Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

І. Зміст і підстави позовних вимог. 1.22 листопада 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON]. 2.Позов обґрунтувала тим, що 27 серпня 1998 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в обсяг спадкового майна входить 3/4 частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями. Позивач є спадкоємцем після померлого та прийняла спадщину відповідно до чинного законодавства. Проте, враховуючи те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, позивач не може оформити право власності на вказане будинковолодіння. Крім того, вона має право на іншу 1/4 частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями, як член колгоспного двору, але не може реалізувати своє право, яке підлягає захисту в судовому порядку. ІІ. Позиція сторін. 3.У судове засідання сторони не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позовні вимоги визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось ІІІ. Встановлені Судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 4.Відповідно до довідки виконавчого комітету Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 1887 від 8 листопада 2017 року (а.с.22) спірне будинковолодіння, яке розташоване в селі Курінь Бахмацького району Чернігівської області вулиця Дачна, б. 6 станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи - колгоспний двір, членами якого рахувались: голова домогосподарства [PERSON]; дочка [PERSON]; зять [PERSON]; онука [PERSON], яка вибула 17 липня 1998 року на вулицю Л.Українки, б.17; онук [PERSON], помер 11 травня 2009 року. 5.Довідкою Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації від 6 жовтня 2017 року (а.с.28) підтверджується, що право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано. 6.Згідно із технічним паспортом на будинок № 6 по вулиці Малиновського с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області (а.с.24-30), дане будинковолодіння збудоване у 1967 році на відведеній в законному порядку земельній ділянці, його інвентаризаційна вартість становить 182 427 гривень. 7.Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 253408 (а.с.11), [PERSON] помер 27 серпня 1998 року. Свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 083735 (12) підтверджується, що 21 березня 2000 року померла [PERSON] А свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 117297 (а.с.13) підтверджується, що 11 травня 2009 року помер [PERSON] 8. Свідоцтвами про право на спадщину за законом від 7 вересня 2015 року № 2-735 та № 2-734 (а.с.18), інформацією Бахмацької районної державної нотаріальної контори (а.с.43-48) підтверджується, що спадкові справи до майна померлих [PERSON]Ф, [PERSON], [PERSON] відкриті за заявою позивача. 9.Позивач не може оформити право власності на спірне будинковолодіння, що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 8 листопада 2017 року № 2697/02-14 (а.с.29). ІV. Оцінка Суду. 10.Згідно з положеннями статті 120 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), що був чинним на час виникнення спірних відносин, колгоспний двір є сімейно-трудовим об'єднанням осіб, які використовують на праві спільної власності майно двору для ведення підсобного господарства та сімейних потреб. Сім'я селянина-колгоспника складає основу колгоспного двору, а належність до неї - одна з умов членства в колгоспному дворі. 11.Виходячи із змісту пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі відповідними змінами) необхідно врахувати те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. При цьому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. 12.На підставі статей 1216; 1217; 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 13.Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК, частини пятої статті 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі статтею 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Втім, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК ). Зважаючи на викладене, право на спадщину є майновим правом спадкоємця, юридичний факт виникнення якого пов'язаний з часом її прийняття, неотримання ж свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця такого права. 14.Крім того, згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»: «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. 15.Враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок та надвірні будівлі не видавався, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Outcome: approved