Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до відповідачів про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 рік в сумі 93 724,46 грн., який складається із основної суми заборгованості - 65 240 грн. 11 коп., інфляційних нарахувань - 21 777 грн. 47коп., та 3% річних - 6 706 грн. 88 коп., який виник внаслідок нерегулярної та неповної сплати відповідачами спожитих житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні 19.06.2019 року представник КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгл яду справи повідомлялися у спосіб, передбачений нормами ЦПК України, зокрема шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду разом з позовною заявою та додатками до неї, судових повісток за адресами місця проживання та реєстрації. Ухвалою суду від 15.03.2019 р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та фактично проживає в квартирі [ADDRESS] , а відтак користуються відповідними житлово-комунальними послугами за надання яких відповідає Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва». Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] не значаться. Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Судом встановлено, що КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» створене на підставі рішення Святошинської районної місті Києві ради від 24.04.2008 року № 212 «Про удосконалення комунальних підприємств та реорганізацію КП «Галагани». Відповідно до 4.2 статуту позивача, предметом діяльності підприємства є управління та обслуговування жилого та нежилого фонду, прибудинкових територій, виконання комплексу послуг із забезпечення функціонування жилого та нежилого нерухомого майна в установленому порядку. Здійснення нарахувань, перерахунків, облік платежів та заборгованості за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуг з теплопостачання, водопостачання, енергопостачання та водовідведення. Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 рік розмір заборгованості перед КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» становить 93 724,46 грн., який складається із основної суми заборгованості - 65 240 грн. 11 коп., інфляційних нарахувань - 21 777 грн. 47коп., та 3% річних - 6 706 грн. 88 коп. (а.с. 13-15). Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій є договором приєднання відповідно до норм ст. 634 Цивільного кодексу України та вважається акцептованим усіма споживачами, які встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59 цс13). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Разом з тим, позивачем не надано доказів про те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані, проживають та користуються наданими комунальними послугами за адресою: [ADDRESS] , а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до таких відповідачів. Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги до [PERSON] , які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: partial