Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

КС «Злагода» звернулась до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 26.04.2013 року між КС «Злагода» та [PERSON] було укладено відповідний кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 000 грн. строком на 36 місяців з кінцевим терміном повернення 26.04.2016 року, а останній взяв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку на умовах, визначених цим договором. В зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 20.06.2014 року, [PERSON] заборгував позивачу 40 204,82 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 10 000 грн.; заборгованість за відсотками - 24 204,82 грн.; штраф - 6 000 грн. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно наданої на адресу суду письмової заяви просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно (22.07.2014 року та 05.08.2014 року) не з'явився без поважних причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. В зв'язку з викладеним вище, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2013 року між позивачем КС «Злагода» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 7438к, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, строком на 36 місяців від дати надання кредиту, тобто з 26.04.2013 року по 26.04.2016 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання щодо порядку повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом у розмірі 80% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, згідно графіку розрахунків (а.с. 6 - 7, 8). У відповідності до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо в договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач свої зобов'язання по наданню в кредит відповідачу відповідних коштів виконав, що підтверджується копією видаткового касового ордера № 3475 від 26.04.2013 року (а.с. 13). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зобов`язання по кредитному договору відповідачем належним чином не виконувалося. Так, протягом всього строку користування отриманими в кредит грошовими коштами, тобто з часу укладення договору з 26.04.2013 року по 20.06.2014 року, відповідач сплатив лише 650 грн. - відсотків, основної суми кредиту не платив взагалі. Відповідно до п.3.7 Договору кредиту № 7438к у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково на строк, що перевищує 3 (три) календарних дні, процентна ставка по кредиту змінюється у відповідності до ст. 611 ЦК України як зміна умов зобов'язання, і встановлюється у розмірі 240 % (двісті сорок) річних від суми залишку кредиту та застосовується з моменту прострочення. Позичальник усвідомлює, що зміна процентної ставки у передбаченому даним пунктом випадку не є підвищення процентної ставки в односторонньому порядку. Враховуючи наявність прострочення відповідачем планових платежів, йому у відповідності до пункту 3.7 даного кредитного Договору було нараховано проценти за користування кредитом, виходячи зі ставки 240% річних, протягом періоду: з 27.05.2013 року по 24.07.2013 року та з 27.08.2013 року по 20.06.2014 року. В зв`язку з наведеним, враховуючи умови даного договору про несвоєчасне виконання зобов'язань, станом на 20.06.2014 року [PERSON] допустив заборгованість перед КС «Злагода», яка становить 40 204,82 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 10 000 грн.; заборгованість за відсотками - 24 204,82 грн.; штраф - 6 000 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та графіком розрахунків (а.с. 14, 15). В результаті такого прострочення відповідач істотно порушив умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжних доручень № 2532 та № 2531 від 23.06.2014 року сплачено судовий збір в розмірі 402,05 грн. та 121,80 грн. (а.с.1, 21), тому зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved