Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за централізоване водопостачання і водовідведення, вказавши в заяві, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , користується послугами КП «Водоканал», але оплату за воду та послуги каналізації у повному об`ємі не здійснює, у зв`язку з чим, за період з 01.05.2007 року по 29.02.2020 року утворилась заборгованість у сумі 9070,19 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав вказаних в ньому та у відповіді на відзив від 09.11.2020 року. Відповідач разом з адвокатом у судовому засіданні заперечували проти позову у повному обсязі з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву від 06.07.2020 року. Просили суд застосувати строк позовної давності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що не спростовано у судовому засіданні. Оскільки відповідач не зверталася до позивача з питань переоформлення особового рахунку, в розрахунку заборгованості вказано, що особовий рахунок № [NUMBER] оформлений на ім`я [PERSON] , який [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення», збір абонентної плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунальних послуг. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у фактичних договірних відносинах, в яких відповідачка як співвласниця квартири та споживач послуг має обов`язок оплатити позивачеві надані ним послуги. Відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплатити за надані такі послуги. Спірні правовідносини щодо прав та обов`язків між виконавцем з надання послуг з водопостачання та водовідведення і споживачем, порядок розрахунків за надання послуг, підстави й розмір відповідальності за неналежне виконання обов`язків регулюються ст.ст. 19 - 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», розд. ІІ кн.. 5\~ЦК України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, іншими нормативними актами, а також умовами укладеного договору. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом \~ \~ \~ \~або комплексом будинків \~ \~ \~ \~і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідачка користується послугами КП «Водоканал», але оплату за воду та послуги каналізації у повному обсязі не здійснює, у зв`язку з чим, за період з 01.05.2007 року по 29.02.2020 року утворилась заборгованість у сумі 9070,19 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою про заборгованість (а.с.3-5). Згідно ч. 3 ст.\~11, ч. 2 ст.\~509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених\~Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами. Згідно з п. 5 ч. 3 ст.20, ч. 1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 1 Правил «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ці правила регулюють правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/власник житлового будинку, квартири, як споживач. Відповідно до\~ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Статтею 64 ЖК України\~передбачено, що наймач і всі повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними з найманням житла. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. В зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов КП «Водоканал» підлягає задоволенню в повному обсязі. Заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд залишає без задоволення, виходячи з наступного. Статтею 257\~ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 (три) роки. В силу вимог\~ст. 267 ч. ч. 3,4 ЦПК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позові. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261\~ЦК України). Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебігу позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5\~ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.\~ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості захистити своє право в примусовому порядку через суд. КП «Водоканал» звернувся до суду з даним позовом 14.04.2020 року (а.с.2), просить стягнути з відповідача заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2007 р. по 29.02.2020 р. Перебіг позовної\~давності переривається\~вчиненням особою\~дії,\~що свідчать\~про визнання\~нею свого\~боргу або\~іншого обов`язку.\~Позовна давність\~переривається у\~разі пред`явлення\~особою позову\~до одного\~із кількох\~боржників,\~а також\~якщо предметом\~позову є\~лише частина\~вимоги,\~право на\~яку має\~позивач. Після\~переривання перебіг\~позовної давності\~починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 ЦК України). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Зі змісту розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач постійно з 09.2010 року по 02.2020 р. здійснювала часткове погашення заборгованості, що свідчить про визнання відповідачами боргу перед позивачем та, в силу вимог\~ст. 264 ч.1 ЦК України, перериває перебіг позовної давності. Отже, доводи відповідача в обґрунтування заперечень проти позову, перевірені судом під час розгляду справи та не є підставою для відмови у позові з підстав, наведених вище. Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що в даному випадку заява відповідача про застосування строку позовної даності не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості відповідачами у згадані вище періоди здійснювалися на користь КП «Водоканал» сплати за водопостачання і водовідведення. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є\~ законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, і підлягають\~задоволенню в повному обсязі з\~вищенаведених підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved