Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

КС «Святий Мартин» в особі Ужгородської філії КС «Святий Мартин» звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №УЖ/14-13 від 06.02.2013 року в розмірі 1811,44 гривень. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 06 лютого 2013 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено кредитний договір №УЖ/14-13 згідно якого [PERSON] отримав суму кредиту у розмірі - 5000,00 грн. (п'ять тисяч гривень, 00 коп.), строком на двадцять чотири місяці, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено договір поруки №14-13 від 06.02.2013 р., згідно умов якого відповідачі по справі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені умовами кредитного договору відповідач [PERSON] належним чином не виконує. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 16.03.2015 року перед позивачем по кредитному договору №УЖ/14-13 від 06.02.2013 року становить 1811,44 гривень (одна тисяча вісімсот одинадцять гривень, 44 коп.) з яких: 1453,13 грн. - залишок по кредиту; 358,31 грн. - нараховані відсотки. Посилаючись на викладені вище обставини, а також на норми ст.ст. 525, 526, 530,553-554 ЦК України позивач просить суд, стягнути солідарно на свою користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] загальну заборгованість по кредитному договору №УЖ/14-13 від 06.02.2013 року в сумі 1811,44 гривень (одна тисяча вісімсот одинадцять гривень, 44 коп.) та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 06 лютого 2013 року між КС «Святий Мартин» та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір №УЖ/14-13 згідно умов якого відповідач отримав 5000 гривень, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 26,57 % річних від суми отриманого кредиту, з терміном остаточного погашення суми кредиту до 06.02.2015 року, що стверджується кредитним договором №УЖ/14-13 від 06.02.2013 р., копія якого приєднана до матеріалів справи. / а.с. 4-5/. Відповідно до п. 1.1., 1.2 кредитного договору кредит надавався відповідачу [PERSON] у розмірі - 5000 грн. (п'ять тисяч гривень) на споживчі цілі. Відповідно до заяви на отримання кредиту від 05.02.2013 року відповідач [PERSON] просив надати йому кредит у розмірі 5000 гривень./а.с.6/ Згідно видаткового касового ордеру №УЖ-109 від 06.02.2013 року відповідачу [PERSON] було видано кредит в сумі 5 000,00 грн./а.с.7/ Як вбачається з кредитного договору [PERSON] отримав кошти від КС «Святий Мартин» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Однак, у порушення умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом на 16.03.2015 року в нього утворилась заборгованість перед кредитором по кредитному договору №УЖ/14-13 від 06.02.2013 року в розмірі 1811,44 гривень (одна тисяча вісімсот одинадцять гривень, 44 коп.) з яких: 1453,13 грн. - залишок по кредиту; 358,31 грн. - нараховані відсотки./а.с.8/ В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №УЖ/14-13 від 06.02.2013 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено договір поруки №14-13 від 06.02.2013 року, відповідно до умов якого остання поручилася перед кредитором відповідати по зобов'язаннях [PERSON] що витікають з кредитного договору №УЖ/14-13 від 06.02.2013 року. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1.1. вказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, в порядку і терміни згідно умов кредитного договору. Відповідно до п.5.3. вказаного кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до умов кредитного договору №УЖ/14-13 від 06.02.2013 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів. Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1 договору поруки №14-13 від 06.02.2013 року укладеного між КС «Святий Мартин» та [PERSON] - поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань боржником за кредитним договором. Відповідно до п. 4.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором як у тому ж обсязі, що і боржник. Так як своїх зобов'язань за кредитним договором [PERSON] не виконує належним чином то у позивача виникло право вимагати від боржника та поручителя повернення кредитних коштів в солідарному порядку. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Святий Мартин» згідно кредитного договору №УЖ/14-13 від 06.02.2013 року заборгованості в сумі 1811,44 гривень (одна тисяча вісімсот одинадцять гривень, 44 коп.) та судові витрати у розмірі 243,60 грн. є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved