Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Короткий зміст вимог. 22.01.2020 року заявниця звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0149568 та факту проживання однією сім`єю з [PERSON] на день відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що з 1964 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) площею 3,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності САТЗТ «Нива». Однак оформити спадщину вона не може, оскільки відсутні документи підтверджуючі родинні стосунки зі спадкодавцем. Крім того, маються розбіжності у зазначенні по батькові спадкодавця у сертифікаті на право на земельну частку (пай) спадкодавця з його паспортними даними через помилкове зазначення його по батькові. Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2020 року заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.01.2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження на 20.02.2020 року. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, її представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимог підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Олешнянської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що 28.08.1996 року на підставі рішення Охтирської районної державної адміністрації від 19.07.1996 року № 301 [PERSON] , який проживає в с. Лисе Охтирського району Сумської області, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0149568 , відповідно до якого йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Нива», розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.06.1995 року Олешнянською сільською радою Охтирського району [PERSON] помер [INFO] (а.с.4). Як вбачається з довідки виконкому Олешнянської сільської ради Охтирського району Сумської області № 200 від 04.06.2018 року, виданої на підставі даних погосподарської книги Олешнянської сільської ради з 1964 року по 1995 рік, [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] з 1964 року по день смерті ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від його імені у сільській раді не посвідчувався. Підставою видачі довідки є по господарські книги з 1964 по 1995 роки (а.с.5). 19.04.2019 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак згідно постанови державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропая В.В. від 19.04.2019 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин з померлим [PERSON] (а.с.7). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а. с. 20-21). Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Згідно роз`яснень п.п.1,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Разом з тим, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкодавців до набрання чинності цим Кодексом. Судом встановлено, що на даний час спадщина після смерті [PERSON] ніким не прийнята (а. с. 20-21). Відповідно до положень ст.ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно вимог ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту того, що [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем - [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , даний факт має юридичне значення для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Також, суд приходить до висновку про доведеність факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0149568 від 28 серпня 1996 року із зазначенням його по батькові [PERSON] , так як в дійсності це одна й та ж особа. На підставі викладеного,

Outcome: approved