Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. 07 березня 2018 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач), третя особа: ПАТ «Український професійний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Грошової Світлани Василівни про стягнення заборгованості за договором відступлення права вимоги від 27 травня 2015 року у розмірі 34 444 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок чотири) долари США 92 центи, а також 3% річних за прострочення платежу у розмірі 1818 (одна тисяча вісімсот вісімнадцять) доларів США 74 центи за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобов'язань, визначених вищевказаним договором відступлення права вимоги. ІІ. Виклад позиції сторін. 13 вересня 2018 року в судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги свого довірителя викладені в позовній заяві до суду підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суд не сповістив. Представник третьої особи - ПАТ «Український професійний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Грошової Світлани Василівни в судове засідання на розгляд справи не з'явився надіславши до суду письмові пояснення по суті позовних вимог де зазначила, що підтримує позов в повному обсязі, вважає позовні вимоги заявлені позивачем обгрунтованими. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з'явився, поважності причин своєї неявки не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення ). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 29 березня 2018 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 26 квітня 2018 року підготовче провадження було закрито та справа була призначена до судового розгляду по суті. 17 липня 2018 року в зв'язку із звільненням судді [PERSON] у відставку було призначено повторний автоматичний розподіл даної справи. Ухвалою судді від 18 липня 2018 року справа була прийнята до провадження судді Лисюка О.Д. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з'явився, поважності причин своєї неявки не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення ). Судом на підставі статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 23 квітня 2015 року між ПАТ «УПБ» та позивачем було укладено договір банківського вкладу №340031 відповідно до якого, останнім, було розміщено у ПАТ «УПБ» вклад у розмірі 4444,92 доларів США; 19 червня 2014 року між ПАТ «УПБ» та позивачем було укладено договір банківського вкладу №282964, відповідно до якого, останнім, було розміщено у ПАТ «УПБ» вклад у розмірі 30 000,00 доларів США. Крім того, 27.05.2015 року між позивачем, відповідачем та ПАТ «УПБ» було укладеного договір відступлення права вимоги, згідно п.п. 1.1., 2.1. якого, первісний кредитор ([PERSON].) відступив, а новий кредитор ( [PERSON].) набув право вимоги, належне первісному кредитору, відповідно до договору банківського вкладу №340031 від 23.04.2015 року, договору банківського вкладу №282964 від 19.06.2014 року (надалі разом депозитні договори), укладених між [PERSON] та ПАТ «УПБ». Загальна вартість права вимоги за депозитними договорами, на момент передачі прав вимоги складає 34 444,92 доларів США (тридцять чотири тисячі чотириста сорок чотири долари США 92 центів ). 27 травня 2015 року між позивачем [PERSON], відповідачем [PERSON] та ПАТ «Український професійний банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, позивач відступив, а відповідач набув право вимоги, належне позивачу відповідно до Договору банківського вкладу № 340031 від 23.04.2015 року та Договору банківського вкладу № 282964 від 19.06.2014 року (Депозитні договори), укладеними між позивачем та ПАТ «Український професійний банк». Відповідно до п. 2.1. Договору, вартість права вимоги за Депозитними договорами на момент передачі прав вимоги відповідно до пункту 1.1. цього Договору складала 34 444 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок чотири) долари 92 центи США. Згідно п. 3.1. договору відступлення прав вимоги від 27.05.2015 року новий кредитор - [PERSON] взяв на себе зобов'язання сплатити первісному кредитору [PERSON] вартість права вимоги у розмірі 34 444,92 доларів США у строк до 31 травня 2016 року. У встановлений строк, відповідач [PERSON] грошові кошти у розмірі 34 444,92 долари США не сплатив. 15 лютого 2018 року на адресу відповідача були направлені вимоги про виплату боргу, проте і їх було проігноровано. V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, у порушення умов договору відступлення права вимоги від 27 травня 2015 року, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав у зв'язку з чим має заборгованість в розмірі 34 444 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок чотири) долари США 92 центи. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Станом на дату подачі позовної заяви до суду ( 05 березня 2018 рок ) офіційний курс НБУ становив 100 доларів США 2653,59 грн. Таким чином 34 444,92 долари х 26,53 грн. = 913 823,73 грн. За праввилами ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачем не виконані зобовязання, то 3% річних за прострочення платежу становить 1818 (одна тисяча вісімсот вісімнадцять) доларів США 74 центи, що відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 48 251,17 грн. ( розрахунок 3% річних від простроченої суми починаючи з 01.06.2016 року по 05.03.2018 року складає 643 дні ). Таким чином, загальна сума, яка підлягає до стягнення становить 962 074, 90 ( дев'ятсот шістдесят дві тисячі сімдесят чотири грн.90 коп.) З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у вищевказаному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 8810 гривень 00 копійок, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача вказану суму на користь позивача.

Outcome: approved