Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.1). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя не склалося і вже тривалий час вони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Одночасно, посилаючись на ч.2,4,6 ст.84 Сімейного кодексу України, просить стягнути аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 30 вересня 2019 року відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - роз`єднано у самостійні провадження. Ухвалою суду від 01.11.2019 року розгляд справи про стягнення аліментів призначено на 27.11.2019 року у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до ст.128 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 27.11.2019 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2016 року (а.с.21). Від спільного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). На даний час малолітня дитина проживає разом з позивачем (а.с.7) та знаходиться на її утриманні. Також позивач має сина [PERSON] , [INFO] . Позивач не працює (а.с.8-9), перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради та отримує допомогу на дитину з інвалідністю - сина [PERSON] та допомогу при народженні дитини - сина [PERSON] (а.с.10-11). Відповідач мешкає окремо, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.15). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобов`язана утримувати дитину та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2019 року (а.с.12) та до повноліття дитини. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання позивачки суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на те, що позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач є особою працездатного віку, тому позивачка має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Статтею 80 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне,

Outcome: approved