Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

На адресу суду надійшов позов [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лучаківського, 14» про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,6 кв.м., житловою 27,2 кв.м. Заяву мотивовано тією обставиною, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №2-5571/07 від 11 грудня 2007 року за позивачем визнано майнові права на означену квартиру, останній з 2007 року постійно та безперешкодно володіє спірним майном, не здійснював самочинного будівництва та не порушує прав третіх осіб, проте, оскільки відсутнє рішення про оформлення права на багатоквартирний будинок, позивач позбавлений можливості оформлення права власності на спірну квартиру в позасудовому порядку. Позивач направив на адресу суду клопотання про підтримку позову та про розгляд справи за власної відсутності. Відповідач на адресу суду направив довідку про визнання позову в повному обсязі. Всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №2-5571/07 від 11 грудня 2007 року було встановлено наступні обставини. «...07.11.2002 року між ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж» та ТІЗ «НАУКА» було укладено договір про спільну діяльність, відповідно до якого сторони зобов`язувалися шляхом об`єднання майна, коштів об`єднання майна, коштів сумісно діяти в сфері будівництва 104-квартирного житлового будинку за адресою М [ADDRESS] . 13.11.2003 року між позивачем [PERSON] (Дольовик) та ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж» (Виконавець) укладено договір про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва, за умовами якого Виконавець зобов`язався прийняти у дольову участь, а Дольовик профінансувати будівництво двокімнатної квартири [ADDRESS] -секції №1 проектною загальною площею [ADDRESS] кв.м. у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Планове закінчення будівництва будинку встановлено IV квартал 2005 року. Умовами вказаного договору сторони узгодили вартість 1 кв. м. загальної площі квартири па момент підписання договору в розмірі 240 дол. США. Пунктом 3.1 даного договору передбачено, що перший внесок в сумі 21000 грн. перераховується Дольовиком в 3-денний термін з моменту підписання договору, подальшому оплату за вартість квартири проводити до 15 числа кожного наступного місяця згідно виставленої вимоги [PERSON] . Згідно довідки ТІЗ Наука від 14.05.2007 року №46, [PERSON] виплачено 87\~161 гривень за квартиру по [ADDRESS] Таким чином Позивачем повністю оплачено вартість зазначеної квартири на загальну суму 87\~161 грн. та виконано усі зобов`язання, що виникли на підставі укладеного договору про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва, тому [PERSON] набув право власності на майнові права». Згідно ч. І ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.. 319 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів (ч.І ст. 328 ЦК України). При цьому статтею 331 ЦК України визначено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) - (ч 1,2 ст. 331 ЦК України) 17.04.2019 року ТОВ Тернопільське бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , з якого вбачається, що квартира складається з житлової кімнати площею 16, 2 кв.м., 11 кв.м., загальною 55, 6 кв.м. Звітом про проведення технічного обстеження спірної квартири, складеного СПД ФО [PERSON] , що володіє кваліфікаційним сертифікатом [NUMBER] , Свідоцтво про підтвердження кваліфікації №96 від 28.07.2017 року, вбачається, що квартира відповідає вимогам ДБН України та встановлена можливість її надійної та безпечної експлуатації. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» -державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; -нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1)право власності на нерухоме майно; 2)право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3)інші речові права відповідно до закону; 4)податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. З 2007 року позивач постійно та безперешкодно володіє спірним майном, не здійснював самочинного будівництва та не порушує прав третіх осіб. Аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними і їх слід задовольнити, оскільки обраний [PERSON] є єдино можливим способом захисту цивільного права позивача. Згідно частини третьої ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення в випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved