Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 25.11.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є визнання його таким, що позбавлений права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Як на підставу позову посилається на те, що вона є власником даної квартири - отримала її у спадщину після смерті чоловіка. У квартирі з 2010 року, за згодою останнього, був зареєстрований відповідач, але за місцем реєстрації він не проживає, його особисті речі відсутні, він не є родичем або членом їхньої сім`ї, сплату комунальних послуг не здійснює, що створює великі проблеми для позивача їй відмовляють у нарахуванні субсидії, чим об`єктивно порушуються її права. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.11.2020 провадження у справі відкрито та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Позивач у судове засідання не з`явилась, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 16.12.2020 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №742 від 21 вересня 2020 року /а.с.9,10,11/. Відповідач [PERSON] зареєстрований за вищезазначеною адресою /а.с.5/, але з 2010 року в квартирі не проживає /а.с.4/, не є членом сім`ї позивача. 25.09.2020 року позивач звернулась до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради з заявою про зняття відповідача [PERSON] з реєстрації місця проживання, але їй було відмовлено на підставі абз.2 п.11 Правил реєстрації місця проживання. затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 №207, а саме: заявник не надала необхідних докуиентів або інформації /а.с.13/. Відповідач, залишаючись зареєстрованим у квартирі позивача, створює їй перешкоди у користуванні власністю, чим об`єктивно порушуються її права. Зміст спірних правовідносин. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, а також, які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права особою, яка не є членом сім`ї власника житла. Норми права, які застосовує суд. Згідно зі\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. У ч.1 ст.316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обов`язків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню. Окрім того, ст.321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до\~ст.383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями ст.391\~ЦК України,\~власник майна\~має право\~вимагати усунення\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування\~та розпорядження\~своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати\~ будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~ цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, квартира, де має\~реєстрацію місця проживання відповідач,\~належить позивачу на праві приватної власності, позивач несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунувся, самостійно з реєстраційного обліку не знявся, чим порушує права позивача,\~тому суд\~вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання відповідача таким,\~що втратив право на користування житловим приміщенням. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь кожного з позивачів сплачений ними судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved