Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача АТ «Альфа-Банк» звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - однокімнатної квартири житловою площею 18,1 кв.м, загальною площею 30,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 937/08-07 від 25.03.2008: за кредитом 16 762,77 доларів США, відсотками 11 720,79 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту 2 980,52 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків 3 474,84 доларів США, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 25.03.2008 АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 937/08-07, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 31 000 доларів США. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 27.01.2020 виникла заборгованість у вищевказаному розмірі. У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 25.03.2008 року укладено іпотечний договір, предметом якого є однокімнатна квартира, житловою площею 18,1 кв.м, загальною площею 30,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У виконання вищевказаних зобов`язань 30 січня 2020 року на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено вимогу про сплату заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Оскільки вимога виконана не була, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою суду від 24 березня 2020 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач подав відзив (а.с.58-60), згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 13.01.2015 виникло прострочення заборгованості. Скориставшись правом на дострокове повернення заборгованості за кредитом, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа - Банк», зверталось до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в сумі 19 375,84 доларів США, що станом на 07.12.2015 за курсом НБУ складало еквівалент 458 212 грн 04 коп. Рішенням суду від 10 березня 2016 року повністю задоволено позовні вимоги, але у подальшому зазначене рішення було скасовано і направлено на новий розгляд. При новому розгляді Деснянський районний суд м. Чернігова рішенням від 21 вересня 2016 року позов задовольнив та стягнув заборгованість за кредитом з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] . Втім, 21 листопада 2016 року Апеляційним судом Чернігівської області рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] скасовано, у задоволенні позову у цій частині відмовлено. Під час розгляду зазначеної справи судом встановлено, що вимогу про дострокове стягнення заборгованості банк направив [PERSON] 16 жовтня 2015 року, а до суду звернувся у грудні 2015 року. Оскільки прострочена заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 937/08-07 від 25 березня 2008 року виникла 13.01.2015, а з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся 16 жовтня 2015 року, тому просив застосувати строк позовної давності, у зв`язку з чим надав письмову заяву (а.с.74-77). Також третя особа - [PERSON] надіслав письмові пояснення (а.с.52-54), у відповідності до яких просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що рішенням Деснянського районного суду було достроково стягнуто заборгованість за кредитом, а також проценти та неустойку за користування кредитом за період до 07 грудня 2015 року. Згідно розрахунку заборгованості прострочена заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 937/08-07 від 25 березня 2008 р. виникла з 13.01.2015 року. Під час розгляду справи 750/12453/15-ц судом встановлено, що вимогу про дострокове стягнення заборгованості банк направив [PERSON] 16 жовтня 2015 року, а до суду звернувся у грудні 2015 року. Поручителю вимогу про дострокове стягнення заборгованості банк не направляв і одразу звернувся до суду з позовом як до боржника, так і до поручителя. Пред`явивши вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитом 16 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» скористалось своїм правом на повне дострокове стягнення заборгованості за кредитом, сплати відсотків та пені відповідно до ст. 1050 ЦК України, чим змінив строк виконання основного зобов`язання. Таким чином, згідно з частиною другою статті 1050 ПК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося. Враховуючи зміну строку виконання основного зобов`язання позивач був зобов`язаний пред`явити позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах позовної давності тобто у трирічний строк, який закінчився у грудні 2018 року. Позивач звернувся з позовом до суду лише у березні 2020 року, тобто зі спливом позовної давності, що є підставою для відмови у задоволені позову. Позивач заперечив проти доводів відповідача та подав відповідь на відзив (а.с.113-115), де вказав, що на виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 21 вересня 2016 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 17 803,04 доларів США, пені в сумі 17 243 грн 94 коп, який перебуває на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби м. Чернігів. На даний час рішення залишається не виконаним, а тому Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до майнового поручителя. Щодо строку позовної давності вказав, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» з 21.11.2016 року по даний час намагається здійснити виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме в порядку виконавчого провадження. Наявність рішення суду про стягнення боргу не свідчить про припинення договірних правовідносин й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасну сплату кредиту. Ухвалою суду від 10.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав пропуску строку позовної давності. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 25 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 937/08-07, відповідно до якого останній отримав грошові кошти в сумі 31 000 доларів США зі сплатою 13,5 процентів річних за користування ними з кінцевим терміном повернення до 20 березня 2023 року (а.с.5-10). На забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір від 25.03.2008 року, згідно з умовами якого остання передала в іпотеку банку однокімнатну квартиру, житловою площею 18,1 кв.м, загальною площею 30,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-13). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2016 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 937/08-07 від 25 березня 2008 року, зокрема: за тілом кредиту та відсотками в сумі 17 803,04 доларів США, пенею в сумі 17 234 грн 94 коп, а також по 3 286 грн 89 коп з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с.64-65). Проте, Апеляційним судом Чернігівської області рішенням від 21 листопада 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 вересня 2016 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] скасовано, у задоволенні позову у цій частині відмовлено (а.с.66-68). Відповідно до рішення єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» № 5/2019 від 15.10.2019 визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», які зазначені у Передавальному акті, виникає у акціонерного товариства «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року (а.с.19-33). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 937/08-07 від 25.03.2008 року станом на 27.01.2020 існує заборгованість за кредитом 16 762,77 доларів США, за відсотками 11 720,79 доларів США, пенею за несвоєчасне повернення кредиту 2 980,52 доларів США, пенею за несвоєчасне повернення відсотків 3 474,84 доларів США (а.с.14-15). 30 січня 2020 року на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено вимогу про сплату заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с.16-17). Відповідно до висновку ТОВ «Незалежна експертна компанія» ринкова вартість вищевказаної квартири станом на 27.01.2020 становить 317 021,00 грн(а.с.18). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною першою ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша ст.611 ЦК України). Частиною першою ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша ст.546 ЦК України). Згідно з частиною першою ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Відповідно до підпункту 2.4.3 пункту 2.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до п.3.3.14 Договору позичальник зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора, дострокового повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пеню, штраф) у випадках, визначених пп. 2.7.3, 3.2.3, 5.4 цього договору. У відповідності до п.4.5 Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пп.3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше, ніж 90 (дев`яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до частини другої ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Деснянським районним судом м. Чернігова рішенням від 21.09.2016 встановлено, що вимогу про дострокове стягнення заборгованості банк направив [PERSON] 16 жовтня 2015 року, а до суду з позовом звернувся 17.12.2015. У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Однак, згідно розрахунку заборгованості відсотки нараховані до 19.06.2019, а пеня - за період з 27.01.2019 до 26.01.2020. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 ЦК України. Згідно з частинами першою, п`ятою ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст.267 ЦК України). Представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності (а.с.74-77). Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до розрахунку, прострочена заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 937/08-07 від 25 березня 2008 року виникла 13.01.2015, а з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся до позичальника 16 жовтня 2015 року. Отже, пред`явивши вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитом 16 жовтня 2015 року АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» скористалось своїм правом на повне дострокове стягнення заборгованості за кредитом, сплати відсотків та пені відповідно до ст. 1050 ЦК України чим змінив строк виконання основного зобов`язання. Враховуючи зміну строку виконання основного зобов`язання, шляхом направлення позичальнику 16 жовтня 2015 року вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитом, а у подальшому пред`явлення до нього позову - 17.12.2015, позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі), проте з позовом до суду звернувся лише 06.03.2020 (а.с.37), тобто зі спливом позовної давності. З огляду на викладене у задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позовної давності на підставі частини четвертої ст.267 ЦК України. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 755,32 грн (а.с.1) не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed