Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила (а.с.39-40) до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідачів разом з неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO], із вказаного житла. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 2003 по 2006 роки разом з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в 2004 році народився син [PERSON] В 2010 році [PERSON] подарував синові [PERSON] квартиру [ADDRESS], в якій вони всі разом деякий час проживали. Однак, восени 2014 року [PERSON] вигнав її із неповнолітнім сином із даного житла, одночасно змінивши замки на вхідних дверях. Потрапити до квартири [PERSON] може лише за попередньою домовленістю з батьком - відповідачем [PERSON] У наступному, в 2016 році відповідач, без відома та згоди, вселив у квартиру [PERSON], яка є дружиною відповідача, та їх спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на ст. ст. 317, 383, 391 ЦПК України просить усунути порушене право власності шляхом виселення відповідачів з квартири. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, посилались на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України, була заслухана думка неповнолітнього [PERSON], [INFO], який позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Розповів, що в даній квартирі проживає його батько з новою дружиною та малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Потрапити до квартири він може лише з дозволу батька. Ключі від житла у нього з'явились нещодавно. Зазначив, що бажає проживати з матір'ю у подарованій батьком квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні, відповідно до письмових пояснень (а.с.45-47). Зазначив, що викладені в позовній заяві факти не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах законодавства. Після відчуження даної квартири він проживає в ній без реєстрації, сам сплачує за комунальні послуги, проводить поточний ремонт. Позивач проживає у своїх батьків, а син [PERSON] періодично проживає у спірній квартирі, має від неї ключі, перешкод у користуванні житлом ніхто не чинить. Зазначає, що згідно законодавства він є членом сім'ї наймача (власника), а тому продовжує проживати в ній. У зв'язку з чим його може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.63), клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд визнав за можливе проводити розгляд справи без її участі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, позовні вимоги підтримав, зазначив, що в інтересах дитини позов слід задовольнити. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2006 році, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10). Від спільного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно копії рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.05.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.11-12). 19 червня 2010 року [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.4), що підтверджується договором дарування, який зареєстровано в реєстрі за №959 приватним нотаріусом Геза І.А. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] в КП «Чернігівське МБТІ» 26.07.2010 року, номер витягу 26815087, номер запису 19423 в книзі 177 (а.с.7). У відповідності до п.2.1 вищезазначеного договору дарування квартири, сторони домовилися, що під передачею квартири за цим договором слід вважати передачу Дарувальником Обдарованому технічного паспорту на квартиру. Отже, наявність оригіналу технічного паспорту (а.с.5-6) у сторони позивача свідчить про виконання вимог п.2.1 договору, а саме передачу квартири обдарованому. Згідно довідки ПП «КСК «Альп» №52 від 19.04.2018 року позивач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] (а.с.8). Між тим, як встановлено в судовому засіданні, про що не заперечують сторони, у спірній квартирі проживає відповідач [PERSON] зі своєю родиною: [PERSON] та [PERSON] Відповідно довідки Управління адміністративних послуг №2856 від 18.07.2018 року відповідачі зареєстровані [ADDRESS] (а.с.58). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України). Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій які можуть порушити його право та усунення перешкод в користуванні власністю. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщення нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». [PERSON], подарувавши квартиру [PERSON], особисто втратив право користування нею. Будь-яких договорів найму вищевказаної квартири сторони не укладали. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. В силу положень ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні відповідачі не надали доказів, які б спростовували докази позивача, тому суд приймає до уваги лише ті, які містяться в матеріалах справи. Оскільки відповідачі своїм проживанням порушують права власника спірної квартири, їх проживання перешкоджає власнику володіти, користуватись та розпоряджатись спірною квартирою, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, тому відповідачі підлягають виселенню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору (а.с.14). Частиною 6 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з чим з відповідачів необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн - з кожного по 352 грн 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved