Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2007 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося, тривалий час шлюбних стосунків вони не підтримують. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати, так як він існує формально, дитину залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 30.07.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, та підтримання позовних вимог. Примирення з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказує, що не заперечує проти розірвання шлюбу, примирення з позивачем не бажає, а тому просить розглядати справу у його відсутності. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 01.11.2007 року, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 01.11.2007 року (актовий запис №147). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29.11.2007 року, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом із позовної заяви встановлено, що між подружжям склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, клопотання про надання строку для примирення жодною зі сторін не заявлено, зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про визначення після розірвання шлюбу місця проживання дочки з нею, то вона не підлягає до задоволення, так як позовна заява не містить будь-якого обґрунтування даної вимоги, суду не були представлені будь-які докази щодо необхідності визначення місця проживання дитини саме з позивачем, дана вимога відображена лише у прохальній частині позовної заяви. З урахуванням даної обставини суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці її право звернутись з вказаною вимогою згідно до положень ст.161 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного документу від 24.07.2020 року позивач [PERSON] сплатила 840 грн. 80 коп. судового збору при зверненні із позовом до суду, а тому дані судові витрати підлягають стягнення з відповідач на користь позивача.

Outcome: partial