Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в обґрунтування якого вказав, що 16.11.2017 року о 16 год. 45 хвил. сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій відповідач, керуючи транспортним засобом «ГАЗ 24», державний номерний знак [NUMBER] , у м.Мирнограді допустив зіткнення з транспортним засобом «Джилі», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 05.01.2018 відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 11.05.2018 року постанову Димитровського міського суду Донецької області від 05.01.2018 року залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. На день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Потерпілий звернувся до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Позивачем відшкодовано потерпілому майнову шкоду, яку просить стягнути з відповідача в якості регламентної виплати. Відповідно до звіту №2 вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Джилі» становить 24648,22 грн. Крім того, позивачем понесені витрати на збір документів та визначення розміру шкоди, які складають 1000,00 грн. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована та він винен у настанні дорожньо-транспортної пригоди, просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі у розмірі 25648,22 грн., а також судовий збір в сумі 2270 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 16.04.2021 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 12.05.2021 року. 12.05.2021 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначений на 14.30 год. 11.06.2021 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. 11.06.2021 року було відкладено розгляд справи на 06.07.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Постановою судді Димитровського міського суду Донецької області від 05.01.2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу. Встановлено, що 16.11.2017 року о 6 год. 45 хв. в місті Мирнограді по вулиці Козацькій (колишня - Свердлова), [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ-24, державний номерний знак [NUMBER] , при здійсненні повороту ліворуч не впевнився в безпеці виконання маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Джилі», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 11.05.2018 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Димитровського міського суду Донецької області від 05.01.2018 року стосовно [PERSON] за ст.124 КУпАП залишено без змін (а.с.5-7). Відомості про те, що на момент дорожньо-транспортної пригода цивільно-правова відповідальність відповідача (транспортний засіб [NUMBER] ) була застрахована, матеріали справи не містять (а.с.12). Автомобіль марки «Geely JL7162», державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] та його цивільно-правова відповідальність на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом №АК/7309355 (а.с.10, 11). 05.12.2017 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8-9). 22.08.2018 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про здійснення йому страхового відшкодування (а.с.29). За відомостями звіту №2 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Geely JL7162», держ.номер [NUMBER] , від 04.01.2018 року, вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), спричиненої власнику автомобіля «Geely JL7162», держ.номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження складає 24648,22 грн. (а.с.13-24). 20.11.2018 року Моторним (транспортним) страховим бюро України видано наказ №10593 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] та вирішено сплатити на рахунок [PERSON] суму шкоди, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 25648,22 грн. (а.с.33). Відповідно до платіжного доручення №1014039 від 20.11.2018 року [PERSON] позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 25648,22 грн. на підставі наказу №10593 від 20.11.2018 року (а.с.37). Крім того, позивачем відшкодовано [PERSON] 1000,00 грн. за договором №76 від 27.12.2017 року про проведення експертного автотоварознавчого дослідження ТЗ, сплаченого ним 22.12.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №1014039 від 20.11.2018 року (а.с. 35, 36). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.29Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.п.38.2.1. пункту 38.2 ст.38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п.26 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода в порядку регресу в розмірі 25648,22 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. На підставі ст.ст. 28, 29, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦПК України та

Outcome: approved