Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи: заявника, заінтересованої особи, особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, ініціатора подання про встановлення опіки і призначення опікуна 1. Виклад позиції заявника 13.03.2018 року до Шаргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON], в інтересах якого діє адвокат [PERSON], до [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Органу опіки і піклування в особі Шаргородської районної державної адміністрації, яку ухвалою суду від 14.03.2018 року залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви, оскільки [PERSON] звернувся до суду в порядку позовного провадження з позовною заявою, тоді як, відповідно до вимог глави 2 розділу 4 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється в порядку окремого, а не позовного провадження. 26.03.2018 року на виконання вимог ухвали суду від 14.03.2018 року представником заявника [PERSON] - адвокатом [PERSON] подано в порядку окремого провадження заяву із виправленими недоліками про визнання фізичної особи недієздатною, з участю заінтересованих осіб - [PERSON], органу опіки та піклування в особі Шаргородської районної державної адміністрації, в якій заявник просить визнати [PERSON] недієздатною з 14.11.2017 року. Заява мотивована тим, що [PERSON] є сином [PERSON], зареєстрований та проживає з [PERSON] у [ADDRESS]. Матір заявника [PERSON] не здатна усвідомлювати свої дії, замкнута, регулярно проявляє ознаки депресії - не відповідає на запитання, не їсть, інколи надмірно дратівлива, тривалий час не спілкується з рідними, в тому числі, з заявником, а також з сусідами та односельцями. Також, у заяві зазначено, що [PERSON] деякий час тому перестала за собою доглядати, здійснювати гігієнічні процедури, не миється, носить один і той самий одяг декілька тижнів без прання. З грудня 2015 року [PERSON] встановлена друга група інвалідності загального захворювання, а з 14.01.2016 року - друга група інвалідності безтермінова. З індивідуальної програми реабілітації інваліда вбачається, що [PERSON] встановлено клініко-функціональний діагноз - шизофренія. [PERSON] не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними через наявність психічної хвороби, може поставити себе у скрутне становище, стати жертвою недобросовісних осіб, а тому потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Так, нещодавно заявнику стало відомо, що 14.11.2017 року під час його відсутності в с. Юхимівка, [PERSON] у конторі ПП «Юхимівське» на пропозицію керівництва зазначеного ПП підписала три договори оренди земельних ділянок, що належать їй на праві власності, проте факт укладення правочинів [PERSON] заперечує, не пам'ятає цих обставин. Враховуючи психічний стан [PERSON] вважає, що вона не усвідомлювала значення своїх дій на момент вчинення правочинів, чим скористалося керівництво ПП «Юхимівське», а тому від часу виникнення недієздатності матері заявника залежить визнання недійсними договорів оренди землі, тому вважає за необхідне визнати останню недієздатною саме з 14.11.2017 року. В судовому засіданні у вступному слові та в заключному слові заявник [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON], що діє на підставі договору про надання правничої допомоги та ордеру, підтримали заяву, зсилаючись на ті самі доводи та обставини, просили визнати недієздатною [PERSON], [INFO], жительку с. Юхимівка Шаргородського району Вінницької області з 14.11.2017 року, а також задовольнити подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Юхимівської сільської ради та встановити опіку над [PERSON], призначити її опікуном заявника, який не має протипоказань і може бути опікуном матері. Заявник [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його матір'ю та проживає з ним по [ADDRESS] Вважає, що матір має психічні розлади, оскільки часто говорить сама до себе, інколи бігає з лопатою, неначе когось наздоганяє, у неї дуже часто змінюється настрій. Крім того, матір є особою з ІІ групою інвалідності, багато разів лікувалася у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка. У листопаді 2017 року матір пішла в контору ПП «Юхимівське» з метою виписати трактор для оранки городу, а натомість, підписала договори оренди земельних ділянок, про що йому стало відомо від односельчан, тоді як [PERSON] цих обставин не пам'ятає. Адвокат [PERSON] пояснив, що [PERSON] через наявність психічної хвороби не здатна усвідомлювати дії, які вчиняє, потребує постійного стороннього догляду. З грудня 2015 року [PERSON] встановлено другу групу інвалідності загального захворювання, а з 14.01.2016 року - цю групу встановлено безтерміново. Через стійкий психічний розлад [PERSON] може ставити своїми діями себе та своїх рідних у скрутне становище. Відповідно до висновку психіатричної експертизи, яка призначалася судом, [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу і внаслідок свого захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв'язку із чим в судовому порядку її слід визнати недієздатною. Хоча у висновку експертизи відсутнє зазначення того, з якого часу страждає на психічне захворювання [PERSON], разом з тим, просить визнати її недієздатною з 14.11.2017 року, тобто з моменту, коли вона, не усвідомлюючи своїх дій, підписала договори оренди землі з ПП «Юхимівське». 2. Виклад позиції заінтересованої особи - Органу опіки і піклування в особі Шаргородської районної державної адміністрації. Пояснень у письмовій формі заінтересована особа - Орган опіки та піклування в особі Шаргородської РДА до суду не подавала. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - Шелінговська О.С., яка діє на підставі довіреності від 10.10.2018 року, не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON], зсилаючись на те, що, відповідно до висновку судової психіатричної експертизи встановлено психічні розлади, які зумовлюють визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. На обліку в УСЗН Шаргородської РДА перебуває [PERSON], який здійснює догляд за матір'ю [PERSON], оскільки ним було представлено в Управління висновок лікарської комісії Шаргородської ЦРЛ про те, що [PERSON] потребує стороннього догляду через розлади психіки. Заявник отримує встановлений вид соціальної допомоги. Також, Шелінговська О.С. пояснила, що не заперечує щодо задоволення подання органу опіки і піклування виконавчого комітету Юхимівської сільської ради про встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуном останньої заявника [PERSON], оскільки відсутні протипоказання щодо призначення його опікуном. 3. Виклад позиції органу опіки та піклування виконкому Юхимівської сільської ради 17.09.2018 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Юхимівської сільської ради звернувся до Шаргородського районного суду із поданням у цій справі про встановлення опіки і призначення опікуна. Подання органу опіки та піклування мотивоване тим, що [PERSON], син [PERSON], звернувся до сільської ради із заявою про визначення його опікуном матері та звернення до суду із поданням про встановлення опіки і призначення опікуна [PERSON] Вказана заява розглянута органом опіки та піклування, встановлено, що [PERSON].є особою з ІІ групою інвалідності через психічні розлади, потребує постійного стороннього догляду і опіки, оскільки не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з висновком органу опіки та піклування від 30.08.2018 року, [PERSON] може бути опікуном своєї матері, так як проживає з нею, турбується про неї, утримує в належному стані житло, позитивно характеризується за місцем проживання, не має протипоказань і може бути опікуном [PERSON] В судовому засіданні голова ради опіки та піклування виконкому Юхимівської сільської ради - сільський голова Бондарчук Н.М. підтримала подання в повному обсязі. Просила, у випадку задоволення заяви [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною, встановити опіку над останньою і призначити заявника опікуном. 4. Виклад позиції особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною - [PERSON] Під час судового розгляду [PERSON] пояснила, що тривалий час тому після розлучення з чоловіком вона почала погано себе почувати, забувати про події, які відбуваються, тому часто лікувалася у психіатричній лікарні. Інколи їй стає краще, але вона завжди приймає ліки. За нею доглядають її діти - [PERSON] та Віктор. Вона погоджується на встановлення опіки і призначення сина [PERSON] опікуном. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи 1. 18.09.2018 року заявник [PERSON] подав до суду заяву про призначення його опікуном недієздатної [PERSON] (а.с.154-155). 2. 18.09.2018 року адвокатом [PERSON] подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.161). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали суду від 14.03.2018 року залишено без руху позовну заяву [PERSON], в інтересах якого діє адвокат [PERSON], до [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Органу опіки і піклування в особі Шаргородської районної державної адміністрації (а.с.32-33). 2. Відповідно до ухвали судді від 27.03.2018 року прийнято до розгляду в порядку окремого провадження заяву [PERSON], в інтересах якого діє адвокат [PERSON], про визнання фізичної особи недієздатною, відкрито провадження та призначено судове засідання на 26.04.2018 року; відмовлено у залученні [PERSON] до участі в справі в якості заінтересованої особи та залучено її, згідно з вимогами ч.1 ст.299 ЦПК України, в якості особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною (а.с.64-65). 3. Ухвалою суду від 22.05.2018 року задоволено клопотання представника заявника - адвоката [PERSON] та призначено у означеній цивільній справі судову психіатричну експертизу [PERSON], провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.102-104). 4. Ухвалою суду від 13.09.2018 року поновлено провадження у означеній справі (а.с.132-133). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, відомості про встановлені судом фактичні обставини, мету їх встановлення, докази Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Юхимівка, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] (а.с.44), проживає в [ADDRESS], із сином - заявником [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-АМ № [NUMBER] (а.с.58). Згідно із довідкою до акта огляду МСЕК від 14.01.2016 року серії 12 ААА №324082, [PERSON] є особою з ІІ групою інвалідності загального захворювання з 17.12.2015 року, а з 14.01.2016 року - безтерміново (а.с.59), що також підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда №60075, з якої вбачається, що загальна тривалість перебування на інвалідності [PERSON] - з 01.01.2004 року, клініко-функціональний діагноз за кодом F-20 - психічне захворювання (а.с.60). Відповідно до висновку за №206 від 02.07.2018 року судово-психіатричного експерта Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка», [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.113-115). В описовій частині висновку зазначено, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, про що свідчать дані анамнезу про дебютування у неї з 1992 року психічного захворювання у вигляді неврозоподібної симптоматики (вказувала скарги на головний біль, підвищену подразливість, втомлюваність, знижену працездатність, поганий сон) з приєднанням в подальшому продуктивної психосимптоматики у вигляді маячних ідей відношення, шкоди, переслідування, розладів сприйняття, неадекватності емоційних реакцій, вольових порушень, відгородженості, замкнутості, що супроводжувалося недоречною, агресивною поведінкою із соціальною дезадаптацією та призвело до соціально-трудової дезадаптації, слугувало причиною для її неодноразових госпіталізацій у психіатричну лікарню із встановленням їй у 2008 році ІІ групи інвалідності по психічному захворюванню. Даний висновок підтверджується і теперішнім психолого-психіатричним обстеженням, яке виявило у експертної [PERSON] типові для шизофренічного процесу симптоми у вигляді зниження психічної продуктивності, зростання аутизму, відстороненості, замкнутості, неадекватності емоційних реакцій, розладів мислення, волі, маячення, розладів сприйняття, які у неї спостерігаються, відсутності критики до хвороби, своїх вчинків. Тому [PERSON], як душевнохвора, позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і підпадає під дію ч.1 ст.39 ЦК України (а.с.115). У проаналізованому висновку судової експертизи відсутні відповіді на поставлені судом в ухвалі від 22.05.2018 року питання про те, з якого часу страждає [PERSON] психічним захворюванням та з якого часу не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, у зв'язку із для роз'яснення висновку експертизи, відповідно до вимог ч.4 ст.72 ЦПК України, в судовому засіданні допитаний судово-психіатричний експерт [PERSON], який роз'яснив висновок судово-психіатричного експерта за №206 від 02.07.2018 року, вказавши, що він в повному обсязі підтримує означений висновок. В описовій частині висновку вказані періоди, коли [PERSON] лікувалася, коли її хвороба загострювалася, коли стан покращувався. Разом з тим, висновок експертизи виконувався для цілей ст.39 ЦК України, тобто для встановлення підстав для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, тому висновок експертами надано на час огляду особи, а не в ретроспективі. У випадку, якби в ухвалі суду було поставлено питання про наявність психічного розладу у [PERSON] на конкретну дату, тоді б експерти досліджували матеріали, які містять дані про лікування особи у вказаний період і надавали б висновок, але в такому випадку проводиться інший вид експертизи, зумовлений вимогами ст.225 ЦК України про правові наслідки вчинення правочину особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. У [PERSON] встановлено безперервний тип перебігу хвороби, тобто її захворювання часто загострюється, періоди ремісії (послаблення симптоматики) стають короткими, вона повинна постійно приймати ліки. Клінічна картина при шизофренії може змінюватися, тому часто при шизофренії особа може бути визнана як недієздатною, так і обмежено дієздатною, у одиничних випадках у період ремісії - дієздатною. Судом встановлено, що доглядом та утриманням [PERSON] займається її син - [PERSON] [PERSON] проживає з [PERSON], який здійснює за нею догляд, що підтверджується актом, складеним комісією в складі депутата Юхимівської сільської ради [PERSON], сільського голови [PERSON], [PERSON] на предмет обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] (а.с.142). З акту встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають в одному будинку в с. Юхимівка Шаргородського району Вінницької області по вул. Жовтнева, 9. Умови проживання [PERSON] із сином [PERSON] належні, біля житлового будинку є літня кухня, погріб, сарай, будинок газифікований (а.с.142). З висновку лікарської комісії Шаргородської ЦРЛ щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №409 від 13.12.2017 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, потребує стороннього догляду (а.с.157). 13.08.2018 року [PERSON] до виконавчого комітету Юхимівської сільської ради подано заяву про визначення опікуном та направлення подання до суду про призначення опікуна (а.с.145-147). Згідно з висновком виконавчого комітету Юхимівської сільської ради про можливість [PERSON] виконувати обов'язки опікуна над дорослою недієздатною особою від 30.08.2018 року за №02-12-229, заявник може виконувати обов'язки опікуна відносно повнолітньої недієздатної особи - [PERSON] (а.с.141, 143-144). [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання, що вбачається із подання Органу опіки і піклування виконавчого комітету Юхимівської сільської ради про встановлення опіки і призначення опікуна (а.с.139-140). З довідки про отримання допомоги від 27.06.2018 року за №1532, що видана УСЗН [PERSON], вбачається, що він перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Шаргородської РДА Вінницької області та йому з 01.12.2017 року до 31.05.2018 року призначено допомогу по догляду за інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу [PERSON] (а.с.156). Відповідно до медичної довідки серії 10ААС №321854 та сертифікату серії 2РРС №289615, психіатричних та наркологічних протипоказань для виконання функцій опікуна [PERSON] не має та за станом здоров'я може бути опікуном (а.с.205, 206), до кримінальної відповідальності заявник не притягується та не притягувався, що підтверджується довідкою МВС України серії ААА №0427424 (а.с.204). Свідок [PERSON] суду показав, що як і заявник, є сином [PERSON], яка проживає з сім'єю брата - [PERSON] Матір має психічні розлади, так, в неї дуже часто змінюється настрій, вона уникає спілкування, стає дратівливою, розмовляє сама із собою, у зв'язку із чим часто лікується в психоневрологічній лікарні. Таким чином, судом на підставі дослідження належних, достовірних, допустимих доказів встановлено, що є достатні підстави для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - заявника [PERSON] Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об'єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини про визнання фізичної особи недієздатною, які регулюються нормами ЦК України та ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа, визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ст.40 ЦК України). Над недієздатною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах має право вчиняти її опікун (ч.ч.1-3 ст.41 ЦК України). Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (ч.1 ст.56 ЦК України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст.58 ЦК України). Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою (ч.3 ст.63 ЦК України). Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника (ч.4 ст.63 ЦК України). Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч.2 ст.39 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд, серед іншого, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Порядок подання заяви та розгляду цивільної справи про визнання фізичної особи недієздатною встановлено главою 2 розділу 4 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно із ч.3 ст.297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування... Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров'я. Для визначення фактичної можливості такої особи з'явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу (ч.1 ст.299 ЦПК). Суд, ухвалюючи рішення про …визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею … опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй …опікуна (ч.1 ст.300 ЦПК України). Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (ч.6 ст.300 ЦПК України). VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які є достатніми для визнання недієздатною [PERSON], а отже, заява [PERSON] в частині визнання [PERSON] недієздатною підлягає задоволенню в цій частині. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Разом з тим, суд вважає неспроможними ствердження представника заявника, що [PERSON] слід визнати недієздатною з 14.11.2017 року, тобто з моменту підписання нею договорів оренди землі з ПП «Юхимівське», а тому не вбачає підстав для задоволення заяви [PERSON] в цій частині, виходячи з наступного. Так, ч.1 ст.40 ЦК України встановлено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, а частиною другою цієї статті передбачено, що якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд, з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визнати в своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. При цьому, суд звертає увагу, що [PERSON] не ставилося питання про визнання договорів оренди землі від 14.11.2017 року недійсними і, відповідно до обраного ним способу захисту цивільного права [PERSON], він звернувся із заявою у порядку окремого провадження про визнання останньої недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, тобто в порядку, встановленому ст.39 ЦК України, тоді як спір про право передбачає розгляд справи у порядку позовного провадження та звернення до суду з позовом в порядку ст.225 ЦК України. Крім того, висновок судової психіатричної експертизи щодо [PERSON] надано на момент її огляду і питання щодо визнання її недієздатною у ретроспективі, експертами не розглядалося, відповідні документи про перебіг хвороби [PERSON] в минулому - перевірялися. Також, враховуючи, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, безперервного типу перебігу та не може усвідомлювати своїх дій і керувати ними, враховуючи виявлення у останньої симптомів у вигляді зниження психічної продуктивності, зростання аутизму, відстороненості, замкнутості, неадекватності емоційних реакцій, розладів мислення, волі, маячення, розладів сприйняття, відсутності критики до хвороби, своїх вчинків, то суд вважає, що строк дії рішення суду про визнання [PERSON] недієздатною слід визначити у два роки. До того ж, враховуючи, що [PERSON] потребує стороннього догляду, то підлягає задоволенню подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Юхимівської сільської ради про встановлення [PERSON] опіки та призначення опікуном сина останньої - заявника [PERSON], оскільки останній не має щодо цього протипоказань.

Outcome: partial