Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 17 грудня 2019 року [PERSON] (далі заявник) звернулась в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. 2. Заяву обґрунтувала тим, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок за адресою: с. Герасимівка, Роменського району, Сумської області. Заявниця є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] за заповітом. Але у нього виникають труднощі в оформленні спадкових прав після смерті батька, оскільки не підтверджується факт родинних відносин між ними. Встановлення зазначених фактів має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй право на реалізацію її спадкових прав. 3. Заінтересовані особи заперечень проти заяви не висловили. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. У судове засідання сторони не з`явилися, заявниця надала заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - Приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Колісник Світлана Миколаївна, надала заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа Пустовійтівська сільська рада Роменського району Сумської області про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань не надала. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Пустовійтівською сільською радою Роменського району Сумської області [INFO] помер [PERSON] . Місцем смерті вказано с. Герасимівка, Роменського району, Сумської області. (а.с.5). 7. Згідно заповіту, посвідченого 07 липня 2016 року секретарем Пустовійтівської сільської ради Роменського району, [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] (а. с. 6). 8. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 липня 1949 р., [PERSON] народився [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). 9. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 червня 1960 р., виданого російською мовою, [PERSON] народився [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). 10. Свідоцтвом про народження [PERSON] підтверджується, що остання народилася [INFO] . Її батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.9). 11. Свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджується, що 12 вересня 1981 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу присвоєні прізвища - чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] ( а.с.9). 12. Довідкою, що видається в зв`язку з оформленням спадкових прав від 11.09.2019 року № 730, виданою Пустовійтівською сільською радою Роменського району Сумської області підтверджується, що [PERSON] , до дня смерті [INFO] постійно поживав в [ADDRESS] ; спадкоємцем на все майно [PERSON] являється: [PERSON] , яка вчасно вступила у володіння та управління спадковим майном, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради Роменського району 07.07.2016 р. за реєстровим № 231, його не змінено і не відмінено ( а.с.11). 13. Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18.02.1994 року підтверджується, що [PERSON] належав на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ( а.с.12). 14. 25 червня 2019 року приватним нотаріусом Колісник С.М. видана письмова консультація про те, що з наданих [PERSON] документів для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , не підтверджується факт родинних відносин між заявницею та спадкодавцем (а. с. 13). 15. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджується факт реєстрації спадкової справи № 64371681 після спадкодавця [PERSON] ( а.с.10). V. Норми права. 13. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). У ч. 7 ст. 294 ЦПК України зазначено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. VI. Оцінка суду. 14. З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком заявниці, що підтверджено дослідженими у справі доказами і не заперечується заінтересованою особою. Різниця в написанні імені спадкодавця виникла внаслідок різного написання його імені « [PERSON] » та « [PERSON] » в різних правовстановлюючих документах заявниці та спадкодавця. 15. Встановлення даних фактів створює заявнику умови для здійснення особистого майнового права - отримання спадщини після батька.

Outcome: approved