Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Лікар-психіатр КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернулась в суд із заявою про продовження примусових заходів медичного характеру у формі надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно [PERSON], який перебуває на обліку у закладі з 1991 року, страждає тяжким психічним розладом: помірна розумова відсталість. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.04.2015 року відносно [PERSON] були застосовані примусові заходи медичного характеру за скоєне правопорушення у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. 10.05.2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів для вирішення питання про продовження надання йому такої допомоги і згідно висновку він потребує продовження заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, тому що у структуру психічного розладжу входять симптоми, які обумовлюють антисоціальну поведінку, в разі загострення хвороби він може завдати шкоди собі чи оточуючим. В судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримала. Суд, заслухавши пояснення заявника, висновок прокурора, яка не заперечував проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку, якій за рішенням суду надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку подається до суду за місцем проживання цієї особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно з ч.2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомлення згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров»ю у зв»язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Відповідно до вимог частин 4,5 ст. 12 вказаного Закону особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців, лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Примусові заходи медичного характеру [PERSON] призначені рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.04.2015 року, яким останньому надано амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 58 від 10.05.2017 року громадянин [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved