Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 1.Представник позивача ТОВ «Веллфін» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованості за договором позики у розмірі 51 304,16 грн. а також витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 921,00 грн. Аргументи учасників справи. 2.ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності та платності. 30.11.2016 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено Договір позики № 100775 в електронній формі (далі - Договір). За умовами п. 1.1. укладеного між сторонами договору, ТОВ «Веллфін» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 1200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивач належним чином виконав умови договору позики, але відповідач отримані грошові кошти в передбачений договором строк не повернув, внаслідок чого станом на 12.12.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 51304,16 грн., яка складається з: 1200,00 грн. - основний борг, 16920,68 грн. - заборгованість за відсотками, 33183,48 грн. заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. 3.Від відповідача [PERSON] відзив на адресу суду не надходив. Заяви та клопотання учасників справи. 4.Представник позивача, до зали судового засідання не з`явився, просив суд у разі неявки в судове засідання відповідача, розглядати справу у його відсутності. Не заперечував проти винесення заочного рішення. 5.Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомила. Процесуальні дії у справі. 6.10 березня 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. 7.18 вересня 2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи № 214/241/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики. Обставини справи, встановлені судом. 8.ТОВ «Веллфін» є юридичною особою, діє на підставі Статуту та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження № 2606 від 27 жовтня 2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ( а.с.6) 9.30.11.2016 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено Договір позики № 100775 в електронній формі ( а.с. 14-17; 18-22) 10.Згідно з п. 1.1 вищезазначеного договору позики позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачених договором, грошові кошти в позику в сумі 1200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, визначені договором. 11.Відповідно до п. 1.3. Договору позики строк позики за цим Договором складає 14 днів. 12.Згідно з п. 1.5.1 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 1,27 процента від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою; - 1,27 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього Договору; При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів погашення позики та належних на дату погашення платежів. 13.Відповідно до п. 1.4 Договору позики цей договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором. 14.Згідно банківської виписки № 000000001171 за 30.11.16 року, сформованої 13.12.2019 року видаток контрагента [PERSON] , код рахунку 3771 становить 12000,00, р/р Альфа -Банк [NUMBER] ( а.с.24). 15.Між ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та ТОВ «Веллфін» 18 травня 2016 року було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № ВП - 180516-3 9а.с.25). Джерела права й акти їх застосування. 16.Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . 17.Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. 18.Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). 19.Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 20.Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. 21.Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). 22.Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. 23.Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». 24.Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. 25.Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 26.Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про електронну комерцію» ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції. Так, частиною 4 ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що фізична особа (споживач) послуг у сфері електронної комерції повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі. 27.Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 28.Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 29.Порядок надання грошових коштів у позику фізичним особами регулюється правилами надання грошових у вигляді позики ТОВ «Веллфін», затвердженими Директором ТОВ «Веллфін» відповідно до наказу № 2-1 від 27 жовтня 2015 року. 30.Як вбачається з матеріалів справи та в належний спосіб не спростовано відповідачем, останній відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Правил порядку оформив заявку для отримання позики шляхом заповнення усіх полів заявки, які є обов`язковими для заповнення, на підставі якої між сторонами було укладено договір позики в електронній формі ( а. с. 14-17). 31.Відповідно до пункту 6.10 Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін» товариство надає позику в порядку одностороннього перерахування суми , зазначеної в Договорі позики на рахунок банківської платіжної картки зазначеної в Заяві. ( а.с.10 зворот) 32.Під час заповнення полів заявки в графі «Банківська карта» відповідач зазначила номер банківської карти як « [NUMBER] » ( а.с.15). 33.Представник позивача, як на підставу укладення договору, порядок якого визначений в пункті 1.4, посилається на ту обставину, що позивачем через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY на картковий рахунок відповідача булла перерахована сума позики, що зазначена в договорі позики, що підтверджується повідомлення від ТОВ ФК «ВЕЙ ФОП ПЕЙ», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк - еквайер здійснює зарахування коштів згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП - 18516-3 від 18.05.2016 року та банківською випискою. 34.Однак, судом під час ознайомлення з матеріалами справи було встановлено, що представником позивача до позовної заяви не долучено повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на перерахування суми позики відповідачеві. 35.Крім того, з банківської виписки № [NUMBER] за 30.11.16 року не вдається встановити, що позивачем перераховано [PERSON] грошові кошти в сумі 1200,00 грн. на картковий рахунок зазначений нею в заяві, а саме 40 [NUMBER] ( а.с.15). 36.Таким чином, представник позивача відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України не довів належними, допустимим та достатніми доказами надання позикодавцем ТОВ «Веллфін» позичальнику [PERSON] грошових коштів в сумі 1200,00 грн. 37.В свою чергу, представник позивача на судові виклики до суду не з`являвся, та просив суд розглядати справу за його відсутності. 38.Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 39.З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду України в Постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 40.Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю. Розподіл судових витрат. 41.Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 42.В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на рахунок позивача На підставі викладеного,

Outcome: dismissed