Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (надалі по тексту - Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач, користуючись комунальними послугами, тривалий час не сплачує платежі за надання цих послуг, в зв'язку з чим за період з 01.05.2015 року по 01.06.2016 року у останнього утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 23 955 грн. 54 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача. Крім того, у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 783 грн. 64 коп. та інфляційні втрати у розмірі 2 371 грн. 75 коп. В ході розгляду справи, представник позивача збільшив розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідача суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 35 933 грн. 31 коп., 3% річних у розмірі 996 грн. 29 коп. та інфляційні втрати у розмірі 3 217 грн. 77 коп. за період з 01.05.2015 року по 01.02.2017 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги разом із уточнюючими вимогами підтримав в повному обсязі. Відповідач та його представник до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, з'ясувавши обставини справи шляхом дослідження письмових доказів , приходить до наступного. Як встановлено судом, власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 18.06.2004 року, [NUMBER], на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 11.06.2004 року № 1075-С/КІ. (а.с.12) Вищезазначений будинок знаходиться на обслуговуванні КП «Керуюча компанія». Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі- Закон) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і порудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст. 32 Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13 споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Виходячи з вищенаведеного, витрати на утримання житла зобов'язані оплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир і незалежно від наявності договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.20 Закону споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплачує платежі за утримання житла та комунальні послуги, в зв'язку з чим, за період з 01.05.2015 року по 01.05.2017 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 40 147 грн. 37 коп., яку в добровільному порядку не погашає, що змушує позивача звернутися до суду з вказаним позовом. За таких обставин, з урахуванням викладеного, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від добросовісного виконання своїх обов'язків по сплаті платежів за надання житлово-комунальних послуг, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, неоплативши вчасно платежі за утримання житла та комунальні послуги, виходячи із суми основного боргу, суд вважає позовні вимоги про стягнення основного боргу 35 933 грн. 31 коп., 3% річних у розмірі 996 грн. 29 коп. та інфляційні втрати у розмірі 3 217 грн. 77 коп. за період з 01.05.2015 року по 01.02.2017 року, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв'язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджена сума судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved