Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 10 грудня 2020 року позивач звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що вона, [PERSON] , являється власником будинку [ADDRESS] . В її будинку на даний час зареєстрований відповідач по справі, брат [PERSON] [INFO] . Місце проживання відповідача та засоби зв`язку їй невідомі, в зв`язку з тим, що він виїхав на роботу до Італії у 2005 році. З березня 2020 року жодних відомостей про себе не надавав, телефонний зв»язок та на повідомлення у соціальних мережав не відповідає. На даний час вона хоче оформити субсидію на комунальні послуги однак через прописку відповідача має певні труднощі. Відповідач ніколи не брав будь - якої участі в утриманні будинку, не дбав про його схоронність, не сплачував будь-яких комунальних послуг. З 2005 року в її будинку відсутні будь - які речі відповідача. Оскільки, відповідач без поважних причин відсутній з 2005 року по місцю реєстрації то він втрачає право користуватися цим житлом. Тому просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком. Позивач судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 16 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху. 05 січня 2021 року позивачем [PERSON] усунуто недоліки. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 05 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом та копії витягів про реєстрацію, [PERSON] , [INFO] являється спадкодавцем після смерті [PERSON] , а саме житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 3-5). Відповідно акту № 386 від 23.10.2020 року, про не проживання гр.. [PERSON] в [ADDRESS] . На момент обстеження встановлено, [PERSON] [INFO] не проживає. Зі слів власника та сусідів [PERSON] за даною адресою не проживає з 2005 року. (а.с. 6). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 346 ЦК України врегульовані підстави припинення права власності, а саме: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викуп пам`яток культурної спадщини; примусове відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиція; конфіскація; припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Основними доводами позовної заяви позивача зазначає, що вона є власникам житлового будинку , господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідач без поважних причин не проживає у вказаному житлі понад один рік, а тому є таким, що втратив право користування житлом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачами спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим будинком, що належить позивачам, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved