Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 05 жовтня 2018 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. [PERSON] не проживає разом з [PERSON] , сімейне життя та шлюбні стосунки не підтримує. Тому подальше спільне життя з [PERSON] як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Крім цього, позивач вказала, що в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , його місце проживання слід визначити саме з нею. У зв`язку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 05 жовтня 2018 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві; визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , спільно з матір`ю за її місцем проживання, а також встановити графік побачень малолітнього сина з батьком у вихідні та святкові дні з 11.00 до 18.00 години за присутності матері та за попередньою домовленістю. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.28-29). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання до участі в розгляді цивільної справи було залучено службу у справах дітей та сім`ї Бориспільської РДА Київської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.39-40) Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.55). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Позивач підтримала пред`явлений позов та просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітнього сина разом з матір`ю. Разом з цим, заперечував проти вимоги щодо стягнення з нього понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 4000 гривень. Представник третьої особи Коновал Д. надала до суду заяву, якою просила розглянути справу за відсутності представника служби у справах дітей та сім`ї та просила взяти до уваги висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 05 жовтня 2018 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.13). Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.14). На даний час малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, згідно акту перевірки факту проживання малолітніх дітей №67 від 18 листопада 2019 року, складеного комісією Гнідинської сільської ради Бориспільського району (а.с.15). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.11 «Припинення шлюбу» та гл.13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. б. норми матеріального права щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. в. норми матеріального права щодо визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до положення ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За змістом ст.9 Конвенції прав дитини передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. г. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо позовних вимог про розірвання шлюбу Встановлено, що сторони по справі не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. б. щодо позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання №24 від 12 серпня 2020 року, складеного комісією Гнідинської сільської ради Бориспільського району, вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання, розвитку та відпочинку (а.с.48). Встановлено, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень (а.с.49). За змістом висновку органу опіки та піклування Бориспільської РДА Київської області від 11 листопада 2020 року вбачається, що враховуючи пояснення обох батьків, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.58-59). Зважаючи на вищезазначені обставини в сукупності суд вважає, за допустиме визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю за адресою її місця проживання. в. щодо позовних вимог про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої дитини. Спілкування дитини з батьком є необхідною умовою здійснення виховання дитини та водночас необхідною умовою для засвоєння дитиною моральних та духовних цінностей, розвитку її природних здібностей, підготовки дитини до самостійного життя. У випадку усунення батька від виховання малолітнього сина, з яким у нього існує природній зв`язок, це лише негативно може вплинути на соціальну адаптацію дитини та його розвиток. За таких обставин суд вважає за можливе встановити наступний спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина: у вихідні та святкові дні з 11.00 до 18.00 години за присутності матері та за попередньою домовленістю. Оскільки сторонами не надано будь-яких доказів необхідності встановлення іншого порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1536 гривень 80 копійок. Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (Заява №33949/02) відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Одеський центр правового захисту» був укладений договір №15111902 про надання правової допомоги/юридичних послуг (а.с.17-18). За змістом акту приймання-передачі наданих послуг ТОВ «Одеський центр правового захисту» за замовленням [PERSON] виконав роботу щодо складання проекту позовної заяви про розірвання шлюбу та правового висновку. Вказані послуги були оцінені ТОВ «Одеський центр правового захисту» у розмірі 4000 гривень (а.с.19). Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею було сплачено грошові кошти у вказаному розмірі за професійну правничу допомогу. З огляду на це, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved