Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Комунальна установа «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» звернулась до суду із заявою про госпіталізацію у психіатричному стаціонарі у примусовому порядку [PERSON], якому поставлено діагноз «Шизофренія параноїдна, епізодичний тип перебігу, дефект в емоційно - вольовій сфері (переважно, психопатоподібний)», та який на думку лікарів потребує примусової госпіталізації в психіатричному стаціонарі у примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заява мотивована тим, що за характером вказаних психічних захворювань, громадянин [PERSON], потребує стаціонарного лікування, в той же час, в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу, від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для нього чи оточуючих його осіб. [PERSON] заперечував проти задоволення заяви, вказуючи, що перебуває на лікуванні занадто довго, бажає повернутися до дому, загрози не створює. У судовому засіданні представник заявника Єлісєєв В.Ф. вимоги заяви підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини та додав, що станом на цей час [PERSON] іноді веде себе агресивно та може створювати небезпеку. Опікун [PERSON] підтримала заяву, зазначаючи, що [PERSON] під час загострення зламав їй два пальця, погрожував сусідам та його необхідно тримати на стаціонарному лікуванні. Представник Одеської місцевої прокуратури № 4 Прилипко А.В. вважала вимоги заяви обґрунтованими. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надану історію хвороби, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Приморського райсуду від 19.05.2004р. [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначена сестра [PERSON], сам [PERSON] є інвалідом другої групи за психіатричним захворюванням безстроково. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] хворіє з 1983 року. В ході тривалого перебігу захворювання сформувався виражений дефект особистості переважно в емоційно-вольовій сфері (переважно, психопатоподібний). Виявляв агресію до опікуна. При огляді настрій мінливе, емоційно лабільний. В часі орієнтований неточно. Міміка, жестикуляція вигадливі. Мова гучна, прискорена за темпом, намагається співати, плескати в долоні, вигукує окремі словосполучення. Гнівливий, легко афектується. Об'єктивних ознак обманів сприйняття не виявляє, чітких маячних ідей не висловлює. Судження паралогічне. Свариться на адресу опікуна. До свого захворювання некритичний. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши пояснення сторін, прокурора та особу у відношенні якої розглядається питання про її госпіталізацію вивчивши матеріали медичної картки [PERSON] суд встановив недоведеність того, що станом на час розгляду справи [PERSON] вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих; висновок лікарів від 16.09.2016р. в обґрунтуванні містить зазначення, що [PERSON] потребує стаціонарного лікування, в той же час, в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу, від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для нього чи оточуючих його осіб - що носить характер припущення. З врахуванням встановленого суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» про госпіталізацію [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed