Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Із вказаним позов звернулась [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на профілактичне лікування дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 650 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову до завершення лікування та одужання, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають двох дітей. Їх малолітній син [PERSON] має тяжке захворювання внутрішньо клітинну вірусну інфекцію Епштейна Барр та аденоїди 3 ступення, в звязку з чим дитині необхідно проводити курси профілактичного медикаментозного лікування 1 раз на 3 місяці препаратами, сукупна вартість яких складає 3917,70. Враховуючи те, що вказані ліки слід придбавати 1 раз на три місяці, а також те, що тягар утримання дитини мають нести кожний з батьків, позивач вирахувала розмір додаткових витрат для лікування дитини в розмірі 650 грн. щомісячно з кожного з батьків. Позивач, відповідач, представник відповідача в судове засідання не зявились, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надали. Підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 2 ст. 223 ЦПК України, відсутні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. В судовому засіданні по справі, яке відбулось 27.10.2017 року, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що відповідачем здійснювалась оплата ліків для дитини, а також на те, що вказане захворювання не є тяжким та не потребує медикаментозного лікування. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2017 року роз'єднано кілька поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження у цивільній справі за позовом [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], до [PERSON] про участь в додаткових витратах на дитину шляхом виділення в самостійне провадження судової справи за позовом [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], до [PERSON] про участь в додаткових витратах на лікування дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО №447292 (актовий запис про народження №08 від 12.04.2012 року, складеного виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області). Також батьки мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-АМ №055866 (актовий запис про народження №01 від 24.01.2007 року, складеного виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області). Шлюб між подружжям позивача та відповідача розірвано на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2017 року. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/3519/17 від 11 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2017 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з [PERSON], [INFO], який народився в с. Ілліча Костянтинівського району Донецької області, РНОКПП [NUMBER], на користь [PERSON] на утримання дітей: - доньки [PERSON], [INFO], - сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Відповідно до копії довідки КП «Служба єдиного замовника» №3 [PERSON] мешкає разом із дітьми у м. Костянтинівка. Відповідно до довідки ЛКК №306 від 04.07.2017 року, копія якої долучена до матеріалів справи, [PERSON] знаходиться під наглядом з приводу внутрішньо клітинної вірусної інфекції Епштейна-Барр, аденоїдів ІІІ ступення, за станом здоровя потребує домашній режим, догляд матері, проведення курсів противірусної терапії, повноцінного харчування, оздоровлення в літній період в заміській зоні. На підтвердження вартості медикаментозного лікування [PERSON] представником відповідача надана копія призначення лікаря [PERSON] профілактичного медикаментозного лікування з приводу внутрішньо клітинної вірусної інфекції Епштейна-Барр, аденоїдів ІІІ ступення, яке дитина отримує 1 раз на три місяці. Вказаний перелік ліків із вказівкою їх вартості було погоджено з КУ «Центральна районна лікарня» та КП «Аптека №230», та в сукупності їх вартість складає 3917,70 грн. Згідно з листом наданим КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» дитина [PERSON] [INFO] перебуває на обліку в амбулаторії № 5 вказаного закладу з 07.08.2014 року. Відповідно до запису, зробленому у амбулаторній карті дитини, діагноз внутрішньоклітинна вірусна інфекція Епштейна-Барр йому було встановлено 07.03.2013 року лікарем педіатром обласної дитячої клінічної лікарні м. Донецьк. З 07.08.2014 року диспансерний нагляд за дитиною здійснює лікар-педіатр дільничний амбулаторії № 5 КЗ «ЦПМСД» [PERSON] До вказаного листа долучена виписка з амбулаторної карти дитини (історії розвитку дитини форма № 112/о), де зазначенні діагнози, призначене лікування та періоди лікування дитини [PERSON], в тому числі з приводу вищевказаних хвороб. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З наведеного випливає, що необхідність регулярного профілактичного лікування дитини [PERSON] може бути визнане додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, які можуть бути стягнуті наперед та періодично. Враховуючи те, що відповідно до ст. 6 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров'я» кожний громадянин України має право на охорону здоров'я, що передбачає, в тому числі, вільний вибір лікаря, суд дійшов до висновку про те, що призначення лікаря [PERSON] щодо медикаментозного профілактичного лікування [PERSON] є належним та допустимим доказом. Разом з тим, сторона відповідача під час розгляду справи не надала жодних доказі на спростування вказаних обставин, в тому числі, щодо вартості ліків. Представником відповідача надані квитанції щодо придбання лікарських засобів 12.01.2017 року, 20.01.2017 року, 23.01.2017 року, 13.02.2017 року, 02.03.2017 року, 31.07.2017 року, 27.09.2017 року. Представник позивача проти вказаних доказів заперечив, посилаючись на те, що вони є неналежними, оскільки не підтверджують, що вказані ліки придбавались саме для дитини. Враховуючи межі позовних вимог, відповідно до яких позивач просив стягнути витрати на додаткове лікування з дня подання позову, суд не досліджує докази, щодо минулих періодів. Так, судом були дослідженні квитанції лише від 31.07.2017 року, 27.09.2017 року, відповідно до яких відповідачем були придбанні антибіотики, пробіотики на суму 311 грн. 75 коп. та іммуномодулятори, судинозвужуючі препарати на суму 121 грн. 59 коп. Враховуючи те, що придбані препарати мають спільну групову належність із препаратами, зазначеними у призначенні лікаря, суд дійшов до висновку про належність та допустимість вказаних доказів. Судом також були досліджені докази щодо майнового стану відповідача, а саме наступні копії документів: відомості з інформаційного фонду ДРФО ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до яких в період з 01.07.2016 р. по 30.06.2017 р. [PERSON] отримав доходи у 2016 році 870грн. та 651,76 грн., у 2017 році відсутні; інформація з ДРРП на нерухоме майно, РПВ на нерухоме майно, ДР Іпотек, ЄРЗВО нерухомого майна, витяг з яких сформовано 17.10.2017 року та відповідно до яких будь-яке нерухоме майно у відповідача відсутнє; інформація НАІС ГСЦ МС України, відповідно до якої відповідач має право власності на транспортні засоби ВАЗ 2109, 1990 р.в. з 18.11.2008 р. та Skoda Octavia, 2012 р.в. з 25.02.2017 р. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на профілактичне лікування дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1525 гривень 51 копійки за період з 24 липня 2017 року по 24 жовтня 2017 року, та в розмірі 1958 гривень 85 копійок періодично 1 раз на три місяці, починаючи з 25 жовтня 2017 року і до завершення лікування, але не більше ніж до досягнення дитиною повноліття, оскільки сторона позивача довела необхідність та вартість профілактичного лікування дитини, яке має відбуватися періодично до його завершення, а також те, що відповідач зможе надавати таку допомогу, разом з тим, стороною відповідача були доведені обставини щодо часткового надання такої допомоги, вартість якої має бути вирахувана з відповідного тримісячного періоду. А отже, в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial