Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області 20.01.2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, який згодом 07.05.2020 року було уточнено, в якому просить стягнути з відповідача на користь КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] у сумі 4033 грн. 38 коп. (а.с. 1-10, 62-71). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.05.2018 року по справі № 214/5466/17 встановлено, що 01.09.2017 року, приблизно в 12 годин 40 хв. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , заїхав в двір б.8 по вул. Павла Глазового в Саксаганському районі, м. Кривого Рогу та зупинився біля під`їзду №1, де до нього в автомобіль сіла невстановлена слідством жінка. В цей час позаду автомобілю «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , який зупинився біля 1-го під`їзду, б.8 по вул. Павла Глазового в Саксаганському районі, м. Кривого Рогу зі сторони 1-го під`їзду в напрямку 2-го під`їзду вищезазначеного будинку йшла по проїзній частині біля правого її краю пішохід похилого віку [PERSON] .. Водій [PERSON] , відновивши рух керованого ним автомобілю «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , почав рухатися заднім ходом зі сторони 1-го під`їзду в напрямку 2-го під`їзду будинку 8 по вул. Павла Глазового в Саксаганському районі, м. Кривого Рогу, при цьому він повинен був діяти відповідно до п.п. 1.5; 2.3 (б); 10.1; 10.9 Правил дорожнього руху України. Однак, водій [PERSON] діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, почав рухатися заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, та не звернувся за допомогою до інших осіб, чим порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 (б); 10.1; 10.9 Правил дорожнього руху України,\~відповідно до\~яких:\~-\~«1.5\~\~…\~бездіяльність учасників\~дорожнього\~руху\~...\~не\~повинні\~… загрожувати\~життю\~або\~здоров`ю\~громадян,\~завдавати\~матеріальних\~збитків»; - «2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»; - «10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»; - «10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] в ході руху заднім ходом допустив наїзд задньою частиною керованого ним автомобілю на пішохода [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден обличчя, обох кистей, закритого перелому нижньої третини правого стегна зі зміщенням, які відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби. Між порушенням водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України та настанням наслідків заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілій [PERSON] є прямий причинний зв`язок. Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2018, який 19.06.2018 року набрав законної сили, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. З отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла по вищевказаному кримінальному провадженню [PERSON] , [INFO] , перебувала на лікуванні в відділенні полі травми КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» з 01.09.2017 по 27.09.2017 - тобто 26 ліжко-днів та на її лікування витрачено 4\~033 гривень 38 копійок, що підтверджується довідкою № 77 від 26.11.2019, виданою КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР». Витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої [PERSON] , здійсненні внаслідок злочинних дій [PERSON] , [INFO] , тому між діями [PERSON] та цими витратними є прямий причинний-наслідковий зв`язок, що встановлено вироком суду, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2020 року зазначена справа передана на розгляд судді Ткаченкові А.В. (а.с.29). Ухвалою суду від 20.02.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.31-32). 20 березня 2020 року від представника Криворізької міської ради надійшли до канцелярії суду пояснення, відповідно до яких позовні вимоги прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області підтримали в повному обсязі, та зазначили, що бухгалтерія закладу, в якому проводилося лікування потерпілої особи, надає довідку-розрахунок про вартість одного ліжко-дня на загальну суму фактичних витрат на лікування та зазначає про належність таких коштів до відповідного бюджету та банківські реквізити для перерахування коштів. Відповідно до довідки-калькуляції від 26.11.2019, виданої КЗ «Криворізька міська лікарня №2» Криворізької міської ради, загальна вартість витрат на лікування хворого особи, що постраждала від злочину, [PERSON] становить 4\~033, 38 грн. (а.с.42-43). Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до зали судового засідання не з`явився, представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до довідки калькуляції відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину від 26.11.2019 року вих. № 77, сума затрачених коштів на лікування [PERSON] , що знаходилася на лікуванні у відділенні політравми КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» з 01.09.2017 року по 27.09.2017 року становить 4033,38 грн. (а.с.15). Вартість одного ліжко/дня за станом на 01.09.2017 року по КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» становить 155,13 грн. (а.с.14). Згідно вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року, який 19.06.2018 року набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання (а.с.24). З вищезазначеного вироку вбачається, що [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , заїхав в двір б.8 по вул. Павла Глазового в Саксаганському районі, м. Кривого Рогу та зупинився біля під`їзду №1, де до нього в автомобіль сіла невстановлена слідством жінка. В цей час позаду автомобілю «Opel Vivaro», реєстраційний номер [NUMBER] , який зупинився біля 1-го під`їзду, б.8 по вул. Павла Глазового в Саксаганському районі, м. Кривого Рогу зі сторони 1-го під`їзду в напрямку 2-го під`їзду вищезазначеного будинку йшла по проїзній частині біля правого її краю пішохід похилого віку [PERSON] . Однак, водій [PERSON] діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, почав рухатися заднім ходом, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, та не звернувся за допомогою до інших осіб, та в ході руху заднім ходом допустив наїзд задньою частиною керованого ним автомобілю на пішохода [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден обличчя, обох кистей, закритого перелому нижньої третини правого стегна зі зміщенням, які відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби Частиною 6\~статті 82 ЦПК\~встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 3\~ст. 131-1 Конституції України\~на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня\~\~1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я,\~\~в якому перебував\~\~ на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених\~ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії того закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. З абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Доказів того, що відповідач в добровільному порядку відшкодував витрати пов`язані зі стаціонарним лікуванням потерпілої від злочину [PERSON] в сумі 4033, 38 грн. суду не надано. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлення причино-наслідкового зв`язку між наслідками травмування потерпілої від злочину та діями відповідача, суд вважає, що на останнього слід покласти обов`язок по відшкодуванню бюджетних коштів, які були затрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved