Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 24.12.1996 року їй та її сину [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/2 частині квартири за адресою: [ADDRESS] . У зазначеній квартирі, крім неї та її сина, зареєстрований також [PERSON] , який в минулому доводився пасинком її сину [PERSON] . Відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі, але з травня 2014 року фактично за місцем реєстрації не проживав, його особистих речей у квартирі немає. Позивач несе всі обов`язки по сплаті комунальних послуг з урахуванням зареєстрованих у квартирі осіб. Відповідач мешкає у Германії , перешкод у проживанні в спірній квартирі йому ніхто не чинить. Оскільки, через реєстрацію відповідача у належній йому квартирі, позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] до судового засідання не з?явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому ЦПК України, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Третя особа до судового засідання не з?явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому ЦПК України, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 03.09.2019 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.45 год. 01.10.2019 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення). 01.10.2019 року на підставі ухвали суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 09.00 год. 29.10.2019 року з викликом свідків. Через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 14.30 год 20.11.2019 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 січня 1996 року, позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] , належить по 1/2 частині квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В квартирі крім позивача також зареєстрований відповідач [PERSON] , 1990 року народження (а.с. 6, 8). 20 серпня 2019 року представником комітету самоорганізації населення м.Мирноград Сорокою Л.М., складений акт, згідно з яким, [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але не мешкає за адресою: [ADDRESS] з травня 2014 року (а.с. 7). Вказані обставини та факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважної причини, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач є його сусідкою. Відповідач - це пасинок [PERSON] , сина позивача, бачив його декілька разів. Відповідач за спірною адресою не проживає, останній раз його бачив 4-5 років тому. Сам він мешкає на [ADDRESS] , вони проживають в одному дворі. Зараз у цій квартирі проживає тільки син позивача. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач - це його сусідка, мешкає у буд. 18 , номер квартири не знає. У цій квартирі також мешкає [PERSON] , більше у цій квартирі ніхто не мешкає. [PERSON] сам проживає у цій квартирі приблизно 5 років. Син та дружина [PERSON] вже не проживають у цій квартирі приблизно 5 років. V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При з`ясуванні причин відсутності відповідача у спірній квартирі, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідач не користувався житлом та був відсутнім, як встановлено у судовому засіданні, принаймні з 2014 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеною квартирою, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України, 150 ЖК України,

Outcome: approved