Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач [PERSON] \~пред`явила\~до суду\~позов шляхом\~подання позовної\~заяви до\~ [PERSON] , яким просила стягнути\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання\~дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви посилалась на те, що 21 жовтня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сімейні відносини з відповідачем фактично припинені більше двох років тому, з цього часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Зі свого боку позивач докаладє всіх зусиль для забезпечення потреб доньки, але повністю забезпечити і задовольнити потреби в її повноцінному харчуванні, покупці необхідного одягу і взуття, ліків, вона не має можливості, враховуючи ту обставину, що витрати на дитини приблизно становлять 8000 гривень щомісячно. Так, дитина відвідує курси циркового мистецтва, де вона досягла значних результатів, а також курси по моделюванню, вишиванню та шиттю. Відповідач є здоровою, працездатною особою, окрім їх спільної доньки, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків, аліментів нікому не сплачує, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, а тому останній має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі ј частки з усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аргументи учасників справи. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що він офіційно не працює та не має стабільного, регулярного доходу. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач у\~судове засідання\~не з`явилась, надала суду\~заяву про\~розгляд справи\~за її\~відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 21 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис 579, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 липня 2008 року). Батьком дитини записаний відповідач по справі [PERSON] . Як вбачається зі змісту трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , 30 червня 2021 року відповідач звільнений з посади оператора лінії виробництва ТОФ фірми «Апрель» за власним бажанням на підставі ст. 38 КзПП, інших відомостей щодо працевлаштування відповідача трудова книжка не має. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1, 2 ст.182\~Сімейного\~кодексу\~України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Як встановлено судом, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Оскільки, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, суд вважає необхідним покладення на відповідача аліментного зобов`язання. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що на його утриманні є інші неповнолітні діти та непрацездатні члени сім`ї. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви відповідача [PERSON] , поданої до суду 07 липня 2021 року, він, частково визнаючи позовні вимоги, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, за змістом ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. І за змістом ч. 1 ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій гроошовій сумі можу бути визначений судом саме за заявою одержувача, яким в даному випадку є позивач. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач, з якою проживає разом неповнолітня дитина, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від доходу. Із заявами щодо зміни способу стягнення аліментів та їх присудження у твердій грошовій сумі позивач в ході судового розгляду не зверталась. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Крім того, стаття 184 СК України не передбачає використання такого критерію як стабільний дохід платника аліментів при визначенні судом їх розміру, на що посилається відповідач у своїй заяві, тому така підстава як стабільний дохід при визначенні способу стягнення аліментів, є порушенням застосування вказаної статті. \~ \~ \~ \~Відповідач, окрім іншого, надав суду документи на підтвердження факту його звернення після звільнення з посади до Державної служби зайнятості. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, суд не вбачає правових підстав для визначення способу присудження аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Такі висновки суду повністю узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними в постанові від 11 березня 2020 року по справі № 759/10277/1 (61-22317св19) та висновками Верховного Суду, \~висновками Верховного суду,\~викладеними \~в постанові\~від 23\~грудня 2019\~року по\~справі №344/10971/16-ц та висновками, викладеними в постанові від 04 липня 2018 року по справі №490/4522/16-ц. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України\~«Про\~державний\~бюджет України\~на\~2021\~рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 01 липня 2021 року становить 2510 гривень. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Судом встановлено, що відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання малолітньої дитини. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 09 квітня 2021 року (з дня направлення позову до суду засобами поштового зв`язку) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України,\~а саме\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Оскільки суд\~прийшов до\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог у\~повному обсязі,\~з відповідача\~в дохід\~держави підлягають\~стягненню витрати\~по сплаті\~судового збору\~з у\~розмірі 908\~гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial