Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

\~І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У серпні 2018 року позивач [PERSON] звертаючись \~до суду\~з позовною\~заявою \~в якій\~просить суд, стягнути з [PERSON] на її користь борг за договором позики у розмірі 14333 грн. 07 коп., інфляційні витрати у розмірі 13484 грн. 25 коп. та три проценти річних у розмірі 3171 грн. 53 коп, а всього у сумі 30988 грн. 85 коп. Аргументує свої вимоги тим, що 29 серпня 2016 року між нею та відповідачем було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого вона передала відповідачу гроші у сумі 104400 грн. 00 коп., що становить еквівалент 4000 доларів 00 центів США на день підписання договору. Відповідач зобов»язалася повернути борг готівкою в еквіваленті 4000 доларів США на дату повернення боргу в строк до 31 грудня 2016 року, про що надала розписку. На виконання договору відповідач із простроченням строку виконання зобов»язання у період з листопада 2017 року по січень 2018 року частково повернула позивачу борг у сумі 3500 дол. США., а саме: 09.11.2017 року - 1000 дол.США, 04.12.2017 року 1000 дол.США, 18.12.2017 року -1000 дол.США, 17.01.2018 року 500 США. Станом на серпень 2018 року залишились неповернутими 14333, 07 грн., що є еквівалентом 500 дол. США. Оскільки відповідач не виконала зобов»язання у передбачений договором позики строк, то позивач і просить стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням суми інфляційних витрат та 3% річних. 16 січня 2019 року відповідач надала відзив на позовну заяву, в якій не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що нею було повернено борг позивачу, а саме: 10000 грн. перераховано у безготівковій формі 04.08.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням, 1000 дол.США (по курсу НБУ, що склало на дату повернення 26636 грн.) 09 листопада 2017 року, 1000 дол.США (по курсу НБУ 27054 грн.) 04 грудня 2017 року, 1000 дол. США (по курсу НБУ 27653 грн.) 18 грудня 2017 року, 500 дол.США ( по курсу НБУ на дату повернення 14326 грн.). 21.02.2018 з орендованого нею офісу позивач викрала меблі на суму 14393 грн., що становило на той час по курсу НБУ 531,70 дол.США, які підлягають зарахуванню в рахунок боргу. Вимога щодо інфляційних втрат є повністю безпідставною, оскільки в позику надавалися долари, а індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. 11 лютого 2019 року позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначає, що 04 серпня 2017 року відповідач в рахунок часткової компенсації спричинених ТОВ «Глобал Селз» матеріальних збитків, за попереднім погодженням з нею, перерахувала на її рахунок , як учасника та беніфіціара товариства, 10000 грн. Тобто вказані кошти не відносяться до грошових коштів сплачених в рахунок повернення боргу за договором позики. Крім того меблі, що вказує відповідач, були придбані нею спільно з відповідачем, ще на початку діяльності ТОВ «Глобал Селз», та було передано в користування товариству на рівних умовах, і частково перебувало на його балансі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 06 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 09 год. 00 хв. 17 січня 2019 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 11 год.30 хв. 14.02.2019 року. У зв»язку з перебуванням судді на лікарняному розгляд справи відкладено до 11 год. 30 хв. 05 березня 2019 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 12 год.00 хв. 23 квітня 2019 року. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, але надав заяву в якій позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволення, справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини\~ встановлені судом. 29 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір позики грошей, відповідно до якого [PERSON] позичила у [PERSON] 104400 грн. 00 коп., що становить еквівалент 4000 дол.США на день підписання договору. Зазначену суму грошей [PERSON] отримала повністю і зобов»язалася повернути готівкою, в еквіваленті 4000 дол. США на дату повернення боргу, в строк 31.12.2016 року(а.с.9). 29 серпня 2016 року [PERSON] надала [PERSON] розписку, в якій зобов»язалась повернути борг у сумі 4000 дол. США готівкою, в строк до 31 грудня 2016 року(а.с.10) 09 листопада 2017 року [PERSON] надала розписку про передачу [PERSON] 1000 дол. США в рахунок часткового погашення договору позики грошей від 29 серпня 2016 року(а.с.11) 04 грудня 2017 року [PERSON] надала розписку про передачу [PERSON] 1000 дол. США в рахунок часткового погашення договору позики грошей від 29 серпня 2016 року(а.с.12) 18 грудня 2017 року [PERSON] надала розписку про передачу [PERSON] 1000 дол. США в рахунок часткового погашення договору позики грошей від 29 серпня 2016 року(а.с.13) 17 січня 2018 року [PERSON] надала розписку про передачу [PERSON] 500 дол. США в рахунок часткового погашення договору позики грошей від 29 серпня 2016 року(а.с.14) Відповідно до розгорнутого розрахунку наданого позивачем , відшкодування матеріальних втрат та санкцій, заборгованість за договором позики від 29.08.2016 року становить 14333, 07 грн., що в еквіваленті станом на серпень 2018 року за курсом НБУ становить 500 дол.США; інфляційні витрати за період 01.01.2017 року по серпень 2018 року становлять 13484 грн. 25 коп.; \~ \~ \~ \~3 % річних за період 01.01.2017 року по серпень 2018 року становлять 3171 грн. 53 коп.(а.с.15-26) Відповідно до наказів ТОВ «Глобал Селз» №01/2016-К від 02 серпня 2016 року та №01/2017-к від 17.03.2017 року, [PERSON] в період з 02.08.2016 року по 17.03.2017 року перебувала на посаді генерального директора ТОВ «Глобал Селз». \~ \~ \~ \~Згідно з платіжним дорученням №Р24А268374479А78855 від 04.08.2017 року, [PERSON] перерахувала на рахунок [PERSON] 10000 грн.(а.с.56) Відповідно до прибуткового касового ордера № 24 від 04.08.2017 року, грошові кошти у сумі 10000 грн. прийняті від [PERSON] зараховані ТОВ «Глобал Селз» на погашення заборгованості по спричиненим збиткам(а.с.79,85) Відповідно до заяви [PERSON], прийняла рішення про припинення участі у складі учасників та вихід із складу учасників ТОВ «Глобал Селз». Належну їй частку, що складає 50% статутного капіталу ТОВ «Глобал Селз» у розмірі 10000 грн., остання передала [PERSON](а.с.87) Згідно розрахунку\~ наданого представником відповідача сума заборгованості становить 113,69 дол. США та 3% річних від суми заборгованості 223,92 дол. США, а всього відповідно до курсу НБУ станом на 17.04.2019 року заборгованість становить 5983, 14 гнр( а.с.108). Згідно \~повторно наданого\~позивачем розрахунку\~ сума заборгованості становить 500 дол. США , що дорівнює 14335,00 та 3% річних від суми заборгованості 3237,72 гривни, а всього відповідно до курсу НБУ станом на 17.04.2019 року заборгованість становить 5983, 14 гнр( а.с.108). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.526-527 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). \~ \~ \~ \~Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 612 ЦК визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох обо більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно з ч.3 ст.639 ЦК України, якщо сторони\~домовились укласти\~у письмовій\~формі договір,\~щодо якого\~законом не\~встановлена письмова\~форма,\~такий договір\~є укладеним\~з моменту\~його підписання\~сторонами. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено письмовий договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу позику у сумі 4000 дол. США, а остання на підтвердження цього надала розписку, зобов»язавшись повернути борг до 31 грудня 2016 року. Відповідач позику повертала частинами, а саме: 09.11.2017 року 1000 дол. США, 04.12.2017 року 1000 дол. США, 18.12.2017 року 1000 дол. США, 17.01.2018 року 500 дол.США. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що в рахунок заборгованості за договором позики підлягає зарахуванню вартість майна( оціненого відповідачем в суму 531,70 доларів США), яке [PERSON]В забрала в своє розпорядження та яке належало відповідачу, оскільки пунктом 1 договору позики від 29.08.2016 року визначено, що повернення заборгованості за договором позики здійснюється шляхом повернення готівки. Також суд не погоджується із вимогами відповідача про зарахування в рахунок повернення боргу 10000,00 гривень, які відповідачем перераховано на картковий рахунок позивача, оскільки позивач заперечує, що даний платіж було здійснено в рахунок повернення боргу за договором позики, а відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даної позиції. Надана суду копія платіжного доручення від 04.08.2017 року відповідно до якої кошти в сумі 10000,00 гривень були перераховані на рахунок позивача [PERSON] не містять жодних відомостей про призначення платежу, а тому не є належним доказом того, що платіж здійснено в рахунок погашення заборгованості за договором позик. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів на спростування твердження позивача, що дані кошти були сплачені відповідачем в рахунок заборгованості по сплаченим збиткам та були оприбутковані ТОВ «Глобал Селз» . За таких обставин, суду вважає встановленим, що сума не повернутого боргу за договором позики становить еквіваленту 500 дол.США, , що за курсом НБУ(24.04.2019 року( день ухвалення рішення), який складає 26,677 грн за 1 дол. США) відповідає сумі 13338 грн. 05 коп. і дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог стягнення інфляційних витрат та 3% річних. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов'язання,\~на вимогу\~кредитора зобов'язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом. Судом встановлено, що відповідно до умов договору [PERSON] повинен повернути [PERSON] кошти отримані за договором позики до 31 грудня 2016 року. Оскільки, після настання граничного терміну повернення боргу за договором позики відповідач не виконала умови договору щодо повернення коштів, то суд вважає є всі підстави для стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми. Суд не погоджується з розрахунками 3% річних наданими сторонами, та самостійно здійснює розрахунок боргу з урахуванням курсу НБУ станом на 24.04.2019 року( день ухвалення рішення), який складає 26,677 грн за 1 дол. США. Розрахунок здійснено виходячи з наступного : за період 01.01.2017 року по 09.11.2017 року 102,90 дол. США( 4000 дол. США) х 3х313 (кількість днів прострочення)/100/365 (днів року); 09.11.2017 року відповідачем повернуто 1000,00 дол.США; за період з 10.11.2017 року по 04.12.2017 року 6,16 дол. США (3000 дол. США) х 3 х25 (кількість днів прострочення)/100/365 (днів року); 04.12.2017 року відповідачем повернуто 1000,00 дол.США; за період з 05.12.2017 по18.12.2017 року 2, 30дол. США ( 2000 дол. США) х 3 х14 (кількість днів прострочення)/100/365 (днів році); 18.12.2017 року відповідачем повернуто 1000,00 дол.США; за період з 19.12.2017 р.-17.01.2018 р.- 2,46 дол. США (1000 дол. США х 3 х30 (кількість днів прострочення)/100/365 (днів року); 17.01.2018 року відповідачем повернуто 500,00 дол.США; за період з 18.01.2018 р. по 23 серпня 2018 року 8,96 дол. США (500 дол. США) х 3 х218 (кількість днів прострочення)/100/365 (днів року). Загальна сума 3% річних з 01.01.2017 по 23.08.2018 року становить 122,78 дол. США, що в еквіваленті на гривню становить 3\~275,40 гривень. Відповідно до вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.. Виходячи з принципу диспозитивності, з урахуванням того, що позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних , які складають 3,171,53 гривни , то не дивлячись на більший розмір 3% річних, який визначений судом, з відповідача підляга стягненню 3 171,53 гривни , тобто сума яка зазначена в позовній заяві. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим ч. 2\~ст. 533 ЦК України\~допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За змістом\~ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Разом з тим у випадку порушення грошового зобов'язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~інфляційні втрати стягненню не підлягають. Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року № 6-284цс17 і відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковим для всіх судів України. Виходячи з викладеного вище суд вважає, що оскільки відповідач повинен виконати грошове зобов»язання виражене в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті то позовні вимоги про стягнення інфляційних витрат не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходть до висновку про часткове задоволення позивних вимог. VІ. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позовні вимоги задоволенно частково( на 53,28%), то судовий збір за підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі пропорційно задоволеним вимогам в сумі 375 грн. 51 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial