Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Керівник Криворізької північної\~окружної прокуратури\~Дніпропетровської області Карленко Ю.К. 11.02.2021 звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Криворізької міської ради Дніпропетровської області, Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Криворізької міської ради, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» Криворізької міської ради 4081,02 грн, у рахунок відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . В обґрунтування позову вказано, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2020 [PERSON] визнано винуватим за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме, за заподіяння потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. У зв`язку з отриманими ушкодженнями [PERSON] проходив лікування в дитячому травматологічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» КМР», де на його лікування витрачено грошові кошти в сумі 4081,02 грн. КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» КМР», яка фінансується за рахунок бюджету та Криворізької міської ради, яка є органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, як управитель та розпорядник вказаного підприємства, з моменту закінчення лікування [PERSON] не вжили жодних заходів щодо стягнення з [PERSON] коштів на лікування потерпілого. Невідшкодування витрат\~на лікування\~потерпілого від\~кримінального правопорушення\~призводить до\~ненадходження коштів\~до бюджету,\~що суттєво\~порушує економічні\~інтереси держави\~та територіальної\~громади. у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з указаним позовом в інтересах держави. Присутній у судовому засіданні представник позивача Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області Мотрук В.В., підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представники позивачів Криворізької міської ради та КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» КМР» у судове засідання не з`явилися. До початку розгляду справи по суті від представника Криворізької міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.56-58). Причини неявки представника КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» КМР» суду не відомі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.65). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності учасників процесу, які не з`явилися. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2020 (а.с. 37-38), [PERSON] , 27.06.2019 приблизно о 21 год. 40 хв., перебуваючи поблизу будинку [ADDRESS] , звернув свою увагу на неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , після чого, на побутовому ґрунті, з приводу раптово виниклих особистих неприязних відносин, у [PERSON] виник словесний конфлікт з [PERSON] . Під час конфлікту [PERSON] , перебуваючи на ґрунтовій дорозі поблизу вказаного будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно і усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому [PERSON] , стоячи напроти останнього, обличчям до нього, наніс руками один удар в область обличчя праворуч, два удари в область обличчя ліворуч, після ударів [PERSON] присів, а [PERSON] , продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на спричинення потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, наніс один удар правим коліном по нижній щелепі. Внаслідок вищевказаних умисних злочинних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді вивиху нижньої щелепи, забою головного мозку, які згідно з висновку судово - медичної експерта № 1415 від 27.09.2018, відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознаками тривалого розладу здоров`я більше 21 доби. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 104, 75 КК України, його звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю один рік. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, на [PERSON] покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання. Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2020 набрав законної сили 09.09.2020. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За приписами ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч. 2 ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Приписи ст. 131-1 Конституції України, ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у виключних випадках, а саме: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» КМР» є установою охорони здоров`я населення. Згідно з визначення, передбаченим п. 1 ч. 1\~ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Відповідно до пп. «а» п. 3 ч. 1 ст. 89 БК України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні). Згідно зі ст. 18 Основ законодавства про охорону здоров`я, фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Згідно зі ст. 49 Конституції України, охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування», районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Згідно зі статутом КП «Криворізька МКЛ № 8» КМР, затвердженого наказом управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради 07.03.2019 № 32-ум, предметом діяльності підприємства є медична практика, а саме надання кваліфікованої медичної допомоги населенню згідно з профілем структурних підрозділів підприємства. Підприємство засновано на комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу згідно з рішенням Криворізької міської ради від 27.02.2019 № 3582. Підприємство з усіх прав та обов`язків є правонаступником КП «Криворізька МКЛ №8» ДОР (а.с.12-23). Оскільки КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» КМР» є комунальним підприємством, яке належить до сфери управління Криворізької міської ради, фінансується за рахунок коштів місцевого та державного бюджетів, самостійно не здійснює захист своїх інтересів, та просить вирішити питання про відшкодування понесених витрат за рахунок винної особи, делегуючи свої повноваження прокурору, то відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України, наявні всі підстави для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 № 11, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії то закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. З абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Як слідує з довідки КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» КМР», потерпілий [PERSON] , через отримані ним тілесні ушкодження внаслідок злочинних дій засудженого [PERSON] знаходився на лікуванні у дитячому травматологічному відділені з 28.06.2019 по 08.07.2019, що складає 10 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня в червні 2019 року становила 413,03 грн, а в липні 2019, - 405,99 грн. Загальна сума витрат даного закладу охорони здоров`я на лікування [PERSON] склала 4081,02, грн. [PERSON] всупереч положенням ст. 12, ст. 81 ЦПК України, не надано суду жодних доказів на підтвердження сплати вищезазначеної суми коштів у добровільному порядку, що також останнім не заперечується. Таким чином, враховуючи, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8» КМР» понесла витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] і між діями [PERSON] та цими витратами є прямий причинний зв`язок, що встановлено вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2020, який набрав законної сили, суд прийшов до висновку, що обов`язок по відшкодуванню даних витрат необхідно покласти на відповідача, а тому, заявлений позов підлягає до задоволення та з [PERSON] слід стягнути відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4081,02 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», то судовий збір у розмірі 908,00 грн, згідно зі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved