Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. 1.06 березня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно. 2.Позов обґрунтував тим, що 02 лютого 2009 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в обсяг спадкового майна входить спірний житловий будинок з надвірними будівлями. Позивач є спадкоємцем після померлого батька та прийняв спадщину відповідно до чинного законодавства. Проте, враховуючи те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, позивач не може оформити право власності на вказане будинковолодіння. ІІ. Позиція сторін. 3.У судове засідання сторони не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позовні вимоги визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось ІІІ. Встановлені Судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 4. [PERSON] помер 02 лютого 2009 року. 5.Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 листопада 2016 року (а.с.10), інформацією Бахмацької районної державної нотаріальної контори та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.26-28) підтверджується, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита за заявою позивача. 6.Згідно із рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2016 року (а.с.7-9) було встановлено факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] померлої 28 жовтня 2000 року з 01 січня 1999 року по 28 жовтня 2000 року. 7.На підставі вказаного Суд робить висновок, що матеріалами справи підтверджується те, що після смерті [PERSON] [PERSON] фактично прийняв спадщину в порядку передбаченому статтею 549 Цивільного кодексу України (1963 року) (далі ЦК 1963 року). 8.В свою чергу, довідкою виконавчого комітету Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 34 від 11 січня 2017 року (а.с.11), підтверджується, що господарство в с. Красне Бахмацького району Чернігівської області, вулиця Перемоги, б. 41 станом на 15 квітня 1991 року відносилось до категорії «колгоспних» і головою господарства значилась [PERSON] 9.Довідкою Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації від 31 січня 2017 року (а.с.17) підтверджується, що право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано 10. Технічним паспортом на будинок № 41 по вулиці Перемоги с. Красне Бахмацького району Чернігівської області (а.с.12-16) підтверджується, що дане будинковолодіння збудоване у 1951-1960 роках на відведеній в законному порядку земельній ділянці, його інвентаризаційна вартість становить 86021 гривень. 11.Позивач не може оформити право власності на спірне будинковолодіння, що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 03 лютого 2017 року № 125 (а.с.18). ІV. Оцінка Суду. 12.Згідно з положеннями статті 120 ЦК (1963 року), що був чинним на час виникнення спірних відносин, колгоспний двір є сімейно-трудовим об'єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім'я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї - одна з умов членства в колгоспному дворі. 13.Виходячи із змісту пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі відповідними змінами) необхідно врахувати те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. При цьому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. 14.На підставі статей 1216; 1217; 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 15.Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК, частини пятої статті 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі статтею 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Втім, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК ). Зважаючи на викладене, право на спадщину є майновим правом спадкоємця, юридичний факт виникнення якого пов'язаний з часом її прийняття, неотримання ж свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця такого права. 16.Крім того, згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. 17.Враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підставив, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Outcome: approved