Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 7 березня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-176299, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 100000 грн. на поточний рахунок. В порушення зобов`язань за договором відповідач допустив несплату щомісячних платежів, в зв`язку з чим позивач вимагає дострокового повернення кредиту з врахуванням відсотків та пені. Суму заборгованості, що з урахуванням штрафних санкцій склала 117082,70 грн., судовий збір у розмірі 1921 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15220 грн. та витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000 грн. просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до правил статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Згідно зі статтею 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 19 грудня 2019 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 20 грудня 2019 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 26 грудня 2019 року. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно до правил частини 1 статті 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. 7 березня 2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-176299, за умовами якого АТ «Кредобанк» зобов`язалося надати у власність позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 100000 грн., на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. (а.с., а.с. 12-16). Крім умов кредитного договору сторонами погоджено графік платежів за кредитним договором № CL-176299 від 7 березня 2019 року та розрахунок сукупної вартості кредиту, який є додатком № 1 до кредитного договору, а також паспорт споживчого кредиту від 7 березня 2019 року (а.с., а.с. 17-21). Згідно пункту 2.4. кредитного договору та положень паспорту споживчого кредиту, кредит наданий відповідачу на поточні потреби. Відповідно до пункту 2.2. вказаного договору, строк його дії складає 60 місяців, тобто з 7 березня 2019 року до 6 березня 2024 року. Згідно пунктів 2.9. та 6.2. договору, для запобігання прострочення заборгованості, позичальник повинен здійснювати щомісячні платежі за кредитом з 31-го до 7-го числа кожного місяця. Погашення заборгованості здійснюється відповідно до графіку платежів. Пунктом 6.3. кредитного договору передбачено, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із відсотками за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу. Позичальник зобов`язаний здійснити 60 платежів по 4836 грн. щомісячно. Пунктами 4.1., 4.2., 4.5. укладеного сторонами кредитного договору, передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 52.99% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору. Реальна річна ставка складає 67,92% річних. Згідно пункту 7.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Відповідно до пункту 10.4. кредитного договору, шляхом підписання цього кредитного договору, відповідач підтверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами Банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше. Таким чином, сторони передбачили умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інші витрати, понесені в результаті неналежного виконання умов кредитного договору. Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору кредит видається позичальнику в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 кредитного договору. Перерахунок позичальнику кредитних коштів в сумі 100000,00 грн. підтверджується меморіальним ордером №16211060 від 28.03.2018 року, меморіальним ордером №16211029 від 28.03.2018 року, меморіальним ордером № 13218729 від 7 березня 2019 року, випискою руху коштів по рахунку з 7 березня 2019 року по 4 листопада 2019 року (а.с., а.с. 23-25). Згідно пункту 6.1. договору, відповідач зобов`язався повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і строки передбачені кредитним договором. Відповідач належним чином свого зобов`язання щодо погашення кредиту не виконує, заборгованість не погашає, внаслідок чого станом на 4 листопада 2019 року виникла загальна заборгованість у розмірі 117082,70 грн., яка складається з: 99294,81 грн. - суми несплаченого тіла кредиту, 16215,95 грн. - суми нарахованих відсотків та пені в розмірі 1571,94 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-176299 від 7 липня 2019 року (а.с., а.с. 29, 30) . 1 жовтня 2019 року представником позивача направлялося відповідачу повідомлення-вимога, за змістом якого висловлено вимогу достроково погасити заборгованість по кредиту впродовж 30 календарних днів, а також повідомлено, що у разі невиконання вимоги позивач буде змушений звернутися до суду з позовом з метою захисту своїх порушених прав та відшкодування збитків. Факт відправлення повідомлення-вимоги підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» (а.с., а.с. 26, 27). Відповідач вказане повідомлення-вимогу отримав особисто 5 жовтня 2019 року, жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, не вчинив (а.с. 28). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами , то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідальність за порушення умов договору сторонами визначена у виді сплати пені. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування відсотків за користування кредитом та пені. Позивачем доведено, що відповідач порушив умови укладеного договору, допустив несплату чергових платежів. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання перед позивачем, чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Заборгованість за кредитом підтверджена даними розрахунку заборгованості за кредитом. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Щодо розподілу судових витрат Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 1 статті 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Судом встановлено, що у позовній заяві та розрахунку позивачем було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 15220,00 грн. (надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку - 2000,00 грн.; аналіз судової практики Верховного суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором - 2000,00 грн.; складання та подання (відправка) до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 3500,00 грн.; складення заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру в межах розгляду позову - 2500,00 грн.; представництво інтересів по справі в суді першої інстанції, участь в судових засіданнях - 5220,00 грн.) та витрат пов`язаних із явкою до суду представника позивача у розмірі 5000,00 грн. (а.с., а.с. 3-7, 38). Матеріалами справи підтверджується, що 11 квітня 2019 року між Адвокатським об`єднанням «СмарЛекс» та Акціонерним товариством «Кредобанк» укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 39). Разом з тим, позивачем не надано суду письмові докази оплати позивачем АТ «Кредобанк» наданих юридичних послуг в сумі 15220,00 грн. Отже, відсутність таких доказів оплати наданих юридичних послуг не підтверджує факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу. Крім того, представником позивача не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також позивачем зазначено витрати за представництво інтересів по справі в суді першої інстанції, участь в судових засіданнях у розмірі 5220,00 грн., однак на адресу суду 13 березня 2020 року надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача не був присутній у судовому засіданні, тому вказані витрати є необґрунтованими та недоведеними. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 гривня. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 гривня. Висновки за результатами розгляду Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи обґрунтованість кожного свого посилання, зокрема, й щодо обґрунтованості вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу та витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що всі обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею ґрунтуються на законі, підтвердженіматеріалами справи і підлягають задоволенню. Врешті вимог позов є недоведеним. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 15220 грн., та витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду в розмірі 5000 грн.,не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial