Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області звернулася до суду з позовною заявою в якій просить зобовязати [PERSON] знести незаконно побудовану газозаправочну станцію на земельній ділянці площею 0,0121 га, яка розташована в межах населеного пункту на території смт. Курилівка за адресою вузі. Жовтнева 87-Г, кадастровий номер 1223756800:02:005:0053, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування своїх позовні вимоги зазначено, що Курилівською селищною радою в межах своїх повноважень було укладено договір оренди землі з орендарем [PERSON] від 24 листопада 2014р. на земельну ділянку площею 0,0121 га, яка розташована в межах населеного пункту на території смт. Курилівка за адресою вул. Жовтнева 87-Г, кадастровий номер 1223756800:02:005:0053. Земельна ділянка передана в оренду для комерційного використання - під обслуговування магазину. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. З метою виявлення випадків користування землями комунальної власності без правовстановлюючих документів, захисту законних прав та інтересів територіальної громади, здійснення контролю за використанням і стороною земель та природних ресурсів на території смт. Курилівка, розпорядженням голови Курилівської селищної ради «Про затвердження «складу комісії з моніторингу законності використання землі та перегляду договорів оренди землі на території смт. Курилівка» створено Комісію з моніторингу законності використання землі та перегляду договорів оренди землі на території смт. Курилівка. За наслідками реагування на численні звернення місцевих мешканців, Комісією Курилівської селищної ради з моніторингу законності використання землі та перегляду договорів оренди землі було виявлено численні грубі порушення законодавства у сфері земельних відносин (Копія акту обстеження додається). Земельна ділянка площею 0,0121 га, що знаходиться в межах населеного пункту на території смт. Курилівка та перебуває в оренді [PERSON], використовується не за цільовим призначенням, а саме: на земельній ділянці без будь-яких дозволів встановлена газозаправочна станція з метою одержання неправомірного прибутку, чим наноситься шкода територіальній громаді в особі Курилівської селищної ради. З метою недопущення негативних наслідків, орендарю направлено вимогу про термінове усунення порушення у землекористуванні шляхом демонтажу незаконно встановленої газозаправочної станції в найкоротший термін. Проте, орендар ігнорує дані вимоги, а газозаправочна станція продовжує у звичайному режимі незаконно працювати на території орендованої земельної ділянки, чим порушуються умови п. 16 Договору, за якими забороняється самовільна забудова земельної ділянки. П. 27 Договору передбачено, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування та родючості грунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів. Таким чином, посилаючись на норми законодавства передбачені ст. 12, ч. 2 ст. 83, ст.. 122, Земельного кодексу України, ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення КСУ від 27.12.2001 №20-рп/2001, ст..ст. 32, 34, 35 ЗУ «Про оренду землі», Курилівська селищна рада просить даний позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача [PERSON] проти позовних вимог заперечували, посилаючись на письмові заперечення, що містяться в матеріалах справи, в яких зокрема зазначено, що на орендованій земельній ділянці, яка розташована за адресою вузі. Жовтнева 87-Г смт. Курилівка розташований магазин відповідача, який вона здає в оренду іншим особам. Хто саме збудував поряд з магазином газопостачальну станцію відповідачу невідомо. За використання земельної ділянки відповідач сплачує максимально можливий розмір орендної плати. Також не згодна з твердженням позивача про порушення нею цільового призначення земельної ділянки, оскільки Курилівською селищною радою взагалі не визначено категорію земельної ділянки, що була передана їй в оренду. Крім того вважають, що позивач вибрав невірний спосіб захисту свого права, оскільки ні договором оренди, ні будь-яким іншим нормативним актом не передбачено право позивача вимагати вчинення дій, що зазначені в позові. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору оренди землі від 24.11.2014 року Курилівська селищна рада передала [PERSON] в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 0,0121 га, яка розташована в межах населеного пункту на території смт. Курилівка за адресою вул. Жовтнева 87-Г, кадастровий номер 1223756800:02:005:0053. Земельна ділянка передана в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Вказаний договір оренди був 25.11.2014 року зареєстрований в Реєстрційні службі Петриківського РУЮ Дніпропетровській області. Згідно актів обстеження від 19.12.2016 та 25.05.2017 року, складеними комісією Курилівської селищної ради з моніторингу законності використання землі та перегляду договорів оренди землі, встановлено що земельна ділянка площею 0,0121 га, що за адресою смт. Курилівка вул. Жовтнева 87-Г та перебуває в оренді [PERSON], використовується не за цільовим призначенням, на земельній ділянці без будь-яких дозволів встановлена газозаправочна станція з метою одержання неправомірного прибутку. Згідно витягу з державного реєстру прав від 26.12.2012 року відповідачу [PERSON] належить магазин, за адресою смт. Курилівка вул. Жовтнева 87-Г. Згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Свідоцтва платника єдиного податку, [PERSON] 19.04.2012 зареєстрована як фізична особа-підприємець та має право здійснювати підприємницьку діяльність в сфері надання в оренду чи експлуатацію власного чи орендованого майна. Зважаючи, що договір оренди землі від 24.11.2014 року укладався Курилівською селищною радою з [PERSON] як з фізичною особою, а не з фізичною особою-підприємцем, суд вважає, що дана справа відноситься до юрисдикції загального суду. Правовідносини, які виникли між сторонами щодо використання переданої в оренду земельної ділянки регулюються положеннями ЗУ «Про оренду землі». Згідно ст.ст. 1, 2, 4 ЗУ «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, зокрема до повноважень селищних рад у галузі земельних відносин на території селищ належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Усі землі в межах населених пунктів перебувають у комунальній власності (частина 2 статті 83 Земельного кодексу України). Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду. Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.ст. 626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 24 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст.. 25 ЗУ «Про оренду землі»,орендар земельної ділянки зобовязаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у пятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Згідно пунктів 16, 18, 27 договору оренди землі від 24.11.2014 року, на порушення відповідачем яких позивач посилається як на підставу своїх вимог, слідує, що сторонами при укладенні договору оренди були узгоджені певні обмеження щодо використання земельної ділянки, зокрема заборона її самовільної забудови, зміни цільового призначення та покладання на орендаря обовязку використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з договором оренди, дотримуватися екологічної безпеки землекористування та родючості грунтів, додержуватися державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів. Згідно п. 20, п. 35 зазначеного договору, в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених\~ умовами договору та з інших підстав визначених законом, за рішенням суду на вимогу однією із сторін дія договору припиняється шляхом його розірвання. Після припинення дії договору протягом 10 днів Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, про що складається акт прийому-передачі землі. У разі невиконання Орендарем обовязку щодо умов повернення Орендодавцю земельної ділянки Орендар зобовязаний відшкодувати Орендодавцю завдані збитки. П. 20, п. 35 зазначеного договору кореспондується також з вимогами ст.. 34 ЗУ «Про оренду землі», відповідно до якої встановлюється обовязок орендаря у разі припинення або розірвання договору оренди землі повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. У разі невиконання орендарем обовязку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобовязаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. При цьому буд-яких інших наслідків, повязаних з невиконанням сторонами обовязків, передбачених\~ умовами договору, окрім права позивача вимагати розірвання договору, повернення земельної ділянки та вимагати відшкодування завданих збитків у разі невиконання відповідачем обовязку щодо умов повернення позивачу земельної ділянки, а ні договір оренди землі від 24.11.2014 року, а ні ЗУ «Про оренду землі» не містить. Жодних інших норм законодавства, що регламентують право захищати інтереси позивача у обраний ним спосіб, останнім наведено не було. Таким чином вимога позивача про зобовязання відповідача знести незаконно побудовану газозаправочну станцію на підставі порушення ним умов договору не ґрунтується на вимогах закону та умовах договору оренди землі від 24.11.2014 року. З огляду на вищезазначене, не вдаючись до встановлення наявності чи відсутності порушень умов договору з боку відповідача, та враховуючи, що договором оренди землі від 24.11.2014 року та ЗУ «Про оренду землі» не передбачені наслідки за невиконання умов оренди землі, про застосування яких просить позивач, суд приходить до висновку, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, у звязку з чим вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У звязку з відмовою в задоволенні основної позовної вимоги, відсутні також підстави стягнення з відповідача судових витрат

Outcome: dismissed