Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Керівник Немирівської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду в інтересах держави в особі Липовецької центральної районної лікарні до [PERSON] про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, обґрунтовуючи підставність позову таким. Ухвалою Липовецького районного суду, Вінницької області від 09.10.2015 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із дійовим каяттям. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 14.05.2015 року біля 15 години [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER] та, рухаючись по вулиці 60-річчя Жовтня в селі Ясенки, Липовецького району, порушив п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху та допустив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням, закритого перелому головки лівої стегнової кістки, закритих переломів четвертого, п'ятого та сьомого ребер зліва, які згідно висновку експерта № 135 від 24.06.2015 року належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я. В діях [PERSON] наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Від отримання тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Липовецької центральної районної лікарні у період з 14.05.2015 року по 17.06.2015 року. Згідно довідки виданої Липовецькою ЦРЛ на лікування потерпілої [PERSON] закладом охорони здоров'я затрачено грошові кошти у розмірі 9 759 гривень, однак в добровільному порядку дані кошти відповідачем не відшкодовано, тому прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь бюджету районної ради витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 9 759 гривень 36 копійок. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи оповіщеним належним чином про день та час розгляду справи. 30.06.2016 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши прокурора та представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши істотні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають значення для справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке. Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 09.10.2015 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із дійовим каяттям за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження закрито. Вказаною ухвалою суду було встановлено, що 14.05.2015 року біля 15 години [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER] та рухаючись по вулиці 60-річчя Жовтня в селі Ясенки, Липовецького району, порушив п. п. 12.3 , 12,4 Правил дорожнього руху та допустив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням, закритого перелому головки лівої стегнової кістки, закритих переломів четвертого, п'ятого та сьомого ребер зліва, які згідно висновку експерта № 135 від 24.06.2015 року належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я (а.с. 4). Вищевказана ухвала суду набрала законної сили 19.10.2015 року. Як убачається з довідки виданої Липовецькою центральною районною лікарнею за №313 від 13.05.2016 року, [PERSON], [INFO], жителька с. Ясенки, Липовецького району, Вінницької області, знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Липовецької ЦРЛ з 14.05.2015 року по 17.06.2015 року, де провела 34 ліжко-дні з діагнозом: Поєднана травма. Закрита травма грудної. Закритий перелом 4,5,6,7 ребер зліва. Закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням. Закритий перелом лівої лобкової кістки. Забито-рвана рана лівого ліктьового суглоба. Лівосторонній посттравматичний плеврит, пульмоніт. Вартість ліжко-дня за ІІ квартал 2015 року у хірургічному відділенні становить 287,04 гривень. Загальна сума становить 9759, 36 гривень (а.с. 5). Згідно із ст. 1166 ч. 1 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Відповідно до п. п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. У разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв'язок, відтак суд вважає, що є усі правові підстави для відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі від злочину із відповідача. Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. З урахуванням встановлених по справі обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв'язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п.6 ч.1 ст.5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отож суд присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких позивач був звільнений. На підставі наведеного,

Outcome: approved