Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

І Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У лютому 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про скасування обтяжень нерухомого майна. Поданий позов обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого управлінням комунального майна Хмельницької міської ради від 04.01.2010 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24972416 від 04.01.200 року вона та треті особи - [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за [ADDRESS] . В лютому цього року вона звернулась до нотаріуса з метою відчуження вказаної квартири, однак їй було відмовлено з підстав наявності арешт накладеного постановою державного виконавця міського відділу ДВС Топольніцького В.В. 25.03.2009 року стосовно майна [PERSON] . Державним виконавцем помилково було зазначено власником квартири [PERSON] . Згідно відповіді Першого відділу ДВС м. Хмельницькому виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] . Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , зареєстрованого за № 8578474 зняти арешт з квартири, накладеного постановою державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ про накладення арешту та оголошення заборон про його відчуження від 25.03.2009 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягає на його задоволенні з наведених підстав. Представник Першого відділу ДВС в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, подав відзив на позов у якому із вирішенням заявлених вимог по суті покладається на думку суду. Треті особи в судовому засіданні не заперечують щодо задоволення позову. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 26 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Перший міський відділ ДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Хмельницький) подав відзив на позов. 26 квітня 2021 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши доводи позивача в обгрунтування заявлених вимог, відповідача та третіх осіб, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 04.01.2010 року, виданого управлінням комунального майна Хмельницької міської Ради на підставі розпорядження № 3084 від 21.12.2010 року співвласниками квартири [ADDRESS] значиться [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по одній третій частині кожен. 25 березня 2009 року державним виконавцем міського відділу ДВС винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження, якою накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Власником вказаної квартири у цій постанові державним виконавцем була вказана [PERSON] . Згідно повідомлення Першого відділу ДВС м. Хмельницький від 22.02.2021 року № 12803/20.19-27 вбачається, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 25.03.2009 року зареєстровано обтяження № 8578474, згідно якого накладено арешт на квартиру [ADDRESS] власником якої була зазначена [PERSON] . Вказане обтяження було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 25.03.2009 року державного виконавця міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ Топольніцького В.В. Виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] , які перебували чи перебувають на даний час на виконанні, згідно перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень не виявлено. 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Позивач звернулася з позовом до Першого відділу ДВС м. Хмельницький та вважає, що накладеним арештом на квартиру, що належить їй на праві власності в розмірі однієї третьої її частини, решта дві третіх означеної квартири належать на праві власності третім особам [PERSON] та [PERSON] . Будь-які виконавчі провадження станом на час розгляду справи про стягнення з [PERSON] відсутні, що підтверджується листом Першого відділу ДВС відсутні, що підтверджується листом від 22.02.2021 року за № 12803/20 19-27. Окрім того, [PERSON] [INFO] померла. Наведені обставини не перешкоджають у знятті арешту з майна, позаяк вказана квартира станом на час винесення вказаної постанови державним виконавцем 25 березня 2009 року їй не належала. Вказані обставини об`єктивно підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованої 22.02.2021 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.01.2020 року. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5). 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно статті 328 ЦК України, право власності на об`єкт нерухомого майна у позивача виникло на підставі правочинів, котрі є чинними на момент розгляду справи. Згідно положень частини 3 статті 334 ЦК України Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Суд вважає, що позивачем правильно обраний спосіб захисту про зняття заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, тому на підставі пункту 2 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України слід припинити дію, яка порушує право та задовольнити позов. На підставі наведеного та

Outcome: approved