Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Кредитна спілка «Славутич-Кредит» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 19 травня 2014 року між Кредитною спілкою «Славутич-Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 206, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 800,00 грн. з кінцевим терміном повернення 19 червня 2014 року. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у встановлений строк кредитні кошти не повернула, у звязку із чим у останньої станом на 19 квітня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 2784,18 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 800,00 грн., заборгованості за відсотками - 704,88 грн., заборгованості за користування кредитом - 1279,30 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 22, 26), подав заяву, у якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 25, 28). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с. 23, 27), про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надала. У звязку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19 травня 2014 року між Кредитною спілкою «Славутич-Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 206 (копія а.с. 6-8). Відповідно до п. 1.1. договору, Кредитодавець зобовязується надати Позичальнику кредит у сумі 800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п.п. 2.1, 3.1. договору, кредит надається строком на 1 місяць з 19 травня 2014 року по 19 червня 2014 року. Плата за користування кредитом є фіксованою і становить 96 % річних за строковою заборгованістю та 192 % річних від суми залишку кредиту у разі порушення Позичальником зобовязань, як усіх разом, так і кожного окремо, які зазначені у п. 5.1.1.-5.1.7. цього Договору. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 800,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (копія а.с. 8 оборот). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобовязання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. А відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Однак, [PERSON] свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у звязку із чим у останньої станом на 19 квітня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 2784,18 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 800,00 грн., заборгованості за відсотками - 704,88 грн., заборгованості за користування кредитом - 1279,30 грн. (розрахунок а.с. 10). Про наявність заборгованості та необхідність її погашення відповідач була повідомлена належним чином, що підтверджується листом з повідомленням вимоги про усунення порушень, який направлявся позивачем на адресу [PERSON] (а.с. 11), проте залишений без задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором. При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути [PERSON] на користь Кредитної спілки «Славутич-Кредит» заборгованість за кредитним договором № 206 від 19 травня 2014 року у сумі 2784,18 грн. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, суд пропорційно до задоволених вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. (платіжне доручення а.с. 1) На підставі викладеного,

Outcome: approved