Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У листопаді 2020 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про поділ майна подружжя- квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Вимоги позову мотивовані тим, що за нормами сімейного законодавства заявлена до поділу квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу з дотриманням принципу рівності часток, у зв`язку з чим позивач просить здійснити її поділ шляхом визнання за ним права власності на 1/2 її частину. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, в судове засідання не з`явилася з причин, які суд визнав неповажними. ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою від 05.01.2021 суд повернув заяву про забезпечення позову з підстав відсутності документа, що підтверджує сплату судового збору. 25.01.2021 від позивача надійшла повторна заява про забезпечення позову. Ухвалою від 27.01.2021 суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову - наклав арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Ухвалою від 02.02.2021 року суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 13.05.2021. 11.05.2021 від відповідача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, яка мотивована посиланням на хворобу. 13.05.2021 суд відклав підготовче засідання на 12.08.2021. 12.08.2021 від відповідача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, яка мотивована посиланням на зайнятість її представника. Протокольною ухвалою від 12.08.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 23.09.2021. 23.09.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, водночас від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка мотивована посиланням на зайнятість її представника. Зважаючи на те, що справа перебуває в провадженні суду тривалий час, що свідчить про достатність часу для викладення сторонами позицій у спірних правовідносинах, та неявку відповідача у жодне із засідань у даній справі, суд визнав причини неявки відповідача в судове засідання неповажними та дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та їх представників, за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. 20.07.2016 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. В період шлюбу сторони набули у власність однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1123876080000) загальною площею 46,3 кв.м., житловою площею 16 кв.м., зареєстровану за відповідачем на підставі: договору про участь у Фонді фінансування будівництва, серія та номер: 31-2211/2016-1, виданий 22.11.2016, видавник: Товариство з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал»/ [PERSON] ; акту прийняття-передачі об`єкту інвестування серія та номер: 23, виданий 07.12.2016, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент»/ [PERSON] ; довідки фонду фінансування будівництва виду А «ЖК ОБЕРІГ», серія та номер: 152, виданий 23.11.2016, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал». Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до положень якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 статті 61 СК України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно…, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже зважаючи на те, що квартира була придбана у період зареєстрованого шлюбу сторін і за спільні кошти подружжя, суд визнає її об`єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. З огляду на те, що сторони не домовилися про поділ майна за взаємною згодою, що передбачено частиною 2 цієї статті, даний спір повинен вирішуватися судом. Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 цього Кодексу, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (частина 4 статті 71 СК України). За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 70 СК України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Спірна квартира не може бути поділена в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири. Суду не надано доказів наявності між сторонами домовленості або шлюбного договору, які б визначали нерівність їх часток у спільному сумісному майні подружжя, а отже слід виходити з того, що частки подружжя у праві власності на квартиру є рівними. Позивач не погоджується на отримання грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності і просить поділити спільне сумісне майно шляхом визначення ідеальних часток кожного з подружжя у праві власності на квартиру, при цьому жодних заперечень проти позову та альтернативного порядку поділу майна відповідач не запропонувала. Отже на підставі оцінки викладених у позовній заяві аргументів і наданих позивачем доказів та вищенаведених законодавчих норм суд визнає обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом визнання за кожним з подружжя права власності на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на результат розгляду справи, суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в загальному розмірі 5 354 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved