Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Квартира [ADDRESS]/Зестафонській в місті Запоріжжі належить на праві власності на підставі рішення Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 22.06.2012р.: [PERSON] 2/3 частки, [PERSON] 1/6 частка та [PERSON] /дівоче прізвище [PERSON]/ [PERSON] 1/6 частка, що також, підтверджується витягом з реєстру про державну реєстрацію прав власності. За вищевказаною адресою були зареєстровані та мешкали: [PERSON], її чоловік - [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з 06.04.2002р., позивачка [PERSON] та її син - [PERSON] Даніїл, 2003р. народження. 17.08.2014р. [PERSON] померла. Заповіту вона не залишила. У встановлений законом строк позивачка, рідна дочка померлої [PERSON], звернулася до 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку. Разом із нею до нотаріальної контори звернувся рідний брат позивачки та син померлої [PERSON] [PERSON], який надав заяву про відмову від права на прийняття спадщини на користь сестри - [PERSON] Крім того, спадкоємцем після смерті [PERSON], був і її чоловік [PERSON], однак, він не встиг звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку, т.я. 28.08.2014р. помер. Тому, позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією родиною із вітчимом та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, а саме на 2/3 частки квартири [ADDRESS]/Зестафонській в місті Запоріжжі, які належать матері. Позивачка та її представник підтвердили у судовому засіданні позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача Запорізької міськради, в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно рекомендованою кореспонденцією. 3-я особа по справі [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно, він має право власності у спірній квартирі на 1/6 її частку, однак, в квартирі не зареєстрований і не мешкає, проживає разом із своєю родиною за іншою адресою. Після смерті матері, він підписав заяву в нотаріальній конторі про те, що відмовляється від права на прийняття спадщини на користь сестри - [PERSON] Тому, він не заперечує проти визнання за сестрою, позивачкою по справі, права власності на 2/3 частки квартири, яка належала матері. Заслухавши позивачку, її представника та 3-ю особу по справі [PERSON], а також, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав: квартира [ADDRESS]/Зестафонській в місті Запоріжжі належить на праві власності на підставі рішення Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 22.06.2012р. /С.№2/0814/2157/2012/: [PERSON] 2/3 частки, [PERSON] 1/6 частка та [PERSON] /дівоче прізвище [PERSON]/ [PERSON] 1/6 частка /а.с.10-11/, що також, підтверджується витягом з реєстру про державну реєстрацію прав власності /а.с.12/ та внесеними змінами до технічного паспорту на квартиру /а.с.13-14/. За вищевказаною адресою були зареєстровані та мешкали: [PERSON], її чоловік - [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з 06.04.2002р. /а.с.17/, позивачка [PERSON] та її син - [PERSON] Даніїл, 2003р. народження, що підтверджується довідкою голови ОСББ «Осипенко» від 19.01.2015р. /а.с.45/. 17.08.2014р. [PERSON] померла /а.с.9/. Як встановлено в судовому засіданні, заповіту [PERSON] не залишила. У встановлений законом строк позивачка, рідна дочка померлої [PERSON], звернулася до 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадку. Разом із нею до нотаріальної контори звернувся рідний брат позивачки та син померлої [PERSON] [PERSON], який надав заяву про відмову від права на прийняття спадщини на користь сестри - [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи, надісланої на вимогу суду з 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори /а.с. 38-43/. Крім того, спадкоємцем після смерті [PERSON], був і її чоловік [PERSON], однак, він не встиг звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку, т.я. 28.08.2014р. помер /а.с.15/. Після його смерті, як пояснили суду позивачка та 3-я особа по справі, спадкоємців не має, спадкова справа не заводилася, що підтверджується довідкою з 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори /а.с. 37/. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка проживала за вищевказаною адресою із дня свого народження, тобто, з січня 1980р., а зареєстрована з 28.12.1996р. /а.с.6-7/. Вона мешкала разом із матірю [PERSON] Коли мати в 2002р. зареєструвала шлюб із [PERSON], вона в січні 2003р. прописала його в їх квартиру. В тому ж році народився син позивачки Даніїл, якого також, зареєстрували в цій квартирі, що підтверджується довідкою голови ОСББ «Осипенко» від 19.01.2015р. /а.с.45/ та актом від 10.03.2015р. про проживання позивачки з дитиною однією сімєю із матірю та її чоловіком за адресою: квартира [ADDRESS]/Зестафонській в місті Запоріжжі /а.с.19/. Ці ж обставини підтвердив у судовому засіданні і брат позивачки [PERSON] Суд вважає, що позивачка та її представник довели в судовому засіданні факт проживання позивачки однією сімєю із матірю та її чоловіком, які померли в один місяць в серпні 2014р. Крім того, позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яким є 2/3 частки в квартирі [ADDRESS]/Зестафонській в місті Запоріжжі, в порядку спадкування за законом після смерті матері, посилаючись на те, що після її смерті, позивачка є єдиною спадкоємицею, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку, т.я. чоловік матері - [PERSON] за життя не встиг прийняти та оформити спадок. Відповідно до вимог ст.1258, 1261 ЦК України, після смерті матері, позивачка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги, як рідна дочка спадкодавця, тому, вона має право на спадкування майна за законом, а саме, на частку, яка належить спадкодавцю матері позивачки, що визнана спадковим майном. А після смерті [PERSON], відповідно до вимог ст.1264 ЦК України, вона фактично прийняла спадок, продовжуючи проживати в спірній квартирі, тобто, вона є спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала разом із [PERSON] однією сімєю після смерті матері до смерті самого [PERSON] Ці обставини були підтверджені в судовому засіданні і ніким не спростовані на момент розгляду справи у суді. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в України повинно спиратися на певний титул /правовстановлюючий документ/, для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Згідно вимог ст.16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Таким чином, обраний позивачкою спосіб захисту її прав передбачений законом і відповідає йому. З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що вимоги позивачки ніким не оскаржені, суд дійшов висновку, що її вимоги, на яких наполягає вона та її представник, є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджені представленими по справі доказами та поясненнями 3-ї особи. Тому,

Outcome: approved