Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 14.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та з урахуванням уточнень від 09.02.2021 року просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2400 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.09.2020року до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає з матір`ю, батько в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Заяви, клопотання 09.02.2021 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність (а.с.29). 26.02.2021 року від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника (а.с. 31). Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 09.02.2021 року уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 29). В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 26.02.2021 року уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебували у шлюбі з 15.04.2015 року, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.09.2018 року № 500/1522/18 розірвано (а.с 3). Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 15.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с. 4). Дитина проживає з матір`ю, що відповідачем не оспорюється та не підлягає додаткового доказування відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав та інтересів третіх осіб не порушує, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2400 грн з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 14.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved