Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У червні 2019 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі по тексту - ПАТ «НАСК «Оранта», страхова компанія, відповідач) про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 35 851,47 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 17.10.2018 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Мазда, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та Міцубісі Аутлендер, д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2018 [PERSON] визнано винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу № АМ/7055229 з лімітом відповідальності в розмірі 100 000 грн. Оскільки з 01.12.2016 в Україні почала діяти система прямого врегулювання збитків за договорами «Автоцивілки», позивач звернулась до ПАТ «НАСК «Оранта» за компенсацією збитків, завданих її транспортному засобу, та за проведеною відповідачем оцінкою вартість завданого їй збитку складає 44 584,31 грн. В подальшому, під час огляду автомобіля позивача на ТОВ «Ніколь Моторс», були виявлені приховані пошкодження, які не були враховані відповідачем при оцінці завданого збитку. Згідно з висновком експерта ТОВ «Клевер Експерт», куди позивач звернулася для проведення дослідження вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу складає 80 435,78 грн. 11.04.2019 відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 44 584,31 грн., проте такий розмір страхового відшкодування не відповідає фактичному розміру витрат, необхідних для відновлення належного позивачу автомобіля. Оскільки відповідач не бажає добровільно здійснити доплату страхового відшкодування, позивач звернулась до суду з даним позовом. Відповідач позов не визнав пославшись на те, що ним належним чином, в повному обсязі та відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було здійснено виплату страхового відшкодування. На обґрунтування заперечень вказав, що у день звернення позивача з повідомленням про подію було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого судовим експертом було складено висновок № 13908, відповідно до якого прямий матеріальний збиток (з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) склав 44 584,37 грн. Претензій чи зауважень до проведеного огляду позивач не пред`являла і своїм підписом в акті огляду підтвердила його правильність, повноту і належну фіксацію результатів. Заяв про проведення додаткового огляду транспортного засобу від позивача не надходило. Надані позивачем рахунки-фактури не були погоджені відповідачем, оскільки до них було включено роботи та вартість заміни деталей (панель дверей багажного відділення вартістю 17 471,70 грн.), які не відображені в протоколі огляду транспортного засобу, що не відповідає вимогам положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), внаслідок чого такий розрахунок вартості відновлювального ремонту є значно завищеним. З огляду на те, що розмір страхового відшкодування був встановлений страховиком належним чином і у встановлені строки, відповідно до вимог Закону та Методики, відсутні підстави брати до уваги замовлене страхувальником за власним бажанням та на власний розсуд дослідження вартості збитку. Позивач не зверталася до ПАТ «НАСК «Оранта» щодо проведення додаткового огляду автомобіля у зв`язку з прихованими недоліками, які були на її думку, а самостійно замовила звіт оцінювача та самостійно визначила розмір збитку в не передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спосіб. Методика передбачає можливість корегування вартості ремонту за умови документального підтвердження відновлення транспортного засобу чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві, проте позивачем не надано документів на підтвердження проведення ремонту пошкодженого автомобіля. ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. Ухвалою від 07.06.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 20.11.2019 (а.с. 36-37). 15.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 40-44). 20.11.2019 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 68). 20.11.2019 суд відклав розгляд справи на 07.04.2020 (а.с. 71). 07.04.2020 у зв`язку з неявкою сторін та діючими в Україні карантинними обмеженнями суд відклав розгляд справи на 22.09.2020 (а.с. 76). 22.09.2020 представником позивача подано клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи (а.с. 89-90). 22.09.2020 суд залишив без задоволення клопотання про призначення експертизи, заслухав вступні промови представників сторін, дослідив письмові докази та оголосив перерву до 16.10.2020 (а.с. 91). 16.10.2020 суд заслухав додаткові пояснення представників сторін, вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частини рішення (а.с. 92). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 17.10.2018 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Мазда, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Міцубісі Аутлендер, д.н.з. [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2018 [PERSON] визнано винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. Станом на 17.10.2018 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Міцубісі Аутлендер, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7055229 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000 грн. та нульовою франшизою (а.с. 9). З пояснень відповідача вбачається, що у водія автомобіля Мазда, д.н.з. [NUMBER] , теж був дійсний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений з ПрАТ «СК «Брокбізнес». На момент дорожньо-транспортної пригоди ПАТ «НАСК «Оранта» та ПрАТ «СК «Брокбізнес» були учасниками Угоди про пряме відшкодування збитків від 01.12.2016, умови якої передбачають можливість одержання потерпілими страхового відшкодування від свого страховика з подальшою компенсацією витрат страховиком винуватця дорожньо-транспортної пригоди. 17.10.2018 позивач звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» з письмовим повідомленням про ДТП (а.с. 56). Відповідно до складеного на замовлення відповідача висновку експертизи по визначенню матеріального збитку № 13908 від 11.12.2018 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Міцубісі Аутлендер, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження при ДТП на момент проведення дослідження складає 44 584,37 грн. (а.с. 45-53). Висновок експертизи складений з урахуванням даних, отриманих під час огляду автомобіля позивача, що зафіксовано у протоколі його огляду від 17.10.2018, підписаного уповноваженим представником позивача [PERSON] без жодних зауважень. Згідно з даними протоколу в автомобілі пошкоджені задні двері (потребують ремонту та фарбування), задній бампер (потребує заміни та фарбування), напис «Аутлендер» (потребує заміни), ліхтар задній (потребує заміни) та порушено зазор задніх дверей (потребує ремонту). Водночас слід зазначити, що у протоколі міститься вказівка на ймовірність прихованих дефектів, які можливо виявити в умовах СТО про розбірці-збірці. 26.10.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування, у якій просила відшкодувати збитки на підставі калькуляції СТО (а.с. 57-58). В матеріалах страхової справи наявні два рахунки ТОВ «Ніколь-Моторс» - від 02.11.2018 на суму 80 069,04 грн. та від 20.03.2019 на суму 85 408,45 грн. (а.с. 59-60). Дослідженням змісту вищевказаних рахунків встановлено, що до них включено роботи та вартість заміни деталей, які не відображені в протоколі огляду транспортного засобу, зокрема панель дверей багажного відділення вартістю 17 582,50 (17 471,70 грн.), заміна задніх дверей (багажного відділення) вартістю 400 грн. (483,35 грн.), ремонт задньої панелі загальною вартістю 1 200 грн. (1 450,05 грн.). Страховим актом про пряме врегулювання збитків № ОЦВП-3Г-18-10-13908/1 від 10.04.2019 відповідач визнав вищевказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, при цьому не прийняв до уваги рахунки СТО, а визначив розмір страхового відшкодування на підставі висновку експерта (а.с. 54, 55). 11.04.2019 відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 44 584,37 грн. на рахунок ТОВ Ніколь-Моторс», що визнається позивачем та підтверджується платіжним дорученням № 19975 від вказаної дати (а.с. 62). Не погодившись з розміром страхового відшкодування, позивач у березні 2019 р. уклала з ТОВ «Клевер Експерт» договір про визначення вартості заподіяного їй збитку, на виконання умов якого було надано Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 155/03-19 від 25.03.2019, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Міцубісі Аутлендер, д.н.з. [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становить 80 435,78 грн. (а.с. 12-22). ІV. Зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини 2 статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (стаття 22 ЦК України). Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 цього Кодексу за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно до статті 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пункту 34.2. статті 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до статті 35 Закону 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування установленого зразка. Аналіз наведених положень Закону 1961-IV дає підстави для висновку, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та фактом подання позивачем заяви про страхове відшкодування у ПАТ НАСК «Оранта» виник обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом. Статтею 28 Закону 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень статті 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За обставинами справи установлено, що ПАТ НАСК «Оранта» виконало свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечивши у встановленому законом порядку і у встановлений термін проведення огляду належного позивачу транспортного засобу, підготовку відповідного висновку експертизи, здійснивши розрахунок страхового відшкодування та виплативши його. Зміст та форма висновку експертизи, на підставі якого відповідач визначив розмір страхового відшкодування, відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 1074/8395 в редакції Наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159. Даний висновок експертизи складено з урахуванням даних про обсяг і характер пошкоджень, встановлених під час огляду належного позивачу автомобіля, з якими уповноважений представник власника [PERSON] погодилась, про що свідчать її підпис у протоколі огляду транспортного засобу. Даючи оцінку доводам представника позивача про те, що при огляді транспортного засобу залучений відповідачем експерт припускав наявність прихованих пошкоджень, які і були враховані у Звіті про оцінку вартості матеріального збитку № 155/03-19 від 25.03.2019, суд виходить з того, що протокол огляду транспортного засобу містить вказівку на те, що у разі, якщо під час ремонту будуть виявлені приховані дефекти (пошкодження), про це слід повідомити страхову компанію з метою складання додаткового акту (дефектної відомості). В іншому випадку страхова компанія не проводить виплату відшкодування за приховані дефекти (пошкодження). Судом установлено, що позивач не зверталася до ПАТ «НАСК «Оранта» щодо проведення додаткового огляду автомобіля та фіксації наявності прихованих пошкоджень, їх характеру та обсягу, що свідчить про недотримання визначеного законом механізму взаємодії страхувальника та страховика у зв`язку з прихованими пошкодженнями. За таких обставин у відповідача не виник обов`язок з виплати відшкодування за приховані пошкодження. Положення пункту 8.5.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачають можливість корегування вартості ремонту за умови документального підтвердження відновлення транспортного засобу чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі колісного транспортного засобу підприємстві. Судом установлено, що позивач не надавала відповідачу документи на підтвердження здійснення ремонту належного їй транспортного засобу, такі докази не надані і суду. Більше того, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що ремонт належного позивачу автомобілядо цього часу не проведений. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже на підставі оцінки наведених сторонами аргументів і наданих ними доказів суд дійшов висновку про необґрунтованість і недоведеність вимог [PERSON] до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Зважаючи на результат розгляду справи, сплачений при подачі цього позову судовий збір та витрати на проведення експертизи покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed