Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 01.06.2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та стягнення коштів на утримання дружини, в якому просить суд: - стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі,а саме у розмірі 2000,00 гривень, щомісячно починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. - стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі,а саме у розмірі 2000,00 гривень, щомісячно починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. - стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі,а саме у розмірі 2000,00 гривень, щомісячно починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. - стягнути з [PERSON] , на її користь кошти на утримання, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] , аліменти в розмірі 1500,00 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує зокрема тим, що їх спільні діти проживають разом з нею, та знаходяться на повному утримані матері. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги своїми неповнолітнім дітям, та їх матері, яка виховує малолітню дитину, яка не досягла трьох річного віку, з урахуванням вищезазначеного позивачка була вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав, та прав дітей. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 02 червня 2021 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі у порядку спрощеного позовного провадження.(а.с.14-15) 31.08.2021 року позивачка подала до суду заяву відповідно до якої просить суд, розглядати справу за її відсутності. Зазначає, що позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату і час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, а саме викликався до суду через оголошення, розміщене на офіційному веб-порталі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У відповідності до положень статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27 серпня 2015 року, між [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] було укладено шлюб, про що було складено актовий запис № 34, виданий Виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.(а.с.7) Судом було встановлено, що від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 07 червня 2016 року Виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 39.(а.с.8) [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 22 серпня 2018 року Виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 31.(а.с.9) [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 14 січня 2021 року Виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 5.(а.с.10) Згідно довідки про склад сім`ї від 11.05.2021 року, виданою Шабівської сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] зареєстрована та проживає разом зі своїми дітьми, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , в [ADDRESS] .(а.с.11) Судом було встановлено, що на утримані у [PERSON] , перебуває її малолітня донька [PERSON] [INFO] , яка не досягла трьох річного віку Таким чином судом встановлено, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди сторін на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Добровільно сторони не дійшли згоди щодо способу прийняття батьком відповідачем, участі в матеріальному утриманні доньки. Статтею ст.51КонституціїУкраїни гарантовано, а ст.180СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182СКУкраїни розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч.1 ст.191СКУкраїни аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27лютого 1991року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Доказів, що відповідач не може надавати такої допомоги суду не надано, оскільки відповідач є працездатною особою. Оцінюючи встановлене, подані докази, враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитині повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги ч. 2 ст.182 СК України, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., з дня подачі позовної заяви, та до досягнення дитиною повнолітня, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., з дня подачі позовної заяви, та до досягнення дитиною повнолітня, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., з дня подачі позовної заяви, та до досягнення дитиною повнолітня, та стягнення коштів з відповідача на утримання його дружини [PERSON] , на утримані і виховані якої, знаходиться їм спільна донька [PERSON] яка не досягла трьох річного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., до досягнення донькою трьох річного віку, тобто до [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved