Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Львівської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання мною до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його батька, [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю у три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Вказує на те, що за життя [PERSON] було складено заповіт, який посвідчено 19 січня 1999 року державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є. та зареєстровано в реєстрі за №2-105. Станом на дату смерті [PERSON] запроваджено карантин Постановою КМУ №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями). Зокрема у ч.3 п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2020р.№255 затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, та встановлено, що особами, які потребують самоізоляції, є: особи, які досягли 60-річного віку, крім осіб, які здійснюють заходи, пов`язані з недопущенням поширення COVID-19, забезпечують діяльність об`єктів критичної інфраструктури. Оскільки позивачу на момент запровадження карантину було 70 років, тому відносячись до групи ризику, боячись підхопити небезпечне захворювання, останній тривалий час перебував на самоізоляції. Таким чином вважає, що ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з поважними причинами, а саме перебування на самоізоляції за домашньою адресою. 27 січня 2020 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку встановленого ст.1270 ЦК України. Державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галиною Ярославівною Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно. Вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними та пов`язані з об`єктивними труднощами для спадкоємця, а відтак просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Рух справи в суді. Ухвалою суду від 22.04.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 25.05.2021 року вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позиції сторін у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив задоволити. Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відтак, суд вважає причини неявки представника відповідача неповажними. Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником відповідача відсутня, а відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності зазначеного представника. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень третьою особою відсутня, а відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності третьої особи. Позиція суду. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18 квітня 2020 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №408 (а.с.6). За життя [PERSON] було складено заповіт, який посвідчено 19 січня 1999 року державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Семенюк О.Є. та зареєстровано в реєстрі за №2-105, згідно якого останній заповів позивачу [PERSON] наступне нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Медин, Підволочиського району, Тернопільської області та квартиру [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63318980 від 27.01.2021 року, державним нотаріусом Четвертої львівської державної нотаріальної контори зареєстровано спадкову справу №46/2021, після смерті [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що 27 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галини Ярославівни Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належить [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.5). Постановою КМУ №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями) на всій території України запроваджено карантин. Постановою КМУ від 2 квітня 2020 року №255 затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, та, зокрема, встановлено, що особами, які потребують самоізоляції, є: особи, які досягли 60-річного віку, крім осіб, які здійснюють заходи, пов`язані з недопущенням поширення COVID-19, забезпечують діяльність об`єктів критичної інфраструктури. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Висновки за результатами розгляду справи. Суд прийшов до висновку, що знайшло своє підтвердження обґрунтування позивача про правомірність позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття ним спадщини. Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] , який склав на позивача заповіт та після смерті якого залишилася спадщина. Оскільки на момент запровадження карантину позивачу було 70 років, тому відносячись до групи ризику, останній тривалий час перебував на самоізоляції. Поважність причин пропуску встановленого в законі строку в шість місяців свідчить про фактичні обставини, що об`єктивно та істотно утруднили вчинення позивачем дій, спрямованих на прийняття спадщини. Таким чином, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог. Додатковий строк для прийняття спадщини позивачу суд встановлює у три місяці. Щодо судових витрат У зв`язку з тим, що вимог про розподіл судових витрат позивачем заявлено не було, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved