Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України через свого представника Василенка К.Ю. звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову зазначивши, що 16.02.2018 року о 19 год. 15 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Део» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] п. п. 16.1, 16.3 ПДР України. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Власник транспортного засобу марки «Део» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. МТСБУ було виплачено [PERSON] суму у розмірі 27179,57 грн. - на відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, МТСБУ понесло витрати у розмірі 792,00 грн. за визначення розміру шкоди страхового випадку та збір документів. Посилаючись на те, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншим особам, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, просило стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму у розмірі 27179,57 грн. на відшкодування шкоди в порядку регресу, 792,00 грн. на витрати пов`язані з визначенням розміру шкоди страхового випадку та збір документів, судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15.10.2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до розпорядження від 11 травня 2021 року №1968, на підставі рішення Вищої ради правосуддя №798/0/15-12 від 08 квітня 2021 року «Про звільнення [PERSON] з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку», було проведено повторний автоматизований розподіл судових справ. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано в провадження судді Головчака М.М. 11.05.2021 року. Представник позивача Мартинів О.І. в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує, просив суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, до суду не надіслав заяви про слухання справи у його відсутності. Відзиву до суду не надав. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 16.02.2018 року в м. Києві по вул. Берковецька, 6 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не надав переваги в русі автомобілю марки «Део» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого відбулось зіткнення, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 19.02.2018 року. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року у справі №759/2409/18, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: 16.02.2018 року о 19 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Берковецька, 6, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Шкода» д.н.з. [NUMBER] , не надав переваги в русі та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Део» д.н.з. [NUMBER] , який рухався на дозволяючий сигнал світлофора на нерегульованому перехресті, чим порушив п.п. 16.1, 16.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. З витягу з Централізованої бази даних МТСБУ вбачається, що станом на 16.02.2018 року за транспортним засобом держ. номер [NUMBER] не містилось інформації про наявність чинного договору обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів. Натомість, відповідальність власника транспортного засобу «Део» д.н.з. [NUMBER] цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в «СК «Галицька» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ0509667 з терміном дії з 29.10.2017 року по 28.10.2018 року. Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Део» д.н.з. [NUMBER] становить 27179,57 грн., що підтверджується звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту серії №082/М/2018 від 15.03.2018 року, оцінку виконано ТОВ «Незалежна експертна компанія» підставі доручення МТСБУ по справі №48234, яке отримане ТОВ «Незалежна експертна компанія» 26.02.2018 року. Відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро № 6135 від 22.06.2018 року, за платіжним дорученням № 909438 від 23 червня 2018 року позивач повністю сплатив на користь власника пошкодженого «Део» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 27179,57 грн. Крім того, у зв`язку з настанням аварійного випадку, позивачем було понесено додаткові витрати, пов`язані з отриманням оцінки матеріального збитку завданого автомобілю, внаслідок ДТП, у розмірі 792,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 903602 від 10.04.2018 року. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної, небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Положеннями пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону Укаїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував обставин щодо завданої шкоди, суд вважає надані позивачем в обґрунтуванням позовних вимог докази достовірними. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved