Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ЧЕЗАРА» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 144 923, 36 грн (а.с.1-2). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 1974 року працює у ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів» на посаді заступника начальника складального виробництва. У зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати станом на 01.09.2019 року виникла заборгованість в сумі 144 923, 36 грн, яку він просить стягнути в примусовому порядку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2019 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений строк відповідач подав відзив, згідно якого просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с.20), однак по суті позовних вимог зазначає, що дійсно позивач станом на 01.09.2019 року має заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 144 923, 36 грн. Одночасно зазначає, що 08.11.2017 року винесена постанова про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках ПрАТ «ЧЕЗАРА», а тому виникають затримки у виплаті заробітної плати. У судове засідання учасники справи не прибули, від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а відзив відповідача не брати до уваги. Відповідач також просив розглянути справу у відсутність представника ПрАТ «ЧЕЗАРА». Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач працює у відповідача на посаді заступника начальника складального виробництва №002 з техніки, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-10). Згідно довідки ПрАТ «ЧЕЗАРА» від 03.10.2019 року №466/191 заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] станом на 01.09.2019 року складає 144 923, 36 грн. Заборгованість вказана з відрахованими податками (а.с.21). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження виплати заборгованості по заробітній платі в повному обсязі. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача нараховану, але не виплачену станом на 01.09.2019 року, заробітну плату в сумі 144 923, 36 грн. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 768,40 грн, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» в розрахунку на місяць у розмірі 1921,00 грн. Отже, при поданні позову судовий збір в частині стягнення заборгованості по заробітній платі складав 768,40 грн, тому з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. VІ. Інші процесуальні дії Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Суд визнає необхідним застосувати п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved