Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Комунальний заклад «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частки їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач посилається на те, що [PERSON] була направлена до комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів центр загальної і профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради відповідно до путівки про направлення Департаменту освіти та науки Миколаївської обласної ради від 20.04.2018 року № 42. Відомостей щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] в особовій справі дитини відсутні. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь- якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ФП № 090649, [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, сформованого 08.09.2017 року, батько [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до довідки служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 11.09.2017 року № 1160/08.0118, [PERSON] мешкає за адресою: м. Миколаїв, вул. Силікатна, 120. Також згідно довідки у [PERSON] є рідний брат [PERSON], [INFO], який влаштований до прийомної сімї. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.02.2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 930 від 27.03.2009 року [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 740 грн. 80 коп..

Outcome: approved