Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Люботинська міська рада Харківської області 16 травня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог від 26 серпня 2016 року, поданих представником позивача Файзрахмановою Н.В., просить: Зобов'язати [PERSON] укласти договір оренди земельної ділянки та зареєструвати право користування землею відповідно до вимог чинного законодавства в місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду; Стягнути з [PERSON] кошти в розмірі земельного податку за користування земельною ділянкою за період використання без правовстановлюючих документів, а саме за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2015 року в сумі 141610,99 грн.; Заборонити здійснювати діяльність в приміщенні будівлі до реєстрації права власності чи права користування земельною ділянкою відповідно до вимог законодавства. Судові витрати покласти на відповідача [PERSON] В обґрунтування уточненого позову представник Файзрахманова Н.В. вказувала, що за адресою: [ADDRESS] розташована будівля колишнього кінотеатру «Маяк» (далі за текстом - будівля кінотеатру), яка належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24 червня 2006 року. В період з 31 серпня 2006 року і по 31 серпня 2011 року відповідач використовувала земельну ділянку площею 0,5305 га, на якій розміщена будівля кінотеатру, на підставі договору оренди, який Люботинська міська рада Харківської області відмовилась продовжувати через неналежне виконання відповідачем обов'язків орендаря. Однак, відповідач не припинила фактичне користування земельною ділянкою, на якій розміщена будівля кінотеатру. Тому міська рада неодноразово зверталася до відповідача з вимогами укласти договір оренди земельної ділянки та направляла на її адресу примірник відповідного договору. Але [PERSON] ігнорує всі звернення позивача, що змусило його звернутися до суду з даним позовом про зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки. Більш того, відповідач має відшкодувати на користь позивача земельний податок в сумі 141610,99 грн. за період користування земельною ділянкою без відповідної правової підстави. В судовому засіданні представник позивача Файзрахманова Н.В. позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові, а також пояснила, що всі необхідні для укладання договору оренди земельної ділянки документи підготовлені, не вистачає лише підпису відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала письмові заперечення проти позову, в яких в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. Відповідач вказувала на те, що земельну ділянку площею 0,5305 га за адресою: [ADDRESS], вона орендувала як ФО-П, але у 2011 році Люботинська міська рада Харківської області прийняла рішення не продовжувати дію договору оренди. Тому, на думку відповідача, заявлені позовні вимоги слід було розглядати в господарському суді. Крім того, суттєвим моментом є те, що вона фактично використовує земельну ділянку в меншій площі - 0,0941 га, що відповідає площі будівлі кінотеатру і земельної ділянки, необхідної для обслуговування. Саме площа земельної ділянки є однією з істотних умов договору оренди та впливає на визначення орендної плати. Також [PERSON] в своїх запереченнях наголошувала на тому, що позивач не підтвердив належними доказами те, що надавав їй проект договору оренди земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Це, в свою чергу, ставить під сумнів наявність в її діях складу цивільного правопорушення, а відтак і обов'язку відшкодувати витрати в сумі 141610,99 грн. Щодо цієї позовної вимоги відповідачем [PERSON] заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності. Також [PERSON] зазначила, що позивачем взагалі необґрунтовано в позові вимогу про заборону здійснення діяльності в належній їй на прав власності будівлі кінотеатру. Представники відповідача [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях відповідача. Представник [PERSON] також подав письмові заперечення від свого імені, в яких наголошував на тому, що визначення збитків, завданих позивачу, як власнику земельної ділянки, має відбуватися з дотриманням відповідного Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 19 квітня 1993 року № 284, шляхом створення міською радою відповідної комісії. Крім цього, представник [PERSON] звернув увагу суду на ту обставину, що на території земельної ділянки розміщений дитячий майданчик, який є місцем загального користування, а тому земля під ним не може бути включена до загальної площі ділянки, яку позивач має намір передати в оренду відповідачу. В судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Фізична особа [PERSON] - відповідач в даній справі, являється власником нежитлового приміщення кінотеатру «Маяк», літ. А-1, за надвірними будівлями: ємність для води літ. «Д», мусоросбірник літ. «В», огорожа «1», яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом викупу, посвідченого 24 червня 2004 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. за реєстр. № 1446 (а.с. 4, 5). Згідно з витягом № 206 (а.с. 25) з технічної документації з грошової нормативної оцінки земельної ділянки, сформованим Управлінням Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області від 26 листопада 2015 року, будівля кінотеатру розмішена на земельній ділянці площею 0,5305 га з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], віднесена до категорії житлової та громадської забудови та призначена безпосередньо для обслуговування будівля кінотеатру «Маяк». Спірну земельну ділянку площею 0,5305 га відповідач [PERSON], як фізична особа - підприємець, використовувала в період з 31 серпня 2006 року по 31 серпня 2011 року на підставі договору оренди, укладеного з Люботинської міською радою Харківської області. Після закінчення строку договору, його дію не було поновлено, а отже його слід вважати таким, що припинив свою дію. Але відповідач [PERSON] не припинила фактичне використання спірної ділянки в своїх інтересах, що підтвердили суду представники сторін в своїх поясненнях. Люботинська міська рада Харківської області, маючи на меті привести у відповідність до чинного законодавства відносини, які виникли з власником будівлі кінотеатру [PERSON] з приводу фактичного використання земельної ділянки, прийняла рішення № 293 від 28 серпня 2014 року (а.с. 37) про встановлення ставки орендної плати за земельну ділянку площею 0,5305 га з кадастровим номером [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та зобов'язала [PERSON] укласти договір оренди строком 5 років. Вирішення питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції міських рад, що прямо закріплено в ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 12 Земельного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про оренду землі» об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності; орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Згідно зі ст. 93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України (ст. 16 Закону України «Про оренду землі»). З пропозицією укласти договір оренди спірної земельної ділянки Люботинська міська рада Харківської області зверталася до [PERSON] листами від 25 лютого 2014 року, від 25 червня 2014 року, від 05 вересня 2014 року, від 25 лютого 2015 року, від 11 серпня 2015 року та від 30 листопада 2015 року. Окремо листом від 25 грудня 2014 року Люботинська міська рада Харківської області поштою надсилала відповідачу [PERSON] примірник договору оренди землі по вул. Радянська, пров. Ушакова, 32/2-19 для ознайомлення та підписання. Але всі звернення позивача були проігноровані відповідачем. Вимоги до змісту договорів оренди земельної ділянки містять ст.15 Закону України «Про оренду землі» та Типовий договір оренди земельної ділянки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220. Дослідивши представлений позивачем примірник договору, який надсилався на адресу відповідача, суд приходить до висновку про його відповідність вимогам вищевказаних нормативно-правових актів. Ст. 641 ЦК України встановлює, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про зобов'язання відповідача укласти договір оренди земельної ділянки, які віднесена до земель комунальної власності, та фактично використовується відповідачем у власних цілях. Але для визначення строку, протягом якого відповідач зобов'язана витини дії по укладенню та реєстрації договору оренди, суд не вбачає підстав, оскільки позивачем для цього не надано належних доказів. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. В ст. 206 Земельного кодексу України визначений принцип платного використання землі в України. Плата за землю відноситься до місцевих податків (ст.ст. 10, 265 Податкового кодексу України), зарахування якої відбувається до місцевого бюджету. Плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (п. 14.1.147. ст. 14 Податкового кодексу України). В ст.ст. 269, 270 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку являються землекористувачі, а об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у користуванні. Враховуючі ті обставини, що [PERSON] з 2012 року фактично користується спірною земельною ділянкою що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та на якій розташована належна їй будівля кінотеатру, але ухиляється від необхідності оформлення у будь-якому виді свого права користування, суд приходить до висновку про виникнення у неї обов'язку по оплаті земельного податку. З представленого позивачем повідомлення Люботинського відділення Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 29 січня 2016 року № 234/10/20-42-15-04-03 вбачається, що розрахований розмір земельного податку за користування земельною ділянкою що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у 2012, 2013, 2014 роках склав 33329,60 грн. за кожен рік, та у 2015 році - 41622,19 грн. відповідно. В письмових запереченнях відповідачем [PERSON] та її представником [PERSON] було заявлено про застосування до вимоги позивача про стягнення земельного податку строку позовної давності як підставу для відмови у позові. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому суд задовольняє позовні вимоги Люботинської міської ради Харківської області та стягує з відповідача користь місцевого бюджету, розпорядником коштів якого є саме позивач, земельний податок в межах трирічного строку, якій слід відраховувати від моменту звернення позивача до суду, в сумі 94394,06 грн. (за період 01 червня 2013 по 31 грудня 2013 року в розмірі 19442,27 грн., за 2014 рік - 33329,60 грн., за 2015 рік - 41622,19 грн.). Щодо позовної вимоги про заборону відповідачу здійснювати діяльність в приміщенні будівлі кінотеатру до моменту реєстрації права власності або користування земельною ділянкою, то суд відмовляє в її задоволенні через недоведеність належними доказами. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд також стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог витрати по оплаті судового збору, які ним документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: partial