Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

із позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,08 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «ім. Калініна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 063452, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Петрівській сільській раді 11.07.1996 року за номером 483, у суд звернулася [PERSON] до Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності; - заява за підписом сільського голови Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява за підписом головного спеціаліста юридичного сектору відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 08.03.2003 року. Після померлої [PERSON] залишилося спадкове майно земельна частка (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності КСП «ім. Калініна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 063452, зареєстрованого у Книзі реєстрації та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Петрівській сільській раді 11.07.1996 року за номером 483. За заповітом, посвідченим 24 листопада 1987 року секретарем виконкому Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] належне їй майно на випадок смерті заповідала [PERSON]. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] 08 березня 2003 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми цього кодексу. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном прийняла [PERSON]; шляхом подання заяви до нотаріальної контори спадщину ніхто не прийняв. Таким чином, позивач відповідно до діючого на момент відкриття спадщини законодавства, прийняла її шляхом вступу в управління спадковим майном, що підтверджується викладеним вище. Відповідно до п. 15 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України 2001 року в редакції, що діяла на момент відкриття спадщини, встановлено, що громадяни та юридичні особи, які мають у власності земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства та іншого товарного сільськогосподарського виробництва, а також громадяни України - власники земельних часток (паїв) не вправі до 1 січня 2005 року продавати або іншим способом відчужувати належні їм земельні ділянки та земельні частки (паї), крім міни, передачі їх у спадщину та при вилученні земель для суспільних потреб. Згідно з п. 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право\~\~власності на землю. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] до Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області задовольнити, оскільки встановлено, що позивач [PERSON] має право на право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «ім. Калініна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 063452, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Петрівській сільській раді від 11.07.1996 року за номером 483.

Outcome: approved