Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 25 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №СК20/122/17/159/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 5000 грн. Позивач виконав умови кредитного договору, згідно заяви відповідача, перерахував їй кошти в сумі 5 000 грн. на добровільний додатковий пайовий внесок. 25 жовтня 2017 року добровільний додатковий пайовий внесок повністю повернуто відповідачу. Відповідачем було порушено зобов`язання проводити сплату нарахованих відсотків і погашення частини кредиту вчасно, кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку повернення частини кредиту та сплати відсотків за кредитним договором. Суму заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі 4356,41 грн., по сплаті відсотків за період з 20 березня 2018 року по 15 лютого 2019 року в розмірі 3100,78 грн., витрачені кошти на листування в розмірі 23 грн., та судові витрати в розмірі 1921 грн. просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно зі статтею 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 18 квітня 2019 року відповідачу направлялася копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 2 травня 2019 року до суду повернуто конверти із вкладеннями. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано закінчення строку зберігання. 5 серпня 2019 року відповідачу повторно направлялася копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та копія позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 17 серпня 2019 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подала. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. 25 жовтня 2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК20/122/17/159/21СЗ, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом загальним розміром 5000 грн. (а.с. 6-7). 25 жовтня 2017 року за заявою відповідача за вказаним кредитним договором на добровільний додатковий пайовий внесок внесено кошти в сумі 5000 грн. (а.с.8). Як вбачається видаткового касового ордеру від 25 жовтня 2017 Кредитною спілкою «СуперКредит» було здійснено видачу [PERSON] вказаних грошових коштів (а.с.9). Укладаючи кредитний договір, сторони передбачили умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інші витрати, понесені в результаті неналежного виконання умов кредитного договору. Відповідно до пункту 5.1. договору, строк його дії складає 24 місяці, тобто з 25 жовтня 2017 року по 25 жовтня 2019 року. Відповідно до пункту 3.2 укладеного сторонами кредитного договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Пунктом 3.3. кредитного договору встановлено змінювану процентну ставку, яка складає 78 відсотків річних Пунктом 3.5. кредитного договору встановлено, що позивач має право збільшувати та зобов`язвний зменшувати процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць. Відповідно до підпункту 11 пункту 2.4 кредитного договору, відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа зазначеного в графіку платежів, який передбачений пунктом 3.4. вказаного договору. Підпунктом 5 пункту 2.4. кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний оплатити всі можливі витрати, понесені кредитодавцем в результаті неналежного виконання позичальником умов даного договору, зокрема, витрати, пов`язані з листуванням. Відповідач належним чином свого зобов`язання щодо погашення кредиту не виконує, погашення кредиту та сплату відсотків здійснює з відхиленням від погодженого графіку платежів, внаслідок чого станом на 15 лютого 2019 року виникла заборгованість у розмірі 7457,19 грн., яка складається з: 3100,78 грн. - суми нарахованих відсотків за період з 20 березня 2018 року по 15 лютого 2019 року, а також 4356,41 грн. - суми частини несплаченого тіла кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10) . 21 грудня 2018 року представник позивача направляв відповідачу вимогу здійснити оплату простроченої заборгованості по кредиту до 31 грудня 2018 року та вказав, що у разі невиконання вимоги буде змушений звернутися до суду з позовом з метою захисту своїх порушених прав та відшкодування збитків. Факт відправлення підтверджується списком №13 згрупованих поштових відправлень, рекомендованих листів, сформованим поштовим відділенням Київ-141, вартість відправлення склала 23 грн. (а.с., а.с. 11-14). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 617 ЦК України, у випадку відсутності у боржника необхідних коштів, це не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між сторонами договірних відносин та докази надання кредитних коштів відповідачу. На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем доведено, що відповідач порушила умови укладеного договору, допустила несплату чергових платежів. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання перед позивачем, чим порушує умови кредитного договору, відсотки не сплачує, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Заборгованість за кредитом підтверджена даними розрахунку заборгованості за кредитом. На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обґрунтованість вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Обґрунтованою є вимога щодо оплатити всіх можливих витрат, понесених позивачем в результаті неналежного виконання відповідачем умов даного договору, зокрема, витрати, пов`язані з листуванням. Позивач поніс витрати у розмірі 23 грн. Висновки за результатами розгляду Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що всі обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користуванням кредиту за період з 20 березня 2018 року по 15 лютого 2019 року, витрачених коштів на листування, підтверджені матеріалами справи. Позивач довів обґрунтованість усіх заявлених позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 гривня. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved