Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Інспекція з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області звернулась в суд в інтересах [PERSON] з наведеним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], посилаючись на те, що 10 липня 2013 року позивачка [PERSON] замовила у ФОП [PERSON] в магазині [NUMBER] ТЦ «Майстер» за адресою: [ADDRESS] рідкі шпалери на суму 12 430 грн., оплативши аванс в сумі 8 000 грн. Аванс позивачкою оплачено в повному розмірі, однак домовленості з поставки товару (рідких шпалер) відповідачкою не виконано. [PERSON] зверталась до відповідачки із заявою стосовно повернення їй авансу, однак така заява залишилась без належного реагування. Протиправна поведінка ФОП [PERSON] завдала позивачці моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 2 000 грн. Представник Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві. Просила суд стягнути з відповідачки в користь [PERSON] 8 000 грн. матеріальної та 2 000 грн. моральної шкоди. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Суду пояснила, що в липні 2013 року вона оплатила в магазині відповідачки аванс в сумі 8 000 грн. за рідкі шпалери, однак ні товару ні авансу по сьогоднішній день не отримала. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суд не повідомила. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області та доводи позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту прав споживача. 10 липня 2013 року [PERSON] замовила у фізичної особи-підприємця [PERSON] рідкі шпалери на загальну суму 12 430 грн., що підтверджується копією товарного чеку від 10.07.2013 року (а.с.4). Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 ЦК України). Таким чином між споживачем [PERSON] та ФОП [PERSON] виникли зобов'язальні правовідносини з купівлі-продажу набутого продавцем у майбутньому товару - рідких шпалер на суму 12 430 грн. Частина 1 ст. 693 ЦК України вказує на те, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Як встановлено судом, сторони договору погодили обов'язок покупця [PERSON] частково оплатити товар до його передання продавцем ФОП [PERSON] Як вбачається із тексту товарного чеку від 10 липня 2013 року така попередня оплата склала 8 000 грн., та була здійснена позивачкою на момент замовлення. За змістом ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Покупець [PERSON] письмовою заявою від 04.09.2013 року звернулась до продавця ФОП [PERSON] із вимогою про передачу товару або повернення попередньо сплачених грошових коштів, в якій відповідачка розписалась, що до 08.09.2013 року зобов'язується поставити товар (рідкі шпалери) у повному обсязі, однак цього обов'язку по сьогоднішній день не виконала. У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. В даному випадку позивачка просить суд про повернення їй суми попередньої оплати за не отриманий товар в розмірі 8 000 грн. За змістом ст. 526 ЦК України України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідачкою свого обов`язку відносно передачі товару позивачці виконано не було, чим порушено її право як споживача на своєчасне виконання такого обов'язку, у зв'язку із чим суд приходить до переконання, що вимога позивачки про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8 000 грн. підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, що встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Право споживача на отримання відшкодування моральної шкоди та обов'язок суду вирішити питання щодо такого відшкодування встановлений ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» так як даною нормою закону передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При вирішенні спору в частині вимоги позивачки про стягнення з відповідачки моральної шкоди суд виходив з оцінки причинного зв'язку між такою шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, встановленої судом, та з'ясував, що факт заподіяння позивачці моральних страждань та втрат немайнового характеру відбувся за тих обставин, що договірні зобов'язання ФОП [PERSON] перед позивачкою не виконуються по сьогоднішній день, а тому моральні страждання [PERSON] носять триваючий характер. Однак суд вважає, що розмір моральної шкоди, зазначений позивачкою у позові, є суттєво завищеним, так як позивачкою не доведено що сума коштів в розмірі 8 000 грн. для неї є значною. Із зазначених підстав суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, в розмірі, який суд вважає співмірним моральним стражданням позивачки, а саме в сумі 1 000 грн. Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області в інтересах [PERSON], а тому її позов слід задовольнити. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідачки на користь держави. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 23, 526, 527, 530, 611, 655, 656, 663, 693 ЦК України, ст. ст. 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, ст. 88 ч.3 ЦПК України,

Outcome: partial