Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Ізмаїльська міжрайонна прокуратура в інтересах держави звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0186 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом знесення паркану та привести ділянку у первісний придатний для використання за цільовим призначенням стан, посилаючись на те, що 22.04.2013 року державним інспектором з охорони навколишнього середовища в Одеській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 0,0771 га, по [ADDRESS], тоді як згідно державного акту останньому належить на праві власності 0,0585 га. тобто всупереч земельного законодавства відповідач самовільно зайняв та використовує земельну ділянку площею 0,0186 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки рішень про надання вказаної земельної ділянки [PERSON], в оренду або у власність Ізмаїльської міською радою не приймалось. 31.03.2014 року відповідач [PERSON], подав до суду зустрічний позов до Ізмаїльської міської ради в особі Ізмаїльського міжрайонного прокурора про спонукання до укладення договору оренди земельної ділянки. У судовому засіданні прокурор Ізмаїльської міжрайонної прокуратури, позовні вимоги підтримав, заперечував проти задоволення вимог зустрічного позову. Представник Ізмаїльської міської ради, свої позовні вимоги підтримали, позовні вимоги зустрічного позову [PERSON], не визнають, оскільки органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в правовідносинах по розпорядженню земельними ділянками державної та комунальної власності діють як органи, через які держава та територіальна громада реалізують повноваження власників земельних ділянок, по свій розсуд вирішують питання використання своїх повноважень по володінню, використанню, та розпорядженню об'єктами державної та комунальної власності. Щодо укладення договору оренди можливо тільки на підставі окремого рішення відповідного органа державної влади або місцевого самоврядування, тобто укладення договору оренди ділянки, що знаходиться в державній (комунальній) власності, являється рішення відповідного уповноваженого органа, тому покладення обов'язку щодо укладення такого договору не буде відповідати Конституції України. Відповідач із відповідною заявою до компетентного органу не звертався. В судовому засіданні представник відповідачка Драганов Д.М., вимоги позову не визнав, та пояснив, відповідачем [PERSON], будь - чиїх інтересів не порушує, цільове призначення земельної ділянки не змінювалось, окрім того, має бажання укласти договір оренди на зазначену земельну ділянку та сплачувати передбачені законодавством платежі до міського бюджету, вимоги зустрічного позову підтримав, просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ізмаїльської міської ради задоволенню не підлягає, а вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що проведеною прокуратурою перевіркою встановлено, що [PERSON], є власником земельної ділянки площею 0,0585 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПП № 764185 виданого 19.06.2012 року. 22.04.2013 року державним інспектором з охорони навколишнього середовища в Одеській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 0,0771 га, по [ADDRESS], тоді як згідно державного акту останньому належить на праві власності 0,0585 га. тобто всупереч земельного законодавства відповідач самовільно зайняв та використовує земельну ділянку площею 0,0186 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки рішень про надання вказаної земельної ділянки [PERSON], в оренду або у власність Ізмаїльської міською радою не приймалось. За результатами перевірки інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП - самовільне зайняття земельної ділянки, за результатами розгляду постановою від 23.04.2013 року останній визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП. Зазначена постанова відповідачем не оскаржена, штраф відповідачем сплачено. Згідно ст. 125 ЦК України, Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Згідно ч. 1 ст. 83 ЗК України, Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Відповідно ст. 387 ЦК України, Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, оскільки відповідач самовільно зайняв та користується вищевказаною земельною ділянкою внаслідок чого власник землі Ізмаїльська міська рада позбавлена можливості вільно розпоряджатися своїм майном. Щодо вимог зустрічного позову суд відмовляє, оскільки законні підстави для спонукання Ізмаїльської міської ради до укладення договору оренди земельної ділянки відсутні. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved