Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що 15.01.2017 о 10 годині 30 хвилин трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2105», державний номерний знак [NUMBER] у м. Умань допустив зіткнення з транспортним засобом «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області № 705/272/17 від 13.04.2017 відповідач винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи. Зокрема, потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламенту виплату потерпілій особі. Відповідно до звіту № 116 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Фіат», державний номерний знак [NUMBER] становить 150\~698,59 грн. На момент настання ДТП, ліміт відповідальності 100\~000,00 грн., вартість відновлюваного ремонту становив 150\~698,59 грн. З урахуванням вище викладеного Моторне (транспортне) бюро України, здійснило відшкодування у розмірі 100\~000,00 грн. Сума витрат на збір документів складає 1\~634,00 грн. Тому просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 101\~643,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2\~102,00 грн. 15.05.2020 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачу [PERSON] судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до рекомендованого повідомлення, з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст.\~211\~ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.2017 о 10 годині 30 хвилин в м. Умань мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобілів «ВАЗ-2105», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.04.2017 водія [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу(а.с. 5 ). Відповідно до положень ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В наслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Фіат» державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до Звіту №116 вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Фіат», державний номерний знак [NUMBER] становить 150\~698,59 грн. ( а.с. 11-29). Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована згідно полісу № АК/5310710 термін дії полісу до 30.12.2017 (а.с. 9). Завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілому відшкодована не була, у зв`язку з чим власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою від 26.04.2017 ( а.с. 33). На час скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно до п. 41.1.\~ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з вищенаведеним, позивачем перераховано потерпілому [PERSON] регламентну виплату (суму страхового відшкодування), факт відшкодування шкоди потерпілому підтверджується згідно платіжним дорученням №1236108 від 09.08.2017 та Наказом №7315 від 07.08.2017 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с. 37, 40). Крім того, платіжними дорученнями № 30рв від 20.03.2017 позивачем було сплачено додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 1\~634,00 грн. ( а.с. 41). Таким чином, витрати, що підлягають стягненню з відповідача в порядку регресу складають: 101\~643,00 грн., з яких: 100\~000,00 грн. регламентна виплата (страхове відшкодування), 1\~634,00 грн. додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди та сплачений судовий збір - 2 102,00 грн. Частиною 1\~ст. 1166 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року\~джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1\~ст. 1191 ЦК України. Відповідно до п.п.38.2.1. п.38.2.\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved