Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» просить суд стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 6 163 грн. 08 коп., а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р.№ 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER]. За період з 01.01.2011 року по 31.10.2016 рік за відповідачами утворився борг за надані послуги з централізованого водопостачання у розмірі 3 585 грн. 88 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення з 01.11.2013 р. по 31.10.2016 р.у розмірі 1 393 грн. 83 коп. Добровільно заборгованість відповідачі сплачувати не бажають. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржникам нараховано 1 030 грн. 29 коп. індексу інфляції за час прострочення та 153 грн. 08 коп. - 3% річних від простроченої суми, яку позивач просить стягнути з відповідачів на їх користь. В судовому засіданні представник позивача Івченко К.О. позов підтримала та просила його задовольнити. [PERSON], [PERSON] подали до суду письмове заперечення, в яких заперечували проти позовних вимог позивача, посилаючись на те, що КП «Харківводоканал» подав позов поза межами строку позовної давності, з ними не укладався договір для надання таких послуг, вода фактично технічна, а не питна, норми споживання необґрунтовано завищені. Крім того, у картці абонента є недостовірні дані, з цих підстав просили відмовити у задоволенні позову. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію відповідачів, просив застосувати строк позовної давності. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р.№630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Внаслідок неповної сплати відповідачами рахунків за надані послуги сума заборгованості за період з 01.01.2011 р. по 31.10.2016 р. складає 6 163,08 грн. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості або обов'язку її погашення, відповідачами до суду не надано. Доводи відвідачів на відсутність письмового договору, як на одну із підстав для звільнення їх від сплати житлово-комунальних послуг, неналежну якість води, необґрунтовану вартість послуги, є безпідставними. У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Із матеріалів справи вбачається, що позивач надавав і надає послуги водопостачання, відповідачі їх отримують та не відмовляються від них. Таким чином, такі дії сторін породжують цивільні права та обов'язки. За вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Згідно зі ст. 67 ЖК України комунальні послуги підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі, а тому суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача суму заборгованості в межах строку позовної давності. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як зазначено в ч. 1 та ч. 2 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, позовна давність переривається у разі пред'явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачами, позивач 14.09.2016 р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення з відповідачів, тобто скористався своїм правом за допомогою наказного провадження стягнути з відповідачів виниклу заборгованість. Проте ухвалою суду 02.11.2016 р. судовий наказ за заявою відповідачів скасовано. Тобто у суду є підстави вважати, що 14.09.2016 р. було здійснено переривання позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Таким чином, суд позовні вимоги позивача задовольняє в межах строку позовної давності за період з 01.11.2013 р. по 31.10.2016 р. у розмірі 3 635 грн. 06 коп. за надані послуги з централізованого водопостачання, за період з 01.11.2013 р. по 31.10.2016 р. у розмірі 1664 грн. 19 коп. за надані послуги з централізованого водовідведення, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, а всього у сумі 5 299,25 грн. У задоволенні позовних вимог поза строку позовної давності за період з 01.01.2011 р. по 31.10.2011 р. суд відмовляє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1 184 грн. 85 коп. з кожного по 592 грн. 42 коп.

Outcome: partial