Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 10 січня 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі Закону України «Про вибори Президента України» він звернувся до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] із заявою про посвідчення підпису на заяві про самовисунення кандидатом в Президенти України на виборах 31 березня 2019 року. Відповідач відмовився вчинити вказану нотаріальну дію, вказавши, що він не вніс плату за її вчинення та нібито ця дія суперечить чинному законодавству, посилаючись на ст.49 Закону України «Про нотаріат», про що виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 січня 2019 року. Позивач вказує, що зазначені відповідачем у своїй постанові обставини, не відповідають дійсності, так як плату за вчинення нотаріальної дії він не вніс через те, що нотаріус не надав йому квитанцію про сплату нотаріального збору. [PERSON], вчинивши бездіяльність, а саме відмовивши у посвідченні його підпису, позбавив його права бути обраним, перебрав на себе повноваження ЦВК в частині повноти документів, які додані ним до заяви про самовисунення, посилаючись у постанові на те, що для вчинення ним цієї дії йому необхідні інші документи, щоб засвідчити справжність підпису позивача. Просить зобовязати відповідача вчинити нотаріальну дію та засвідчити його підпис під заявою про самовисунення кандидатом в Президенти України; окремою ухвалою звернутися до Міністерства юстиції України про позбавлення [PERSON] права на зайняття нотаріальною діяльністю. Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.01.2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху (а.с.6). Після усунення недоліків 24.01.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи, визнано справу малозначною відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.19, ч.3 ст. 274 ЦПК України. Крім того, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.10). 07.02.2019 року від приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він вважає позовні вимоги позивача такими, що не мають правових підстав та не підлягають задоволенню. Зазначив, що дійсно 09 січня 2019 року до нього звернувся [PERSON] для засвідчення справжності його підпису на заяві до Центральної виборчої комісії про самовисунення кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року. При цьому він надав свій паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків та зразок самої заяви на одному аркуші (наданий до суду позивачем). В останньому рядку тексту заяви йдеться про те, що додатком до цієї заяви є пояснювальна записка на одному аркуші, але самої пояснювальної записки [PERSON] не надав. В звязку з тим, що додаток є невідємною частиною документа (в даному випадку заяви), то він повинен прикріплюватися (підшиватися) нотаріусом до основного документу (заяви), що передбачено п.7 гл.8 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, згідно якого в разі, якщо документи, що посвідчуються, видаються або засвідчуються, викладені в двох і більше окремих аркушах, вони повинні бути зєднані у спосіб, що унеможливлює їх розєднання без порушення їх цілісності, із зазначенням кількості прошитих (прошнурованих), пронумерованих і скріплених аркушів, з проставлянням підпису та печатки нотаріуса. Проте, самої пояснювальної записки нотаріусу не було надано позивачем. Крім того, [PERSON] не була здійснена оплата нотаріальної дії, що підтверджується самим позивачем у позовній заяві, про вчинення якої він просив, але така попередня оплата передбачена ст.42 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, відповідно до якої нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Згідно ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а також, якщо особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії не внесла плату за її вчинення. Вважає, що вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню (а.с.14-15). Відповідь на відзив позивач не надав. 22.02.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області справу призначено до розгляду у спрощеному (письмовому) позовному провадженні на 22.02.2019 року на 09:30 год. без повідомлення учасників справи (а.с.16). Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не надав, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із\~практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних субєктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій обєктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обовязків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] з документами для засвідчення справжності підпису на його заяві до Центральної виборчої комісії про самовисунення кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року (а.с.4). 09 січня 2019 року відповідач, розглянувши документи [PERSON] для засвідчення справжності підпису на заяві до Центральної виборчої комісії про самовисунення кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року, виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.3). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що [PERSON] не надав нотаріусу документи, а саме додатки до поданої заяви, які передбачені в тексті самої заяви та в ст. 51 Закону України «Про вибори Президента України», а також не вніс плату за вчинення нотаріальної дії, а саме за посвідчення справжності підпису на заяві до Центральної виборчої комісії про самовисунення кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про вибори Президента України» право висування кандидата на пост Президента України належить громадянам України, які мають право голосу. Це право реалізується ними через політичні партії, а також шляхом самовисунення відповідно до цього Закону. Згідно ст.1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до\~ст.3\~Закону України\~«Про нотаріат»\~нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 7 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Згідно ст.31 Закону України «Про нотаріат» приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та громадянином або юридичною особою. Приватні нотаріуси за вчинення інших дій, покладених на них відповідно до закону, справляють плату, розмір якої визначається законодавством у відповідній сфері. Відповідно до п.11 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, в тому числі засвідчують справжність підпису на документах. Згідно п.1 глави 2 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб у день подачі нотаріусу всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладене в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або направлення документів на експертизу. Згідно п.п.1, 2 глави 3 розділу І Порядку при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими\~Законом України «Про нотаріат». Згідно п.п.1,\~2\~глави 4\~розділу І\~вказаного Порядку\~дієздатність громадянина,\~що звернувся\~за вчиненням\~нотаріальної дії,\~перевіряється нотаріусом\~на підставі\~наданих документів,\~передбачених статтею\~43\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~що підтверджують\~його вік,\~а також\~на підставі\~переконаності нотаріуса\~в результаті\~проведеної розмови\~та розяснення\~наслідків вчинення\~нотаріальної дії\~у здатності\~цієї особи\~усвідомлювати значення\~цієї нотаріальної\~дії,\~її наслідків\~та змісту\~розяснень нотаріуса,\~а також\~відповідності волі\~і волевиявлення\~особи щодо\~вчинення нотаріальної\~дії. У разі наявності сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус зобовязаний звернутися до органу опіки та піклування за місцем проживання відповідної фізичної особи для встановлення факту відсутності опіки або піклування над такою фізичною особою. Згідно п.п.1-3 глави 7 розділу І Порядку відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обовязково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Відповідно до п.1 глави 8 розділу І Порядку про вчинення нотаріальної дії нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Згідно п.7 глави 8 розділу І Порядку в разі якщо документи, що посвідчуються, видаються або засвідчуються, викладені на двох і більше окремих аркушах, вони повинні бути зєднані у спосіб, що унеможливлює їх роз'єднання без порушення їх цілісності, із зазначенням кількості прошитих (прошнурованих), пронумерованих і скріплених аркушів, з проставлянням підпису та печатки нотаріуса. Судом встановлено, що позивач, звертаючись до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] з документами для засвідчення свого підпису на заяві до Центральної виборчої комісії про самовисунення кандидатом на пост Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року не виконав вимог, передбачених як Законами України «Про вибори Президента України» та «Про нотаріат», так і вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, так як ним не була внесена плата за вчинення нотаріальної дії (посвідчення справжності підпису), а також не були надані нотаріусу документи додатки до поданої заяви, зазначені ним в тексті самої заяви та визначені в ст.51 Закону України «Про вибори Президента України». Аналіз наведених норм дає суду підстави стверджувати, що законодавство про нотаріат вимагає від нотаріуса в разі неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса або в разі не внесення плати за вчинення нотаріальної дії відмовити у її вчиненні. Позивач, не оспорюючи по суті постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 9.01.2019 року та не спростувавши в установленому законом порядку викладені у ній мотиви та обґрунтування, просить зобовязати відповідача вчинити нотаріальну дію, а саме засвідчити підпис [PERSON] під його заявою про самовисунення кандидатом у Президенти України. При цьому в обґрунтування свого позову позивач не надав суду належних, достатніх, допустимих та переконливих доказів. В даному випадку суд вважає, що дії приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] узгоджуються із положеннями законодавства, він правомірно відмовив у вчиненні нотаріальної дії, про що виніс постанову від 9.01.2019 року, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не підтверджені належними, допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню, законних підстав для зобовязання нотаріуса до вчинення нотаріальної дії, а саме засвідчити підпис [PERSON] під заявою про самовисунення кандидатом в Президенти не вбачається. Доводи позивача, викладені у позові, про постановлення окремої ухвали відносно приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] до Міністерства юстиції України не заслуговують на увагу, так як в діях нотаріуса порушень діючого законодавства судом не встановлено. Висновок суду. Таким чином, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з вищевикладених підстав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed