Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позов: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюбу 25.07.2007 у виконкомі Верхньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. У шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] . Їхнє спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через невідповідність характерів та різницю у поглядах на життя. Тому нею також подано позов до Надвірнянського районного суду про розірвання шлюбу. На даний час вони з відповідачем разом не проживають більше 8 місяців. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, його потребами не цікавиться. Вона проживає разом з малолітнім сином, якого утримує, тимчасово не працює, інколи підробляє по тимчасових заробітках, проте її дохід є не стабільним та не достатнім для утримання сина, тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку. Відповідач офіційно працює на ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття», де отримує стабільну заробітну плату, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, не має. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, однак заперечив проти розміру аліментів, визначеного позивачем, оскільки він офіційно працює на ВАТ «Нафтохімік Прикарпаття», однак отримує невелику заробітну плату, тому не має змоги сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. щомісячно, як просить позивач. Просить визначити розмір аліментів в частці від його заробітку, передбаченій законом на дитину відповідного віку. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2020 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу 25.07.2007 у виконкомі Верхньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с. 4). У шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 5). Як вбачається з довідки Верхньомайданської сільської ради від 28.08.2020 № 628/2-16, позивач разом з неповнолітньою дитиною зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Сторони по справі на даний час проживають окремо. Позивач [PERSON] офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, тому не має змоги самостійно утримувати малолітню дитину. Відповідач [PERSON] офіційно працює в ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на посаді старшого охоронника, де отримує регулярний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання малолітньої дитини (а.с. 25). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов наступних висновків. Відповідно до норм ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня - 2318 гривень. Згідно ст.\~191\~СК України\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання малолітнього [PERSON] суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, матеріальний стан позивача, яка офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки, яких не вистачає на утримання дитити, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює, однак отримує невелику заробітну плату, є фізично здоровою людиною, відсутність у нього інших утриманців, обов`язку обох батьків утримувати дитину, диспозитивне право позивача самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 08.09.2020. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved