Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що на підставі наказу Украероруху №500/о від 05 травня 2020 року вона була звільнена з посади начальника служби організації виробництва на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно вимог КЗпП України відповідач не здійснив повного розрахунку за фактично відпрацьований час з [PERSON] , а саме: не виплатив матеріальну допомогу на підставі п.2.3.2 колективного договору у розмірі одного посадового окладу з урахуванням доплати за знання та постійне використання в роботі іноземної мови помножений на стаж роботи в Украерорусі. Тому [PERSON] просила суд стягнути з Украероруху матеріальну допомогу у розмірі 173750 гривень. До початку розгляду справи по суті [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, якою просила визнати незаконним та скасувати рішення комісії з питань соціальних гарантій, пільг і компенсацій Украероруху, яке оформлене протоколом засідання комісії з питань соціальних гарантій, пільг і компенсацій Украероруху від 25 травня 2021 року №4; зобов`язати Украерорух виплатити грошову одноразову допомогу у розмірі 206976 гривень 71 копійок у порядку, передбаченому додатком 19 до колективного договору між адміністрацією Украероруху та профспілками (зі змінами та доповненнями, внесеними протягом 2015-2020 років) в редакції від 01 січня 2021 року; стягнути з Украроруху середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 05 травня 2021 року до ухвалення рішення в дані справі. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (т.1 а.с.136-137). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала пред`явлений позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, та наполягала на його задоволенні у повному обсязі. В.о. директора Украероруху [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що згідно з п.1.5 Програми соціального захисту, що є додатком 19 до колективного договору, гарантії соціального захисту працівників надаються за черговістю, встановленою п.1.4 Програми. Кожна наступна гарантія надається за умови неможливості надати попередню. Пунктом 1.4 Програми визначено, що гарантіями соціального захисту працівників та інших осіб, зазначених у Програмі є: а) працевлаштування за спеціальністю, враховуючи такі обставини - освіта, кваліфікація, місце проживання та обмеження за станом здоров`я; б) перепідготовка за рахунок коштів Украероруху протягом одного року після втрати можливості виконувати трудові обов`язки у повному обсязі та наступне працевлаштування в Украерорусі; в) грошова одноразова допомога - при звільненні працівника. При цьому, грошова одноразова допомога надається працівникові у випадках неможливості підприємством надати гарантії соціального захисту, передбачені у пункті 1.4 а) та б) Програми. Позивачу неодноразово надавався перелік вакантних посад вцілому по підприємству, на бажані з яких [PERSON] були написані заяви, проте її кандидатура не була рекомендована комісією з дотримання трудового законодавства при проведенні організаційних заходів Украероруху до призначення на посаду. Від позивача жодних заяв щодо виділення коштів на її перепідготовку до Украероруху не надходило. Крім цього, навіть після звільнення Украерорухом направлялись [PERSON] пропозиції про працевлаштування на підприємстві. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] працювала в Украерорусі на посаді начальника служби організації виробництва авіакомпанії «Украерорух» Украероруху. 05 травня 2021 року [PERSON] звільнена з роботи за скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються копією наказу Украероруху №500/о від 05 травня 2021 року (т.1 а.с.34) та копією трудової книжки, виданої на ім`я позивача (т.1 а.с.29-32). 05 травня 2021 року [PERSON] звернулась до в.о. директора Украероруху [PERSON] з заявою (т.1 а.с.115), якою у зв`язку з власним звільненням на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та неможливістю підприємством надати гарантії соціального захисту, зазначені у п.1.4 а) та п.1.4 б) Програми, згідно додатка 19 до колективного договору (пункт 6.25.1) просила надати їй матеріальну допомогу. Згідно витягу з протоколу №4 від 25 травня 2021 року засідання комісії з питань соціальних гарантій, пільг і компенсацій Украероруху було відмовлено [PERSON] у виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до підпункту 2.3.2 розділу 2 частини І Прогами колективного договору у зв`язку з відсутністю підстав для виплати (т.1 а.с.150-151). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, врегульовані главою ІІ «Колективний договір», главою VII «Оплата праці» КЗпП України, а також Законом України «Про колективні договори і угоди». V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо стягнення матеріальної допомоги. У відповідності до ст.10, а також ч.1 та ч.3 ст.13 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. Відповідно до положення ч.1 ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. За замістом ч.3 ст.13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. У відповідності до змісту ч.1 та ч.2 ст.18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Контроль за виконанням колективного договору проводиться безпосередньо сторонами, які його уклали, у порядку, визначеному цим колективним договором. Якщо власник або уповноважений ним орган (особа) порушив умови колективного договору, профспілки, що його уклали, мають право надсилати власнику або уповноваженому ним органу (особі) подання про усунення цих порушень, яке розглядається у тижневий строк. Відповідно до ст.19 КЗпП України якщо власник або уповноважений ним орган (особа) порушив умови колективного договору, профспілки, що його уклали, мають право надсилати власнику або уповноваженому ним органу (особі) подання про усунення цих порушень, яке розглядається у тижневий строк. У разі відмови усунути порушення або недосягнення згоди у зазначений строк профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до суду. Згідно з положенням ст.18 Закону України «Про колективні договори і угоди» на осіб, які представляють роботодавця чи профспілки або інші уповноважені трудовим колективом органи і з вини яких порушено чи не виконано зобов`язання щодо колективного договору, угоди, накладається штраф до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і вони також несуть дисциплінарну відповідальність аж до звільнення з посади. На вимогу профспілок, іншого уповноваженого трудовим колективом органу роботодавець зобов`язаний вжити заходів, передбачених законодавством, до керівника, з вини якого порушуються чи не виконуються зобов`язання щодо колективного договору, угоди. б. норми матеріального права щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. в. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо стягнення матеріальної допомоги. Встановлено, що [PERSON] пропрацювала в Украерорусі з 22 травня 2015 року по 13 квітня 2020 року, а також з 16 січня 2021 року по 05 травня 2021 року. Тобто, її стаж роботи в Украерорусі становить понад 5 років. Згідно з п.1.3 г) Програма соціального захисту додатку 19 до колективного договору, укладеного між адміністрацією Украероруху та профспілками (01 січня 2021 року, тобто чинній на час звільнення позивача з роботи) однією з підстав виникнення права на соціальний захист є зміни в організації виробництва та праці (скорочення). За змістом п.1.4 Програми гарантіями соціального захисту працівників та інших осіб, зазначених у Програмі, є: а) працевлаштування за спеціальністю, враховуючи наступні обставини - освіту, кваліфікацію, місце проживання та обмеження за станом здоров`я (далі - фактори); б) перепідготовка за рахунок коштів Украероруху на протязі одного року після втрати можливості виконувати трудові обов`язки у повному обсязі (спливу дванадцятого місяці відповідно до п.6.9 договору) та наступне працевлаштування в Украерорусі, враховуючи вищевказані фактори; в) грошова одноразова допомога - при звільненні працівника (т.1 а.с.119-124). У відповідності до п.2.3.1 та п.2.3.2 цієї Програми грошова одноразова допомога надається працівникові у випадках неможливості підприємством надати гарантії соціального захисту, зазначені у п.1.4 а) та п. 1.4 б). Грошова одноразова допомога звільненому працівникові надається у розмірі, визначеному за формулою: посадовий оклад з урахуванням доплати за знання та постійне використання в роботі іноземної мови помножений на стаж роботи в Украерорусі. При цьому її розмір не може бути більше 250000 гривень. Відповідно до п.2.4 рішення щодо права на одержання працівником грошової одноразової допомоги приймається комісією РСП або апарату управління Украероруху після розгляду усіх документів, які підтверджують наявність підстав для виплати допомоги та при умові дотримання положень п.2.3 і п.2.4 цієї Програми. Рішення комісії оформлюється відповідним протоколом. В матеріалах цивільної справи відсутні докази того, що на виконання вимог ст.18 Закону України «Про колективні договори і угоди» профспілка зверталась до Украероруху з поданням про усунення порушень колективного договору чи керівництво Украероруху було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення умов колективного договору. Всупереч цьому, надані сторонами письмові докази підтверджують ту обставину, що питання про виплату матеріальної допомоги при звільненні було розглянуто відповідним органом та з дотриманням порядку, передбаченого Програмою соціального захисту. Крім цього, суд погоджується з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що гарантії соціального захисту працівників, передбачені Програмою соціального захисту, надають почергово та за умови неможливості надання попередньої гарантії. Встановлено, що 16 січня 2021 року [PERSON] була попереджена про скорочення посади начальника служби організації виробництва авіакомпанії «Украерорух» Украероруху. Одночасно [PERSON] були запропоновані вакантні посади в цілому по підприємству згідно додатку на 20 аркушах (т.1 а.с.170). В подальшому, позивачу неодноразово надавались переліки вакантних посад по підприємству, зокрема 23 лютого 2021 року, 02 березня 2021 року, 16 квітня 2021 року, що підтверджується копією реєстру отримання переліку вакантних посад по Украероруху працівниками, які отримали попередження про скорочення посад (т.1 а.с.198). [PERSON] виявила бажання на зайняття вакантних посад на підприємстві, а саме: начальника відділу з майнових питань РСП «Київцентраеро», економіста з договірних робіт І категорії відділу закупівель та договірної роботи РСП «Київцентраеро», інженера І категорії відділу економічного планування та матеріально-технічного забезпечення РСП «Київцентраеро», провідного економіста з договірної роботи відділу закупівель та договірної роботи РСП «Київцентраеро», провідного інженера відділу обліку повітряного руху управління економіки та фінансів, заступника начальника відділу внутрішнього аудиту та контролю центру контролю операційної діяльності та розслідування, провідного інженера відділу внутрішнього аудиту та контролю центру контролю операційної діяльності та розслідування, провідного інженера відділу забезпечення підготовки персоналу, провідного інженера відділу внутрішньої та економічної безпеки управління з цифрової трансформації, інформаційних технологій та кіберзахисту, провідного інженера сектору стратегічного планування розвитку підприємства, провідного інженера групи організації закупівель (т.1 а.с.67-77). Згідно витягу з протоколу №3 від 02 квітня 2021 року засідання комісії з дотримання трудового законодавства при проведенні організаційних заходів (т.1 а.с.79-81,82-83) та листа №1-24.2/3166/21 від 20 квітня 2021 року (т.1 а.с.84) позивачу було відмовлено в переведенні на вказані посади на підприємстві. Крім цього, після звільнення з роботи Украерорух направляв позивачу пропозиції працевлаштування (т.2 а.с.130) Таким чином, позивач отримавши попередження про наступне вивільнення, скористалась своїм правом, передбаченим п.1.4 Програми соціального захисту та подавала заяви про переведення на одну з вакантних посад. Проте, отримала відмову Украероруху в переведенні на обрані нею посади. Водночас, позивач не реалізувала своє право на отримання всіх, передбачених Програмою соціального захисту гарантій, зокрема [PERSON] не зверталась до Украероруху з заявою про її перепідготовку за рахунок коштів роботодавця. З цієї підстави, в Украероруху не виник обов`язок з виплати [PERSON] , передбаченої п.2.3.2 Програми соціального захисту грошової одноразової допомоги. Тому, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконним та скасування рішення комісії з питань соціальних гарантій, пільг і компенсацій Украероруху, оформленого протоколом №4 від 25 травня 2021 року, а також для покладення на Украерорух зобов`язання з виплати на користь [PERSON] матеріальної допомоги у розмірі 206976 гривень 71 копійки. б. щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Зважаючи на ту обставину, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку звільнення є похідними від вимог про скасування рішення комісії з комісії з питань соціальних гарантій, пільг і компенсацій Украероруху, оформленого протоколом №4 від 25 травня 2021 року, а також про зобов`язання з виплати матеріальної допомоги, у задоволенні яких [PERSON] відмовлено. Тому підстави для стягнення з Украероруху на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, відсутні. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (т.1 а.с.143а, 143б), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 2585 гривень 18 копійок. Крім цього, згідно квитанції (т.1 а.с.23) [PERSON] також понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених нею судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed