01.2009 за №8404534 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про заборону відчуження об`єкту обтяження - всього майна, що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . На обґрунтування заяви зазначив, що звернувшись до нотаріуса з метою відчуження певного об`єкту нерухомості, що належить йому на праві власності, нотаріусом було повідомлено, що на все його майно накладений арешт. Також нотаріусом було надано відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, де зазначено, що 20.07.2004 ДВС Ладижинського МУЮ винесено постанову про накладення арешту на майно [PERSON] серії АА № 948694 (доповнення до постанови № 7-14 242 від 27.01.2009);обтяження зареєстроване Другою тростянецькою Державною нотаріальною конторою 27.01.2009 за № 8404534; тип обтяження: заборона на нерухоме майно: об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. У листі № 389 від 26.01.2021 Ладижинського міського відділу ДВС на його заяву від 25.01.2021 зазначено, що згідно з облікових даних відділу та даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 26.01.2021 [PERSON] боржником не значиться.Також зазначено, що всі виконавчі провадження, завершені до 01.01.2017, знищені. З цього листа вбачається, що виконавче провадження щодо заявника, в якому 20.07.2004 ДВС Ладижинського МУЮ винесено постанову про накладення арешту на майно серії АА № 948694 (доповнення до постанови № 7-14/242 від 27.01.2009) закінчено, [PERSON] не є боржником. Оскільки обтяження зареєстроване Другою Тростянецькою Державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення арешту на майно від 20.07.2004 серії АА № 948694, заявник звернувся до Державного нотаріального архіву Вінницької області, де отримав довідку № 171/01-14 від 04.02.2021 з додатками 3 арк., в якій зазначено, що«на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Відділу державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області від 20 липня 2004 року, серії АА № 948694 про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави в сумі 299,20 грн, державного мита 51 грн, 21 липня 2004 року накладено заборону відчуження на все нерухоме майно, яке належить [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] ». Додатково зазначено, що відповідно до повідомлення відділу ВДВС Ладижинського міського управління юстиції від 27 січня 2009 року за № 7-14/242 в доповнення до вищезазначеної постанови вказана дата йогонародження - 18 липня 1970 року.Також у цій довідці зазначено, що відмітки, про зняття заборони по фонду Другої Тростянецької державної нотаріальної контори - не виявлено. В додатку до цієї довідки надано копію постанови від 20.07.2004 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА № 948694 відділу ДВС Тростянецького районного управляй юстиції, де зазначений стягувач - Вінницьке обласне Головне управління земельних ресурсів (правонаступник - відповідач по справі Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, що на примусовому виконанні знаходилась його постанова № 6 від 12.06.2003 про накладення штрафу в сумі 299,20 грн та державного мита 51 грн. З метою вияснення, чи рахується за ним борг за штраф в розмірі 299 грн 20 коп. та державне мито в розмірі 51 грн, 09.02.2021 заявник звернувся із заявою до правонаступника стягувана - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Оскільки його права порушуються, він не має можливості належним чином, на власний розсуд, розпорядитися належним йому майном через наявність арешту на це майно, за відсутності підстав для арешту, тому він вимушений звернутись до суду з цим позовом для захисту своїх прав шляхом зняття арешту з майна. 2. Позиція відповідача. 23.03.2021 від відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшов відзив на позов, у якому останні щодо розгляду справи поклалися на розгляд суду. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та відсутність його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій областів судове засідання не з`явився, у відзиві на позов зазначив, що просить слухати справу у відсутність їх представника. При розгляді справи покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ладижинський міський відділ Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/6 частини трикімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 05 січня 1998 року, виданим виконавчим комітетом Ладижинської ради народних депутатів Вінницької області (а.с. 22); копією технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , власником квартири записаний [PERSON] (а.с.20); власником земельної ділянки площею 0,3055 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою - [ADDRESS] кадастровий номер - 052088060:004:008:0132, що підтверджується копією свідоцтва про право власності та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 23-25); власником земельної ділянки площею 0,25 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна, ділянка), розташованої за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер - 052088060:004:008:0131,що підтверджується копією свідоцтва про право власності та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 27-29). Відповідно до постанови від 20.07.2004 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА № 948694, відділу ДВС Тростянецького районного управляй юстиції вбачається, що стягувачем зазначено - Вінницьке обласне Головне управління земельних ресурсів (правонаступник - відповідач по справі Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а також, що на примусовому виконанні знаходилась його постанова № 6 від 12.06.2003 про накладення штрафу в сумі 299 грн 20 коп. та державного мита 51 грн (а.с. 34). Оскільки обтяження зареєстроване Другою Тростянецькою Державною нотаріальною конторою на підставі постанови про накладення арешту на майно від 20.07.2004 серії АА № 948694 заявник звернувся до Державного нотаріального архіву Вінницької області, де отримав довідку № 171/01-14 від 04.02.2021 з додатками 3 арк., в якій зазначено, що«на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Відділу державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області від 20 липня 2004 року, серії АА № 948694 про стягнення з [PERSON] штрафу на користь держави в сумі 299,20 грн, державного мита 51 грн, 21 липня 2004 року накладено заборону відчуження на все нерухоме майно, яке належить [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] ». Додатково зазначено, що відповідно до повідомлення відділу ВДВС Ладижинського міського управління юстиції від 27 січня 2009 року за № 7-14/242 в доповнення до вищезазначеної постанови вказана дата його народження - 18 липня 1970 року (а.с. 32). Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, вбачається, що 20.07.2004 ДВС Ладижинського МУЮ винесено постанову про накладення арешту на майно [PERSON] серії АА № 948694 (доповнення до постанови № 7-14 242 від 27.01.2009);обтяження зареєстроване Другою тростянецькою Державною нотаріальною конторою 27.01.2009 за № 8404534;тип обтяження: заборона на нерухоме майно:об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно (а.с. 5-6). Відповідно до листа № 389 від 26.01.2021 Ладижинського міського відділу ДВС на заяву [PERSON] від 25.01.2021 зазначено, що згідно з облікових даних відділу та даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 26.01.2021 [PERSON] боржником не значиться (а.с.7). Крім того, судом досліджено копію відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 01.03.2021 П-269/0-876/6-21 надану на звернення [PERSON] , в якій зазначено, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не володіє інформацією щодо наявності чи відсутності у [PERSON] боргу по сплаті штрафу на користь держави в сумі 299 грн 20 коп. та державного мита в сумі 51 грн (а.с. 49). Позивач в іншій спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право на користування та розпоряджання своїм майном не може. ІV. Оцінка Суду. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19) дійшла висновку: «що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна». Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] ж власником майна на яке накладено арешт. Начальником Ладижинського МВ ДВС Зайком Т.В. відповідно до листа № 389 від 26.01.2021 Ладижинського міського відділу ДВС на заяву [PERSON] від 25.01.2021 зазначено, що згідно з облікових даних відділу та даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 26.01.2021 [PERSON] боржником не значиться. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved