Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс» про визнання за ним право на безкоштовний проїзд в автобусах міського маршруту №16, як інваліда 2 групи загального захворювання; стягнення моральної шкоди в сумі 3 000 грн (а.с.1-6). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що являється інвалідом 2 групи загального захворювання і має пільги, встановлені Законом України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні». Зазначає, що проживає у с. Вознесенське (Ульяновка) Чернігівської області, а тому часто користується маршрутом №16 «Залізничний вокзал-Дачі (Вознесенське)», який обслуговується автомобільним перевізником ДП «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс». Протягом 2018 року водії маршрутного автобусу №16 відмовляли у безкоштовному проїзді. У зв'язку з чим він звертався до дочірнього підприємства «Пассервіс», до «Укртрансбезпеки», а також викликав наряд поліції. Однак, водії все одно відмовляють йому у безоплатному проїзді. Вказує, що пільгове перевезення інвалідів здійснюють усі підприємства транспорту, незалежно від форми власності та підпорядкування (Закон України «Про транспорт»). Крім того, згідно рішення Чернігівської міської ради від 26.10.2017 року прийнята Програма компенсації пільг перевезень окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування на 2018 рік. Враховуючи, що тривалий час порушується його право на безкоштовний проїзд, він відчуває, біль, обурення, що призводить до негативних змін у його житті , а тому, посилаючись на ст. 23 , 1167 ЦК України, просить стягнути моральну шкоду. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач - дочірнє підприємство «Пассервіс» Відкритого акціонерного товариства «Чернігівавтосервіс», у встановлений строк подав відзив (а.с.37-39), відповідно до якого просив відмовити повністю. При цьому зазначив, що письмові докази надані позивачем до позовної заяви не підтверджують факт протиправних дій відповідача, а також факт заподіяння моральної шкоди. Відповідно до ст.38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», інваліди I та II групи, мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі). Маршрут №16, яким користується позивач, виходить за межі міста, є приміським, а не міським. За таких обставин, позивач не має право на безплатний проїзд в автобусах маршруту №16 «Залізничний вокзал-Дачі (Вознесенське)». Відповідно до ст. 179 ЦПК України представник позивача подала відповідь на відзив (а.с.51-54), згідно якого посилається на статтю 37 Закону України «Про автомобільний транспорт», де встановлено, що автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовляти від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Твердження, що маршрут №16 не фінансується з державного бюджету не відповідає дійсності, тому що Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області неодноразово повідомляло, що перевізнику компенсація пільг перевезень з міського бюджету проводиться. Відповідач надіслав заперечення (а.с.69) в яких пояснює зміст рішення Чернігівської міської ради від 26.10.2017 року №24/VII-3 та посилається на пункт 14 Постанови Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», у якому зазначено, що до міських належать перевезення за маршрутами в межах території міста, іншого населеного пункту. Отже, маршрут №16 не відносить до категорії міських маршрутів. Третя особа - Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв'язку, надіслала письмові пояснення (а.с.34), згідно яких повідомила, що Чернігівська міська рада рішенням від 26.10.2017 року №24/VII-3 прийняла Програму компенсації пільгових перевезень окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування на 2018 рік, для забезпечення реалізації якої передбачається виділення коштів, виходячи з фінансових можливостей бюджету міста Чернігова. Категорія інваліди ІІ групи входить до переліку окремих категорій пасажирів, за проїзд яких в електротранспорті та автобусах загального користування здійснюються компенсаційні відшкодування. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, з підстав, зазначених в позові та відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у позові, з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях. Вказав, що маршрут №16 «Залізничний вокзал-Дачі (Вознесенське)» є приміським, тому позивач, як інвалід ІІ групи, не має право на безкоштовний проїзд. Вартість проїзду по місту становить 6 грн, а в с. Вознесенське - 8 грн. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, в письмових поясненнях просив розглянути справу без його участі. Суд, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] має ІІ групу інвалідності загального захворювання, отримує пенсію за віком (а.с.11). Місце реєстрації [PERSON] - [ADDRESS] (а.с.10зв). Позивач неодноразово звертався до дочірнього підприємства «Пассервіс» ВАТ «Чернігівавтосервіс», Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв'язку з приводу порушень його прав безоплатного проїзду у пасажирському міському транспорті, як інваліда ІІ групи загального захворювання, що відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», ст. 12 Закону України «Про транспорт» дає йому право на пільги щодо безоплатного користування транспортом. Листами від 23.08.2018, 27.08.2018, 19.10.2018, 29.10.2018 року [PERSON] повідомлено, що на автобусному маршруті №16 «Залізничний вокзал-Дачі (Вознесенське)» здійснюються компенсаційні відшкодування з міського бюджету перевізникам, що обслуговують міську маршрутну мережу (а.с.12-15). Також вбачається, що позивач звертався до ЧВП ГУ НП в Чернігівській області щодо відмови йому в пільзі на безоплатний проїзд, як інваліду 2 групи. За результатами перевірки 06.11.2018 року, 10.11.2018 року та 14.12.2018 року складено висновки, згідно яких [PERSON] рекомендовано звернутися до «Укртрансбезпеки» Державної служби України з безпеки на транспорті (а.с.16, 17, 58-59). Згідно довідки ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 26.11.2018 року [PERSON] звертався до відділу поліції з проханням провести бесіду з водієм маршрутного таксі №16, який відмовлявся провезти позивача безкоштовно (а.с.18). Як вбачається із листа Чернігівського відділу поліції від 14.12.2018 року після проведеної перевірки за зверненням [PERSON] встановлено, що у даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, але вбачаються ознаки цивільно - правових відносин, які вирішуються виключно в судовому порядку (а.с.60-61). Із листа Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв'язку вбачається, що на автобусному маршруті №16 здійснюються компенсаційні відшкодування з міського бюджету перевізниками, що обслуговують міську маршрутну мережу (а.с.92). Рішенням Чернігівської міської ради №419 від 28 вересня 2016 року затверджено мережу міських автобусних маршрутів, серед яких є маршрут №16 «Залізничний вокзал-Дачі (Вознесенське)» (а.с.93-95). Відповідно договору №13 від 10 січня 2017 року Управління транспорту та зв'язку Чернігівської міської ради надає ДП «Пассервіс» право з 10 січня 2017 року до 09 січня 2022 року перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №16 «Залізничний вокзал-Дачі (Вознесенське)» (а.с.113-117). Відповідно до п.2.2.9 вказаного договору перевізник зобов'язаний забезпечити безплатний проїзд учасників бойових дій, членів сімей загиблих учасників бойових дій ( в тому числі учасників АТО). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо надання транспортних послуг. Згідно ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. 05.10.2000 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» № 2017-ІІІ. Статтею 19 Закону регламентовано порядок визначення та застосування державних соціальних гарантій в реалізації державної соціально - економічної політики. Виключно законами України визначаються: мінімальний розмір заробітної плати, мінімальний розмір пенсії за віком, неоподаткований мінімум доходів громадян, величина порогу індексації грошових доходів громадян, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Частиною 2,3 зазначеної статті визначено, що державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності. Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачити додаткові соціальні гарантії та рахунок коштів місцевих бюджетів. Так, згідно рішення Чернігівської міської ради від 26.10.2017 року №24/VII-3 прийнято Програму компенсації пільгових перевезень окремих категорій громадян в міському електро- та автомобільному транспорті загального користування на 2018 рік (а.с.72-82). Згідно розділу 2 Програма направлена на розв'язання проблем соціального захисту громадян, які мають право пільгового проїзду згідно з діючим законодавством . Відповідно до ст.38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інваліди I та II групи, діти-інваліди та особи, які супроводжують інвалідів I групи або дітей-інвалідів (не більше однієї особи, яка супроводжує інваліда I групи або дитину-інваліда), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі). Відповідно до п.14 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. №176, до міських належать перевезення за маршрутами в межах території міста, іншого населеного пункту (далі - міські маршрути). До приміських належать перевезення за маршрутами, завдовжки до 50 км незалежно від адміністративно-територіального поділу, крім міських маршрутів (далі - приміські маршрути). Стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає визначення міського і приміського автобусних маршрутів: «автобусний маршрут міський - автобусний маршрут, який не виходить за межі території населеного пункту; автобусний маршрут приміський - автобусний маршрут, який з'єднує населені пункти і протяжність якого не перевищує 50 км». Отже, автобусний маршрут №16 «Залізничний вокзал-Дачі (Вознесенське)» не є міським автобусним маршрутом в розумінні ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (з'єднують населені пункти: місто Чернігів і село Вознесенське Чернігівського району), а тому з боку відповідача, у відповідності до ст.38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відсутній обов'язок по безоплатному перевезенню позивача у даному автобусному маршруті. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо посилань позивача на те, що в ході перевірки за безпідставну відмову в пільговому перевезенні пасажира на водія транспортного засобу Рута 20 днз СВ 2099 ВС складено протокол про адміністративне правопорушення, суд відноситься критично, так як відсутні докази на підтвердження того факту, що до водія застосовувалось адміністративне стягнення. Таким чином, проаналізувавши і дослідивши всі надані докази в їх сукупності з фактичними обставинами даної справи і правовими нормами, суд вважає, що в задоволенні позову в частині визнання права на безкоштовний проїзд в автобусах міського маршруту №16, як інваліда 2 групи загального захворювання,слід відмовити за недоведеністю неправомірності дій відповідача. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Враховуючи, що під час судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт порушення відповідачем прав позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed