Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ДП «Мирноградвугілля» про відшкодування моральної шкоди заподіяної травмою на виробництві, в обґрунтування якого вказав, що в 1993-2002 він перебував з відповідачем у трудових відносинах, працюючи прохідником, майстром-підривником на шахті ім. Г. М. Димитрова Красноармійського виробничого об`єднання з видобутку вугілля (в теперішній час ВП «Шахта 5/6 ДП «Мирноградвугілля»). 28.09.1999 під час виконання своїх трудових обов`язків на підприємстві з ним стався нещасний випадок, в результаті якого він отримав виробничу травму у вигляді відкритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки. За даним випадком на підприємстві був складений акт про нещасний випадок № 51 від 30.09.1999. 25.03.2021 року МСЕК йому було встановлено 20% втрати працездатності. Моральна шкода у зв`язку з отриманою ним травмою на виробництві не призначалась та не виплачувалась. Позивач вважає, що внаслідок отриманої травми йому заподіяна моральна шкода, оскільки він протягом тривалого часу відчуває фізичні страждання, обумовлені важкістю травми, психологічний дискомфорт та значне порушення душевного спокою, яке він відчуває до теперішнього часу. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь суму 20000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої травмою на виробництві. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце справи повідомлений у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, надав суду пояснення, згідно з якими, просив розглянути справу без участі представника та винести рішення по справі на розсуд суду. Представник відповідача до судового засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі 12.07.2021 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд якої по суті призначений на 10.00 год 09.08.2021, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення). Через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 13.30 год 01.09.2021. В судовому засіданні 01.09.2021 у зв`язку із неявкою відповідача, що був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що з 18.10.1993 по 17.03.2002 [PERSON] працював на підприємстві відповідача прохідником, майстром-підривником з повним робочим днем в шахті (а.с. 5-13). 28.09.1999, під час роботи шахті ім. Г. М. Димитрова Красноармійського виробничого об`єднання з видобутку вугілля (в теперішній час ВП «Шахта 5/6 ДП «Мирноградвугілля»), з [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму у вигляді відкритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки, стискання м`яких тканин, про що 30.09.1999 складений акт про нещасний випадок № 51 (а.с. 18-19). З 28.09.1999 по 12.01.2000 [PERSON] перебував на лікуванні у травматологічному відділенні Димитровської ЦМЛ (в теперішній час Мирноградська ЦМЛ) з приводу отриманої 28.09.1999 травми на виробництві (а.с. 20-21). Внаслідок отриманої 28.09.1999 на виробництві травми, 01.03.2021 [PERSON] звертався до лікаря-травматолога і скаргами на біль і деформацію (а.с. 22-23, 24-25, 26-27). 21.09.2000 року [PERSON] первинно встановлений ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 20% зі строком переосвідування 21.09.2001 (а.с. 34). 25.03.2021 міжрайонною травматологічною МСЕК м.Покровська [PERSON] встановлено 20% ступіню втрати професійної працездатності з датою переогляду 25.03.2023 (а.с. 28). V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України, життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що в результаті отриманої травми під час роботи на підприємстві відповідача, позивачем отримана моральна шкода, оскільки внаслідок травми позивач зазнавав фізичного болю, тривалий час лікувався, що змінило звичний уклад його життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину, зазнаваних позивачем душевних страждань, тривалість негативних наслідків. При цьому суд враховує те, що втрата працездатності встановлена не безстроково, інвалідність внаслідок травми не настала, враховує розмір втрати професійної працездатності, тому виходячи з засад розумності і справедливості вважає, що на користь позивача має бути стягнуто 12000 грн. у відшкодування моральної шкоди. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами В силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави, пропорційно задоволеним вимогам, підлягає стягненню судовий збір в сумі 544,80 грн. На підставі ч.1 ст.3 Конституції України, ст.ст.153, 2371 КЗпП України, ст.ст.23 ЦК України,

Outcome: partial