Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Комунальна установа Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне обєднання» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на лікування. В позовній заяві зазначено, що 25 березня 2018 року [PERSON] умисно заподіяв тілесні ушкодження [PERSON], [INFO], у звязку із чим остання проходила стаціонарне лікування. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2018 р. по справі №310/3684/18 (1-кп/310/480/18) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Вирок набрав законної сили 17 серпня 2018 р. Відповідно до Довідки-розрахунку засобів, витрачених на лікування [PERSON], вона знаходилася на лікуванні у травматологічному відділені КУ БМР «Бердянське територіальне медичне обєднання» з 25.03.2018 по 02.04.2018 8 к/днів з діагнозом: черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Загальні витрати склали 2196,31 грн., у тому числі: заробітна плата медперсоналу - 1563,58 грн.; медикаменти - 22,15 грн., харчування - 119,36 грн.; накладні витрати - 491,22 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просить стягнути з відповідача витрати на лікування потерпілої [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне: Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2018 р. по справі №310/3684/18 (1-кп/310/480/18) [PERSON] за умисне спричинення [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад її здоровя, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Вирок набрав законної сили 17 серпня 2018 р. Відповідно до Довідки-розрахунку засобів, витрачених на лікування [PERSON], вона знаходилася на лікуванні у травматологічному відділені КУ БМР «Бердянське територіальне медичне обєднання» з 25.03.2018 по 02.04.2018 8 к/днів з діагнозом: черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Загальні витрати склали 2196,31 грн., у тому числі: заробітна плата медперсоналу - 1563,58 грн.; медикаменти - 22,15 грн., харчування - 119,36 грн.; накладні витрати - 491,22 грн. Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п.3, п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою КМУ №545 від 16.07.1993. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обѓрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. КУ БМР «Бердянське територіальне медичне обєднання» є комунальним підприємством і перебуває у комунальній власності міста. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління закладами освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення (ч. 1 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Згідно п. 2, п.3, п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] КУ БМР «Бердянське ТМО» понесла витрати на лікування потерпілої від злочину [PERSON], а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. За таких обставин заявлений позов підлягає задоволенню. З відповідача належить стягнути на користь КУ БМР «Бердянське територіальне медичне обєднання» кошти, які затрачені лікувальним закладом на лікування потерпілої у сумі 2196, 31 грн. У відповідності до ч.6 ст.14\~1ЦПК\~України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1\~921 грн.

Outcome: approved