Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Лікар-психіатр Миколаївської КЦРЛ [PERSON] звернувся до суду із заявою про проведення психіатричного огляду [PERSON] без його згоди. В обгрунтування своєї заяви вказує, що громадянка [PERSON] звернулася до нього із заявою про примусовий психіатричний огляд гр.. [PERSON] [INFO], який проживає в [INFO], так як його поведінка свідчить про наявність тяжкого психічного розладу, а саме на протязі 10 років він нікого не пускає до свого помешкання. В будинку немає ні світла, ні газу, немає елементарних побутових речей, всюди бруд та цвіль. Окрім того його діти хоч і дорослі, живуть у постійному страху, вони постійно недоїдають, в них почалися проблеми із здоров»ям, а до лікарів звернутися забороняє батько. Він зачиняє їх в будинку, не дозволяє виходити на вулицю, спілкуватися з іншими людьми, наносить їм побої. Їхня мити Ольга померла 15.05.2015 року від виснаження, а тому йому слід надати психіатричну допомогу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди. У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав, пояснення дав аналогіні викладеним в заяві. Прокурор в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених вказаним цим законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Нормами ст. 281 ЦПК України передбачено, що справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Тому враховуючи всі вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення, оскільки розгляд даної заяви проводиться з обовязковою участю [PERSON] , однак такий в судове засіданні повторно не доставлений працівниками міліції, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Outcome: dismissed