Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідач є власником нежитлового приміщення квартири № 20 по бул. Шевченка, 47 м. Запоріжжя. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07.06.2012 року [PERSON] зобовязано укласти з Концерном „Міські теплові мережі договір „купівлі-продажу теплової енергії на умовах договору № 203277 від 01.07.2009 року (копія договору додається). Теплова енергія відпускалась у нежиле приміщення № 20 будинку № 47 по бульвару Шевченка м.Запоріжжя. Згідно Розділу 1 Договору Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами. Позивач за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., з жовтня 2014 року за фактичною адресою нежилого приміщення відпустив теплову енергію відповідачу за котру здійснив нарахування на загальну суму 7346,76 гривень. Претензії з боку відповідача на неналежну якість теплової енергії, що була відпущена за спірний період, на адресу Концерну „МТМ не надходили. За спірний період відповідач не здійснив жодної оплати за спожиту теплову енергію, у звязку з чим відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 7346,76 гривень. Позивач неодноразово надсилав на адресу відповідача претензії з вимогою погасити існуючу суму заборгованості по договору. Відповіді на претензії, направлені концерном „МТМ, відповідач не надсилав. Пунктом 6.4. договору передбачено, що споживач зобовязаний до 20-ого числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Ад. Нахімова, 4, документи за розрахунковий період, а саме рахунок - фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії (п.6.7. Договору). Відповідач не зявився до позивача для отримання зазначених документів в порядку, визначеному договором. А тому, позивач направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу відповідача. Отриманий акт приймання - передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання (п. 6.7.1. Договору). Пунктом 6.7.2. Договору передбачено, що у разі неотримання акту приймання-передачі або обґрунтованих заперечень до нього встановлений договором термін, встановлений п. 6.7.1. Договору акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. Відповідач заперечень, щодо нарахувань зазначених у рахунках та Актах приймання - передачі теплової енергії на адресу концерну „МТМ не надсилав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими позивачем до оплати за вказані періоди. Відповідно до п. 3.2.6 договору споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Згідно п. 7.2.8 договору в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати, у звязку з чим відповідачу була нарахована пеня в розмірі 414,07 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми. Інфляційні витрати за весь період порушення грошових зобовязань складають 354,56 гривень. 3 % річних за весь період порушення грошових зобовязань складає 180,08 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку суму заборгованості за надані послуги у розмірі 7346,76 гривень 80 копійок, пеню у розмірі 414,07 гривень, інфляційні витрати у розмірі 654,56 гривень, 3 % річних у розмірі 180,08 гривень, а також оплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в звязку з наступним. Згідно листа № 21/05 виробничого ремонтно-експлуатаційного житлового обєднання № 1 від 06.01.2009 року, а також рішенням ЗМР № 518/20 про переведення квартири до не житлового фонду від 27.11.2008 року, [PERSON] є власником приміщення № 20 по бул. Шевченка, 47 м. Запоріжжя. Згідно зі статутом концерну „МТМ, основним предметом діяльності концерну є виробництво теплової енергії, розподіл теплової енергії для підігріву житла і побутових потреб населення, підприємств організацій і її збут. Концерн є власником виробленої теплової енергії. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 27.11.2008 року рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 518/20 „Про переведення житлового приміщення квартири № 20 по бул. Шевченка, 47 м. Запоріжжя в не житлове було прийнято рішення про оформлення квартири № 20 по бул. Шевченка, 47 м. Запоріжжя, що належить на праві власності [PERSON], як не житлове приміщення для подальшого використання під магазин промислових товарів та офіс. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07.06.2012 року [PERSON] зобовязано укласти з Концерном „Міські теплові мережі договір „купівлі-продажу теплової енергії на умовах договору № 203277 від 01.07.2009 року (а.с. 7-14). Теплова енергія відпускалась у нежиле приміщення № 20 будинку № 47 по бульвару Шевченка м. Запоріжжя. Згідно Розділу 1 Договору Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами. Позивач за період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., з жовтня 2014 року за фактичною адресою нежилого приміщення відпустив теплову енергію відповідачу за котру здійснив нарахування на загальну суму 7346,76 гривень. Претензії з боку відповідача на неналежну якість теплової енергії, що була відпущена за спірний період, на адресу Концерну „МТМ не надходили. За спірний період відповідач не здійснив жодної оплати за спожиту теплову енергію, у звязку з чим відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 10 947,80 гривень, що підтверджується розрахунком. Позивач неодноразово надсилав на адресу відповідача претензії з вимогою погасити існуючу суму заборгованості по договору. Відповіді на претензії, направлені концерном „МТМ, відповідач не надсилав. Пунктом 6.4. договору передбачено, що споживач зобовязаний до 20-ого числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Ад. Нахімова, 4, документи за розрахунковий період, а саме рахунок - фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії (п. 6.7. Договору). Відповідач не зявився до позивача для отримання зазначених документів в порядку, визначеному договором. А тому, позивач направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу відповідача. Отриманий акт приймання - передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання (п. 6.7.1. Договору). Пунктом 6.7.2. Договору передбачено, що у разі неотримання акту приймання-передачі або обґрунтованих заперечень до нього встановлений договором термін, встановлений п. 6.7.1. Договору акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. Відповідач заперечень, щодо нарахувань зазначених у рахунках та Актах приймання - передачі теплової енергії на адресу концерну „МТМ не надсилав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими позивачем до оплати за вказані періоди. Відповідно до п. 3.2.6 договору споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Згідно п. 7.2.8 договору в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати, у звязку з чим відповідачу була нарахована пеня в розмірі 414,07гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми. Інфляційні витрати за весь період порушення грошових зобовязань складають 654,56 гривень. 3 % річних за весь період порушення грошових зобовязань складає 180,08 гривень. З урахуванням викладеного, суд знаходить позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь Концерну „Міські теплові мережі судовий збір в розмірі 243, 60 гривень.

Outcome: approved