Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Комунальне підприємство «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» звернулось до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судове засідання з?явились представник позивача та представник відповідача. У судовому засіданні представник позивача усно заявив клопотання про збільшення позовних вимог, а саме стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по квартирній платі і комунальним платежам, що станом на 01.12.2018 року становить 11 504,98 грн., з яких: 3 577,88 грн. - утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 1 531,15 грн. - водовідведення; 1 100,27 грн. - вивезення побутових відходів, 5 295,68 грн. - електроенергія. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно довідки КП «МСЕЗ» КМР» № 1750/2 від 22.12.2019 року заборгованість [PERSON] по квартирній платі і комунальним платежам станом на 01.12.2018 року становить 11 504,98 гривні. Як вбачається з виписки з особового рахунку квартиронаймач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту техніків-доглядачів КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , але фактично за даною адресою вона не мешкає багато років. Однак позивачка надала пояснення, що вона та її малолітні діти зареєстровані та постійно проживають в квартирі, розташованій за адресою [ADDRESS] .В спірній квартирі знаходяться належні їй меблі, особисті речі її та членів її сім?ї. З початку проведення АТО на території Донецької області, з мотивів безпеки вона періодично виїздила до своїх родичів в м. Маріуполь та до Республіки Азейбарджан, але постійним місцем її проживання та проживання членів її родини була й залишається вказана квартира. Іншого житла в користуванні вона не має. Вказує, що піклується про належний стан квартири, за свої кошти встановила в квартирі нові пластикові вікна та двері. За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. У пункті 10 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. У зв?язку з тим, що позивач посилається на поважність відсутності за зареєстрованим місцем проживання більш як шість місяців, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання осіб такими, що втратила право проживання житловим приміщенням задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та ін.) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги у будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісячно в строки,встановлені Радою Міністрів УРСР. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; 10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 р., встановлено, що власники та наймачі квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення (статті 67, 68 ЖК України). Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України, пунктів 18, 20, 30 Правил та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 (із наступними змінами), споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має заборгованість з житлово-комунальних послуг, в судовому засідання позивач вказав, що відповідачка наявну заборгованість не сплатила. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні будь-якими доказами наявність заборгованості не спростував. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з квартирної плати та комунальних платежів є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: partial