Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

КП «Оздоровчо-реабілітаційний центр» Броварської міської ради Київської області звернулося з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування збитків. Позивач зазначав, що Північним офісом Держаудитслужби, відповідно до п. 1.3.1.2 Плану проведення входів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на II квартал 2018 року, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Комунальному підприємстві «Оздоровчо-реабілітаційний центр» (надалі - КП «ОРЦ») за період з 01.01.2015 р. по 01.05.2018 р., якою встановлено ряд порушень, що відображені в акті ревізії від 10.08.2018 р. №031-30/559. Зокрема, ревізією дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті працівникам допомог, премій, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, проведенною шляхом співставлення наказів з даними особових рахунків працівників встановлено, що в березні 2018 року [PERSON] , яка перебувала на посаді директора підприємства, виплачено матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань заступнику директора [PERSON] в сумі 12365,27 грн., що не передбачено умовами Колективного договору, чим порушено ст.97 Кодексу законів про працю, ст.15 Закону України «Про оплату праці», ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди». Вищевказене призвело до зайвого нарахування та виплати у березні 2018 року матеріальної допомоги заступнику директора [PERSON] в сумі 12365,27 грн., всупереч законодавству та до зайвого нарахування єдиного соціального внеску на суму 1039,90 грн., чим завдано підприємству матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 13405,17 грн. На виконання вимоги Північного офісу Держаудитслужби від 21.08.2018 р. №26-081-14-14/7640 КП «ОРЦ» були направлені листи №72 від 11.09.2018 р. [PERSON] та №73 від 11.09.2018 р. [PERSON] з пропозицією протягом 15 робочих днів з моменту вручення цього листа добровільно покрити матеріальну шкоду, завдану підприємству. Дані листи були повернуті відправнику з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». 22.12.2018 р. за №99 на адресу відповідача був повторно направлений лист з пропозицією протягом 15 робочих днів з моменту вручення цього листа добровільно покрити матеріальну шкоду, завдану підприємству. 14.01.2019 р. даний лист був вручений особисто відповідачу, але на момент подання позовної заяви грошові кошти на загальну суму 13405,17 грн. добровільно повернуті не були. Оскільки відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдану позивачу шкоду, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] зайво нараховану та виплачену матеріальну допомогу у розмірі 12365,27 грн. та зайво нарахований єдиний соціальний внесок у сумі 1039,90 грн., на загальну суму 13405,17 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. 12 листопада 2019 року позивачем подано уточнюючу позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] тільки витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн., у зв`язку із добровільною сплатою останньою завданої підприємству матеріальної шкоди у розмірі 13405,17 грн. В судове засідання представник позивача КП «Оздоровчо-реабілітаційний центр» Броварської міської ради Київської області не з`явився, до суду надійшла заява директора КП «ОРЦ» [PERSON] про розгляд справи у відсутність представника, за наявними в матеріалах справи документами. В судове засідання відповідач [PERSON] не заявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судом встановлено, що ревізією дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті працівникам допомог, премій, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, проведенною шляхом співставлення наказів з даними особових рахунків працівників встановлено, що в березні 2018 року [PERSON] , яка перебувала на посаді директора підприємства, виплачено матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань заступнику директора [PERSON] в сумі 12365,27 грн., що не передбачено умовами Колективного договору, чим порушено ст.97 Кодексу законів про працю, ст.15 Закону України «Про оплату праці», ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди». Вищевказене призвело до зайвого нарахування та виплати у березні 2018 року матеріальної допомоги заступнику директора [PERSON] в сумі 12365,27 грн., всупереч законодавству та до зайвого нарахування єдиного соціального внеску на суму 1039,90 грн., чим завдано підприємству матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 13405,17 грн. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Отже, відповідач своїми протиправними діями призвів до того, що позивач зазнав майнової шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідачем [PERSON] було повністю сплачено матеріальну шкоду, завдану позивачу, але вже під час судового розгляду справи, що підтверджується квитанцією №N1DL24418M від 31 травня 2019 року (а.с.108), вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримає своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. З огляду на викладене, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved