Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Керівник Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах Львівської міської ради в особі управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради понесені Комунальною 8-ю клінічною лікарнею м.Львова витрати в розмірі 19\~364,50 грн. на лікування потерпілого від злочину [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23.06.2015р., за результатами розгляду кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, останнього визнано винним у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення та призначено покарання три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та на підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням. Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що [PERSON] 22 серпня 2014 року близько 21.30 год., керуючи автомобілем [NUMBER], та рухаючись по вул. Зеленій у напрямку виїзду за межі міста Львова, під час проїзду нерегульованого перехрестя вулиць Зелена Сихівська, порушив вимоги ПДР України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., а саме: Р.1 п.1.5, Р.2 п.2.3 (б), Р.16 п.16.12, 16.14, Р.34 (Додаток 2) п.34.1.13, що проявилося в тому, що був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив небезпеку для руху, при наближенні до нерегульованого перехрестя, на якому головна дорога змінює свій напрямок, не виконав вимог дорожньої горизонтальної розмітки 1.13, яка позначає місце, де водій при потребі повинен зупинитись і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі, не дав дорогу мотоциклу [NUMBER], під керуванням потерпілого [PERSON], який наближався до перехрестя по головній дорозі праворуч, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілий отримав тілесні ушкодженні, зокрема: відкритий перелом-звих кісток лівої стопи з повним відривом великогомілкового м'язу та розчавленням задньої великогомілкової артерії, закритий перелом правої ключиці, розрив селезінки, рани на лівій нозі та садна на правій руці, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Того ж дня, 22.08.2014 р. [PERSON] був доставлений в реанімаційне відділення Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова. Згідно листа Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова №1792 від 20.11.2014 р. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м. Львова з 22.08.2014 р. по 27.08.2014 р., в хірургічному відділенні з 28.08.2014 р. по 18.11.2014 р. Загальна сума затрачених Комунальною 8-ою міською клінічною лікарнею м.Львова коштів на лікування [PERSON] становить 19\~364,50 грн. Оскільки вина [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення встановлена в судовому порядку та визнана повністю останнім, керівник Львівської місцевої прокуратури №1 просить на підставі ст.1206 ЦК України, стягнути з [PERSON] до місцевого бюджету м. Львова на користь управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради витрати на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Прокурор Поліщук Р.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позову, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 29.02.2016 року заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що всі кошти на лікування потерпілого були сплачені страховою компанією. Крім того, він особисто передавав кошти на лікування потерпілому. Заслухавши пояснення прокурора, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23.06.2015р. обвинуваченого [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено на три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробовуванням, призначено іспитовий строк 1 рік з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України. Як вбачається зі змісту вищевказаного судового рішення, при розгляді кримінального провадження судом було встановлено, що [PERSON] 22 серпня 2014 року близько 21.30 год., керуючи автомобілем [NUMBER], та рухаючись по вул. Зеленій у напрямку виїзду за межі міста Львова, під час проїзду нерегульованого перехрестя вулиць Зелена Сихівська, порушив вимоги ПДР України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., а саме: Р.1 п.1.5, Р.2 п.2.3 (б), Р.16 п.16.12, 16.14, Р.34 (Додаток 2) п.34.1.13, що проявилося в тому, що був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив небезпеку для руху, при наближенні до нерегульованого перехрестя, на якому головна дорога змінює свій напрямок, не виконав вимог дорожньої горизонтальної розмітки 1.13, яка позначає місце, де водій при потребі повинен зупинитись і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі, не дав дорогу мотоциклу [NUMBER], під керуванням потерпілого [PERSON], який наближався до перехрестя по головній дорозі праворуч, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілий отримав тілесні ушкодженні, зокрема: відкритий перелом-звих кісток лівої стопи з повним відривом великогомілкового м'язу та розчавленням задньої великогомілкової артерії, закритий перелом правої ключиці, розрив селезінки, рани на лівій нозі та садна на правій руці, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Того ж дня, 22.08.2014 р. [PERSON] був доставлений в реанімаційне відділення Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова (а.с.6-9). Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993р. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Як передбачено п.1 вказаного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Згідно листа Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова №1792 від 20.11.2014 р. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова з 22.08.2014 р. по 27.08.2014 р., в хірургічному відділенні з 28.08.2014 р. по 18.11.2014 р. Загальна сума затрачених Комунальною 8-ою міською клінічною лікарнею м. Львова коштів на лікування становить 19\~364,50 грн., з яких реанімація 1\~252 грн. 43 коп.; хірургія 123 грн. 60 коп.; медикаменти 1714 грн. 72 коп. (а.с.10). Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов підставним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач дійсно вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у Комунальній 8-ій міській клінічній лікарні м.Львова, закладом охорони здоровя були понесені витрати, а тому такі підлягають стягненню з останнього на користь управління охорони здоров'я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, із відповідача слід стягнути на користь держави 551 грн 20 коп. судового збору.

Outcome: approved