Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 17 червня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) та третьої особи: Державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори - Шевченко Ю.А., з вимогою про визначення частки померлого у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування. Згодом, 20 січня 2021 року представник позивача - адвокат Чижов В.А. надав заяву про збільшення позовних вимог. 2. Позов обґрунтував тим, що він є сином [PERSON] , який [INFO] помер. Згідно договору дарування житлового будинку від 20.12.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 118, зареєстрованого в погосподарській книзі виконкому Усатівської сільської ради народних депутатів під № 3/190 його батько на праві спільної сумісної власності був співвласником житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] . Іншим співвласником зазначеного будинку є його рідна сестра - [PERSON] . На підставі Свідоцтва про право власності виданого Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 04.06.2014 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 377450851210, його батькові та [PERSON] на праві спільної сумісної власності також належить земельна ділянка площею 0,0988 га, кадастровий номер 5121085200:02:001:0691, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] . За нормами ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є він, як син та [PERSON] , як матір померлого, тобто його бабуся. Після смерті батька, позивач прийняв спадщину на вказане нерухоме майно, а бабуся відмовилась від своєї частки нерухомого майна на користь [PERSON] . Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,0988 га, кадастровий номер 5121085200:02:001:0691, а також на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] йому було відмовлено у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у праві власності не визначена, а тому неможливо встановити склад спадкового майна. У зв`язку з вище викладеним позивач звернувся до суду з позовом про визначення частки померлого у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування. 3. 20 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] з вимогою про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та частину земельної ділянки. 4. Зустрічний позов обґрунтований тим, що [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно договору дарування житлового будинку від 20.12.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 118, зареєстрованого в погосподарській книзі виконкому Усатівської сільської ради народних депутатів за № 3/190 [PERSON] на праві спільної сумісної власності був співвласником житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] . Іншим співвласником зазначеного будинку є його рідна сестра [PERSON] . Згідно технічного паспорту від 18.09.2007 року, загальна площа вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами складає 101,7 кв., житлова 72,3 кв.м., підсобна 29,4 кв.м. та складається з житлового будинку, літньої кухні, сараю, вбиральні, цистерни та огорожі. На підставі Свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 04.06.2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 377450851210, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності також належить земельна ділянка площею 0,0988 га., кадастровий номер 5121085200:02:001:0691, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 04.06.2014 року № 22595978 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 149626500 від 14.12.2018 року. За нормами ст.ст. 1261, 1262 ЦК України спадкоємцями першої черги є [PERSON] , як син та [PERSON] , як матір померлого, а другої черги [PERSON] , як сестра померлого. Після смерті батька, [PERSON] прийняв спадщину на вказане нерухоме майно, а [PERSON] відмовилась від своєї частки нерухомого майна на користь [PERSON] . Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,0988 га, кадастровий номер 5121085200:02:001:0691, а також на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] було відмовлено так як за життя одного з співвласників, [PERSON] , не були виділені частки будинку та земельної ділянки, а тому неможливо встановити склад спадкового майна. Отже, частки у праві спільної сумісної власності [PERSON] та померлого [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку являються рівними. [PERSON] має право на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки після смерті [PERSON] , а [PERSON] має право на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, яка складається з її частини у праві спільної сумісної власності та частини померлого [PERSON] (1/4 частина від житлового будинку та земельної ділянки), так як [PERSON] відмовилась від своєї частки нерухомого майна на користь [PERSON] . У зв`язку з чим, виникла необхідність у поданні зустрічного позову про визнання за [PERSON] права власності на 3/4 частини вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки. З урахуванням зазначених обставин, [PERSON] , вважає, що має підстави для визнання за нею права власності на 3/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 101,7 кв., житловою 72,3 кв.м., підсобною 29,4 кв.м., який складається з житлового будинку, літньої кухні, сараю, вбиральні, цистерни та огорожі, розташований за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 3/4 частки земельної ділянки, площею 0,0988 га, кадастровий номер 5121085200:02:001:0691, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 5. Позивач (за первісним позовом) [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність на позові наполягав та просив його задовольнити, проти позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом не заперечував. Позов [PERSON] визнав у повному обсязі. (а.с. 107) 6. Відповідач (за первісним позовом) [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу у її відсутність, на зустрічному позові наполягала та просила його задовольнити. Проти позовних вимог [PERSON] не заперечувала, позов визнала. (а.с. 108) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2020 року, цивільну справу № 496/2364/20, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22 червня 2020 року вказаний цивільний позов залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви. 9. 09 липня 2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про виконання ухвали суду щодо усунення недоліків. 10. Суддя оглянувши надані до суду документи встановив, що позивачем усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 09 липня 2020 року. 11. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 14 липня 2020 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 12. На виконання ухвали суду від 14 липня 2020 року до суду надійшла копія спадкової справи № 287/2018 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . 13. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 20 січня 2021 року - зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та частину земельної ділянки було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Шевченко Юлія Анатоліївна про визначення частки померлого у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування. 14. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 15. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. 16. Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 17. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 18. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 19. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивача є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . (а.с. 28) 20. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , батько позивача - [PERSON] , помер [INFO] . (а.с. 32) 21. Відповідно до договору дарування житлового будинку від 20 грудня 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 118, зареєстрованого в погосподарській книзі виконкому Усатівської сільської ради народних депутатів під № 3/190 - [PERSON] , подарувала [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 30-31) 22. На підставі свідоцтва про право власності виданого Реєстраційною службою Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 04 червня 2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 377450851210, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності також належить земельна ділянка площею 0,0988 га, кадастровий номер 5121085200:02:001:0691, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 33) 23. Відповідно до технічного паспорту виготовленого станом на 18 вересня 2007 року, вбачається, що загальна площа житлового будинку становить - 101,7 кв.м., житлова - 72,3 кв.м., рік забудови 1972 року. Крім того, до будинку прилягають погосподарські будівлі: літня кухня, сарай, вбиральня, цистерна, огорожа. (а.с. 97-102) 24. Згідно до спадкової справи № 287/2018, крім позивача, спадкоємцем до спадкового майна після смерті [PERSON] є також його рідна сестра - [PERSON] , тобто відповідачка по справі. Відповідно до заяви від 25 червня 2018 року за № 997, що міститься у спадковій справі, мати померлого [PERSON] - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь спадкоємця за законом, сестри померлого - [PERSON] (а.с. 40-82) 25. Сторони не мають можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, що підтверджується листом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 4397/02-14 від 08 жовтня 2019 року. З вказаного листа вбачається, що за життя одного з співвласників, [PERSON] , не були виділені частки будинку та земельної ділянки, а тому неможливо встановити склад спадкового майна. (а.с. 9) V. Оцінка Суду. 26. Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 27. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 28. Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. 29. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 30. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). 31. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 32. Відповідно до ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 33. Відповідно до ст.ст. 1261, 1262 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 34. Таким чином, спадкоємцями першої черги є [PERSON] , як син та [PERSON] , як матір померлого, а другої черги [PERSON] як сестра померлого. 35. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 36. На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. 37. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. 38. У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. 39. Разом з тим, відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників. 40. Крім того, згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. 41. У відповідності до ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. 42. Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. 43. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що частки у праві спільної сумісної власності [PERSON] та померлого [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку являються рівними. [PERSON] має право на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки після смерті [PERSON] та [PERSON] має право на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, яка складається з її частини у праві спільної сумісної власності та частини померлого [PERSON] (1/4 частина від житлового будинку та земельної ділянки), так як [PERSON] відмовилась від своєї частки нерухомого майна на користь [PERSON] . 44. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 45. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 46. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 47. Враховуючи викладене, а також той факт, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину, та інших осіб, які б заявили про своє право на спадщину немає, належне померлому майно обтяжено не було, обставини, які б свідчили про усунення сторін від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, тому суд вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved