Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. 27.04.2021 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, стягнути з [PERSON] на користь управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради надміру виплачені кошти у вигляді державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 2218грн. 00 коп. Позивач аргументує свої вимоги тим, що відповідач перебувала на обліку управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради як отримувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.04.2007 року. 08.07.2020 року відповідач звернулася за продовженням допомоги, в якій зазначено, що вона немає трудової книжки, та як ніде не працює. Відповідно до вищезазначеного та чинного законодавства України відповідачу у липні 2020 року була безпідставно перерахована допомога на дітей одиноким матерям. В результаті перерахунку виник борг, сума якого становить 2218, 00 грн. Відповідач добровільно кошти не повертає, а тому станом на 01.04.2021 року суму переплати, що залишилася у розмірі 2218,00 грн. , яку позивач і просить стягнути. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 12.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін на 09 год. 00 хв. 03 червня 2021 року. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] перебувала на обліку управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради як отримувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.04.2007 року. 08.07.2020 року [PERSON] надано до органу праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та заяву, в якій зазначила, що вона ніде не працює та підприємницькою діяльністю не займається /а.с.7/ Відповідно до заяви [PERSON] від 26.09.2019 року остання не має трудової книжки так як ніде не працює.( а.с.5). 14.07.2020 року управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області винесло рішення про призначення [PERSON] державної допомоги сім`ям з дітьми з 01.07.2020 по 31.08.2020 року в розмірі 2318 гривень /а.с.9/. 13.07.2020 року управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області повідомило [PERSON] про відмові у призначенні соціальної допомоги з 01.07.2020 року в зв`язку з тим, що соціальна допомога не призначається у разі коли працездатні члени сім`ї не працюють( а.с.5, зворотна сторона) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Частиною 1 ст. 18-1 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають право одинокі матері, (які не перебувають у шлюбі), якщо відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 46, п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 особам, яким виплачується державна допомога, у разі виникнення обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо) або які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Відповідно до ч. 3 ст. 18-2 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» для призначення, виплати та припинення виплати допомоги на дітей одиноким матерям додатково застосовуються умови призначення, виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Допомога малозабезпеченим сім`ям призначається та виплачується відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250. Пунктом 10 Порядку( в редакції на час здійснення виплат допомоги) визначено у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку). За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач перебувала на обліку управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради як отримувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.04.2007 року. 08.07.2020 року відповідач звернулася за продовженням допомоги та в заяві відповідачаем зазначено, що вона ніде не працю. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 26.09.2019 року повідомляла позивача про те, що вона трудової книжки немає так як ніде не працю. Натомість, відповідач маючи інформацію про відсутність трудової книжки та те, що відповідач не працевлаштована 14.07.2020 року прийнято Розпорядження про призначення з 01.07.2020 року по 31.08.2020 року соціальної допомоги в розмірі 2318 гривень. Таким чином, суд констатує, що виплата соціальної допомоги [PERSON] була здійснена не з вини відповідача, оскільки відповідачем надано позивачу правдиву інформацію, яка була у відповідача і раніше. Крім того, про відсутність вини відповідача свідчить і наявне в матеріалах справи повідомлення про відмову у виплаті соціальної допомоги [PERSON] , яке датоване 13.07.2020 тобто раніше ніж винесено розпорядження про призначення соціальної допомоги, а отже виплата була здійсненна з вини працівників Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради. З огляду на недоведеність позивачем факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 2 218 грн. 00 коп., які є соціальною допомогою, призначеною йому управлінням праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради, та недоведеність рахункової помилки, суд приходить до висновку відсутність підстав для задоволення позову. VІ. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, то витрати по сплаті судового бору покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed