Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Кредитна спілка «Самопоміч» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 28.02.2017 між кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № KV0000000007, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 2000 гривень із сплатою 57 % річних за користування кредитом. У відповідності до умов кредитного договору, кредит надавався строком на 12 місяців. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору № KV0000000007 від 28.02.2017 року та додатку № 1 до нього, відповідач брав на себе зобовязання сплачувати щомісячно 222,48 грн., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами починаючи з 28.03.2017 року до 28.02.2018 року. Відповідач в повному обсязі зобовязання по кредитному договору не виконує, станом на 12.04.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 1705,52 гривень. На підставі наведеного позивач прохає суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача у справі заборгованість, що виникла за кредитним договором та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON], в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з'явився без повідомлення причин; відзиву не подав. Позивач не заперечує проти заочного рішення справи, про що зазначив в позовній заяві. Зважаючи на вказані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. За правилами ст.ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Цивільні права та обовязки виникають при настанні певного юридичного факту. Однією з підстав цивільних прав та обов'язків згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з наведеного визначення, а також враховуючи положення ст. 11 ЦК України, єдиною підставою виникнення зобовязання за кредитним договором є саме договір, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитодавцем та кредитором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а за змістом ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що між кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачем [PERSON]. укладено кредитний договір № KV0000000005, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 2000 гривень із сплатою 57 % річних за користування кредитом. У відповідності до умов кредитного договору, кредит надавався строком на 12 місяців. Факт отримання готівки [PERSON] в сумі 2000 гривень стверджується видатковим касовим ордером від 28.02.2017 року. Відповідно до п.4.2 вищевказаного кредитного договору та додатку № 1 до договору позичальник [PERSON] брав на себе зобовязання сплачувати щомісячно 222,48 грн, що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитом. До позовної заяви позивачем додано примірники вказаних документів, а саме: копію кредитного договору № KV0000000007 від 28.02.2017 року, а також додаток № 1 до кредитного договору № KV0000000007 від 28.02.2017 року, копію заяви позичальника [PERSON] на отримання кредиту, на які позивач в поданій позовній заяві посилається як на правову підставу для стягнення заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем грошового зобовязання саме за цим договором, а також обґрунтовує стягнення відсотків за користування кредитними коштами у звязку із невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором № KV0000000007 від 28.02.2017 року. Розрахунком суми заборгованості за кредитним договором № KV0000000007 від 28.02.2017 року, укладеного між сторонами по справі доводиться та обставина, що станом на 12.04.2018 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 1705,52 гривень, яка складається з наступного: 1453,56 гривень сума простроченого основного боргу по кредиту, 251,96 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов кредитного договору та сумнівів у суду не викликає. На даний час відповідач свої зобовязання, що виникають з умов кредитного договору не виконує, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 1705,52 гривень. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved