Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 18.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами та визначити місце проживання дітей разом з матір'ю. Ухвалою від 19.10.2017 року провадження у справі відкрито. 19.01.2018 року відповідачем [PERSON] до суду подані заперечення на позовну заяву. 05.03.2018 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Алєйнік К.М. звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа - Служба по справам дітей Одеської міської ради, в якій просить визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з позивачем за зустрічним позовом. 30.05.2018 року позивачем [PERSON] до суду подано відзив на зустрічну позовну заяву. Ухвалою від 18.11.2018 року провадження у справі зупинено з наданням сторонам строку для примирення до 13.02.2019 року. Ухвалою суду від 13.02.2019 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 13.02.2018 року підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] просять відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник Алєйнік К.М. в судовому засіданні підтримали зустрічну позовну заяву та позовні вимоги [PERSON] не визнали, просять відмовити в задоволенні первісного позову. Представник третьої особи Друзяка М.О. в судовому засіданні підтримала наданий органом опіки та піклування висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей та просить при ухваленні рішення прийняти до уваги вказаний висновок та врахувати інтереси дітей сторін. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 27.08.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони не підтримують подружніх стосунків, мають різні погляди на шлюб та сім'ю, втрачені почуття любові та поваги, взаємна довіра. Позивач [PERSON] наголошує на тому, що з боку відповідача мали місце постійні погрози, обмеження її особистого простору, тотального контролю над її життям, зловживання спиртними напоями та застосування фізичної сили до позивача, про що 11.08.2017 року був складений адміністративний протокол. З 29.08.2017 року сторони проживають окремо. Відповідач [PERSON] в зустрічній позовній заяві зазначає, що в серпні 2017 року позивач [PERSON] без будь-яких вагомих підстав припинила подружні відносини та вибула на інше місце проживання, де і мешкає з дітьми. При цьому відповідач [PERSON] також зазначає, що позивач не дає йому можливості спілкуватися з дітьми, не зважаючи на те, що він як батько має змогу забезпечити високий моральний, духовний та фізичний розвиток. В судовому засіданні відповідач [PERSON] наголошував на тому, що він не бажає розірвання шлюбу так як вважає за необхідне зберегти сім'ю. У відзиві на зустрічну позовну заяву позивач [PERSON] звертає увагу суду на те, що [PERSON] є моряком, в зв'язку з чим його робота пов'язана з постійними від'їздами, що робить практично неможливим постійний догляд за дітьми. Також позивач [PERSON] зазначає, що не перешкоджає [PERSON] в спілкуванні з дітьми, однак наполягає на спілкуванні в її присутності, оскільки діти дуже маленькі та батько не знаходився з ними постійно в силу своєї професії, що може травмувати дітей та негативно відобразитись на стані їх здоров'я. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 27.08.2014 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №1572, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с.11/. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: - [PERSON], [INFO], актовий запис №1291, від 06.02.2015 року, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що вбачається з свідоцтва серії [NUMBER] /а.с.8/; - [PERSON], [INFO], актовий запис №5520, від 16.06.2016 року, зроблений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що вбачається з свідоцтва серії [NUMBER] /а.с.9/. Судом досліджено Протокол про адміністративне правопорушення від 14.08.2017 року, складений ст. ДОП Київського ВП в м. Одесі капітаном поліції Стан В.Б., з якого вбачається, що [PERSON] 11.08.2017 року приблизно о 19.55 годин за адресою: [ADDRESS] не випускав з дому свою жінку з дітьми, забрав документи, чим скоїв насильство в сім'ї психологічного характеру. При цьому [PERSON] в протоколі зазначив, що протокол не відповідає дійсності /а.с.10/. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] 06.02.2018 року звертався до Служби у справах дітей Одеської міської ради з заявою про розгляд питання щодо визначення місця проживання дітей /а.с.62/. Сторонами до суду надані характеристики, видані їм за місцями роботи та проживання, а також сусідами, в яких і позивач, і відповідач характеризуються цілком позитивно. Судом досліджено Висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 04.09.2018 року №1179/01-11 «Про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]» /а.с.111-113/, відповідно до якого вирішено вважати доцільним визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON], [INFO]. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК та ст. 160-161 СК України. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що збереження сім'ї суперечить інтересам сторін та їхніх дітей, за час наданого судом строку примирення між подружжям не відбулося, в зв'язку з чим розірвання шлюбу є доцільним та вимоги [PERSON] щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. При ухваленні рішення щодо визначення місця проживання дітей сторін суд приймає до уваги висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування, а також той факт, що відповідач [PERSON] є моряком та працює з тривалими відрядженнями, що з урахуванням віку дітей унеможливлює їх постійне проживання з батьком. Вимог щодо визначення порядку та способу в участі батька у вихованні дітей в ході судового розгляду [PERSON] не заявлялись. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матір'ю, оскільки це відповідає інтересам малолітніх дітей. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені. При цьому доводи сторони відповідача [PERSON] щодо створення позивачем перешкод у спілкуванні з дітьми не підтверджені матеріалами справи та не стосуються предмету розгляду даної справи. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог [PERSON] сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved