Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У січні 2018 р. фізична особа-підприємець [PERSON] (далі по тексту - ФОП [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення грошових коштів в сумі 15 000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 08.11.2017 між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг, згідно з умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу юридично-консультативні послуги щодо призначення пільгової пенсії. На виконання умов договору відповідач надав позивачу та його працівникам нотаріально посвідчену довіреність. Позивач оскаржив рішення про відмову у призначенні відповідачу пенсії до комісії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві та отримав позитивне для відповідача рішення. Однак ще до отримання рішення комісії відповідач надіслав позивачу лист-претензію, якою повідомив про скасування довіреності. Таким чином за фактом прийняття рішення комісією Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві позивач в повному обсязі виконав свої договірні зобов`язання, що вказує на виникнення у відповідача обов`язку сплатити позивачу грошову винагороду в розмірі 15 000 грн., що передбачено пунктом 5.1.3. договору. Відповідач [PERSON] не визнав позовні вимоги ФОП [PERSON] та пред`явив зустрічний позов про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 15 000 грн. Зустрічний позов обґрунтований тим, що пільгову пенсію відповідачу було призначено ще до моменту підписання договору і без жодної участі позивача, а відтак позивач не виконав умови договору. ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. Ухвалою від 06.03.2018 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 30.05.2018 позивач подав заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 14.06.2018 відповідач пред`явив зустрічний позов. Ухвалою від 21.06.2018 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання та залишив зустрічний позов без руху (а.с. 37). Ухвалою від 27.09.2018 суд повернув зустрічний позов відповідачу, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 42). Ухвалою від 16.04.2019 (протокольною) суд встановив відповідачу додатковий строк для подання зустрічного позову з урахуванням вимог ухвали про усунення недоліків та відклав розгляд справи (а.с. 49-50). 02.05.2019 відповідач подав зустрічний позов з усуненими недоліками (а.с. 52-58). 14.06.2019 суд встановив строки для подання заяв по суті справи щодо зустрічного позову та відклав розгляд справи на 13.09.2019. 24.06.2019 позивач подав відзив на зустрічний позов (а.с. 71-73). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 21.12.2016 [PERSON] звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом від 30.06.2017 Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило відповідача про відмову в призначенні пенсії на тій підставі, що у нього відсутній стаж за Списком № 2 для призначення пенсії по досягненню 56 років (а.с. 6). З листа Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві від 10.08.2017 вбачається, що рішенням комісії від 11.01.2017 відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, періоду роботи відповідача з 22.08.1979 по 28.04.1981, з 15.08.1983 по 31.12.1989 та з 01.01.1997 по 20.04.1999, оскільки відсутня заробітна плата за даний період (а.с. 7). 08.11.2017 між ФОП [PERSON] (виконавцем) та [PERSON] (замовником) було укладено договір про надання юридичних послуг (далі - договір), предметом якого є надання виконавцем за дорученням замовника юридично-консультативних послуг щодо призначення пільгової пенсії (за Списком № 2) у відповідному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 9). Згідно з умовами, визначеними пунктом 2. договору, послуги можуть здійснюватись шляхом представництва інтересів замовника у відповідному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, а у випадку необхідності судового оскарження відмови в призначенні пенсії (складання відповідного адміністративного позову, апеляційної та (або) касаційної скарги) - представництва інтересів в суді. Сторони договору погодили, що замовник сплачує на користь виконавця попередню оплату в розмірі 15 000 грн., а у випадку вирішення справи на користь замовника (повного або часткового задоволення позовних вимог) замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 15 000 грн. не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили або добровільного призначення пенсії (Список № 2 шкідливих професій) відповідним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві в добровільному (позасудовому) порядку (пункти 5.1.1., 5.1.3. договору). З метою виконання умов договору 08.11.2017 відповідач видав нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив позивача та ще чотирьох осіб представляти його інтереси в державних органах, органах місцевого самоврядування, міністерствах, будь-яких комісіях, органах статистики, податкових органах, органах пенсійного фонду, архівних установах та будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, з питань, пов`язаних з оформленням, нарахуванням, перерахунком пенсії (а.с. 10). На виконання умов договору 08.11.2017 відповідач сплатив позивачу 15 000 грн., що визнається сторонами і підтверджується розрахунковими квитанціями на вказану суму (а.с. 62). 10.11.2017 працівник позивача [PERSON] (а.с. 12), представляючи інтереси відповідача на підставі довіреності, звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві зі скаргою на рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у призначенні відповідачу пенсії (а.с. 11). Вказуючи, що [PERSON] надані усі необхідні документи, які підтверджують його право на пільгову пенсію, представник просила поновити його порушені права та призначити пенсію за Списком № 2. Рішенням комісії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві від 30.11.2017 скаргу [PERSON] було задоволено: зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві терміново направити Нестеренку М.І. повідомлення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та провести з посадовими особами управління роз`яснювальну роботу щодо дотримання вимог Порядку та недопущення дій і вчинків, що можуть негативно вплинути на репутацію державного службовця (а.с. 13-14). Водночас із зустрічної позовної заяви вбачається, що ще 13.11.2017 позивач по телефону повідомив відповідача про те, що предмет спору вирішено позитивно, у зв`язку з чим відповідач повинен виконати умови договору щодо сплати додаткової суми в розмірі 15 000 грн. Згідно з довідкою Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.11.2017 [PERSON] з червня 2017 р. призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 63). Відповідач, вважаючи, що позивачем не виконано умови договору, 29.11.2017 звернувся до позивача з претензією про повернення коштів, сплачених за договором, та повідомив про припинення дії раніше виданої довіреності (а.с. 15). Натомість позивач 11.12.2017 направив відповідачу вимогу про сплату 15 000 грн., передбачених пунктом 5.1.3. договору (а.с. 16). Пояснюючи в судовому засіданні неузгодженість дат призначення пенсії та розгляду скарги [PERSON] представник позивача вказав, що позивач тривалий час надає юридичні послуги у сфері пенсійного забезпечення, а тому з аналізу наданих відповідачем документів одразу стало зрозуміло, що відмова у призначенні йому пенсії є протиправною, у зв`язку з чим було підготовлено скаргу до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві і одночасно посадових осіб цього органу було попереджено про неправомірність їх дій та запропоновано негайно виправити допущену помилку. Саме тому рішення про призначення відповідачу пенсії було прийняте ще до прийняття відповідного рішення комісією Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві. IV. Зміст спірних правовідносин, оцінка суду, норми права та мотиви їх застосування. Ураховуючи загальні ознаки зобов`язань, зафіксовані в укладеному сторонами договорі, при вирішенні цього позову суд керується положеннями цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні та договірні відносини. Так, відповідно до положень частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно частини 1 статті 902 цього Кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вимог про визнання недійсним усього договору про надання юридичних послуг або його окремих положень не заявлено, а відтак він є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За приписом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України). Такими правовими наслідками є, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, відшкодування збитків. Статетю 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. За положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач підставою своїх вимог про стягнення сплачених коштів та заперечень проти вимог первісного позову зазначає невиконання позивачем умов договору посилаючись при цьому на те, що пенсія йому була призначена ще до моменту укладення договору. Проте ці доводи відповідача суд відхиляє, оскільки статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку. Отже зважаючи на те, що відповідачу неправомірно було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком, із заявою про призначення якої він звернувся ще до досягнення пенсійного віку, орган Пенсійного фонду зобов`язаний був призначити йому пенсію з тієї дати, коли він набув на неї право. Ще одним аргументом відповідача є те, що рішення про призначення йому пенсії було прийняте ще до розгляду комісією Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві скарги його представника [PERSON] . Водночас судом встановлено, що рішенню Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення відповідачу пенсії передувало подання позивачем скарги до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві. Суду не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що призначення відповідачу пенсії було наслідком дій самого відповідача або третіх осіб. Відтак суд вважає доведеним, що позивач в повному обсязі виконав умови договору про надання юридичних послуг, наслідком чого стало призначення відповідачу пільгової пенсії за віком. Вказана обставина зумовлює обов`язок відповідача сплатити позивачу передбачену пунктом 5.1.3. договору грошову винагороду в розмірі 15 000 грн. Отже на підставі оцінки наведених сторонами аргументів і наданих ними доказів з урахуванням вищенаведених законодавчих норм суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог ФОП [PERSON] про стягнення з [PERSON] несплачених коштів за договором про надання юридичних послуг в сумі 15 000 грн. та відсутність правових підстав для задоволення вимог зустрічного позову. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на результат розгляду справи, суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved