Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та позиції відповідача. \~ \~ \~ \~25.05.2020 року до Київського районного суду м. Харкова поштовим відправленням надійшла позовна заява адвоката Денисенко О.В., який на представляє інтереси позивача [PERSON] , в якій представник позивача просить визначити [PERSON] додатковий строк в два місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті [INFO] [PERSON] , який починається з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтуванні позовних вимог представник позивача зазначив, що його матір [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , право власності на яку підтверджується договором купівлі-продажу від 05.03.2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Воронкіною О.П. зареєстрованим в реєстрі за № 901). За життя спадкодавцем був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Аверіною М.Е. (реєстровий № 704), згідно якого [PERSON] заповідала [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру. Перебіг шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини для спадкоємців розпочався 08.11.2019 р. та закінчився 08.05.2020 р. Оскільки останні декілька місяців строку для прийняття спадщини припали на період загальнонаціонального карантину, запровадженого Урядом впродовж періоду з 12 березня 2020 р. по 08.05.2020 р., нотаріальні контори не працювали у звичайному, штатному режимі, що унеможливлювало для Позивача подання заяви про прийняття спадщини у встановлені законом строки. 14 травня 2020 р. Позивач знайшов нотаріальну контору, яка розпочала працювати і звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алейнікової К.Л., яка надала йому роз`яснення, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, так як установлені законом строки не подві в нотаріальну контору заяву про її прийняття та не надав документи, що підтверджують факт прийняття спадщини. З огляду на вищевказані обставини, вважає, що у нього були об`єктивні, незалежні від нього, поважні прчини, які зумовили незначний пропуск ним встановленого строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 24 червня 2020 року через канцелярію суду від представника відповідача Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивач не подавав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом\~строк\~ні особисто, ані за допомогою пошти, як того вимагає п.2.1 Порядку вчення нотаріальних дій нотаріусами України. В матеріалах справи відсутні відомості, що позивач скористався правом звернутися у шестимісячний строк до приватного нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії. Крім того, позивачем додано лист нотаріуса від 14.05.2020 «Щодо надання роз`яснення», але відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому неможливо визначити правові підстави звернення позивача до суду із заявленими позовними вимогами без вмотивованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Враховуючи наведене вважали, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. 11 серпня липня 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача [PERSON] , в якій він наголошував, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, інші особи до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Просить визнати поважними причини незначного пропуску ним строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, адже дана обставина була обумовлена непереборними та незалежними від нього обставинами запровадженим загальнонаціонального карантину. Також [PERSON] , заперечував щодо твердження відповідача стосовно відсутності правових підстав для його звернення до суду, адже приватний нотаріус Алейнікова К.Л., на його звернення відмовила фактично відмовила йому у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно та замість цього надала йому роз`яснення, що і дало йому підстави для звернення до суду. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Садовського К.С. від\~27 травня 2020\~року провадження по цивільній справі\~за позовною [PERSON] до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини\~відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2020 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано з П`ятої Харківської державної нотаріальної контори (61024 м. Харків, вул. Я.Мудрого, № 26), відомості про те, чи звертався хто-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмовою від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка була зареєстрована та мешкала у квартирі [ADDRESS] та чи видавалось свідоцтво про право на спадщину, а також надати суду належним чином засвідчену копію спадкової справи, якщо така була заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою\~Київського районного суду м. Харкова\~від 09 листопада 2020 року підготовче провадження цивільній справі було закрито, справу призначено до розгляду. ІІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні. У судовому засіданні\~позивач\~підтримав заявлені у позові вимоги та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Додатково пояснив, що не знав про можливість звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через засоби поштового зв`язку. Представник відповідача Харківської міської ради\~в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у поданому відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи\~ [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З матеріалів справи, а саме з Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] , народився [INFO] , його батьками були [PERSON] та [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу від 05.03.2002 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Воронкіною О.П., зареєстрованим в реєстрі за № 901, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Аверіною М.Е. (реєстровий № 704), згідно якого [PERSON] заповідала [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, з заявами про прийняття спадщини/відмову від спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується відомостями, отриманими з П`ятої Харківської державної нотаріальної контори (лист від 28.09.2020 № 2133/01-16). \~ \~ \~ \~14 травня 2020 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алейніковою К.Л. у відповідь на заяву [PERSON] , останньому було надано роз`яснення про те, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки ним у встановлений законом строк не було подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , а також не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Одночасно [PERSON] , нотаріусом рекомендовано для вирішення питання отримання свідоцтва про право на спадщину, звернутись до суду. V. Норми права, що підлягають застосуванню. За приписами ст.\~2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування заз законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за своє життя залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Аверіною М.Е. (реєстровий № 704), згідно якого [PERSON] заповідала [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] . Згідно із ст. ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24\~постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. VІ. Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС №\~61-49121св від 29.10.2019р. Проте, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо. Як зазначає позивач останні декілька місяців строку для прийняття спадщини припали на період загальнонаціонального карантину, запровадженого Урядом впродовж періоду з 12 березня 2020 р. по 08.05.2020 р., у зв`язку із чим нотаріальні контори не працювали у звичайному, штатному режимі, що унеможливлювало для Позивача подання заяви про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~ \~ \~ \~Суд ставиться критично до доводів позивача, які він вважає поважними причинами для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини, виходячи з наступного. Так, порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок). Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку\~(фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів. Отже, позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування, а тому оголошення загальнонаціонального карантину в період 12 березня 2020 р. по 08.05.2020 р., наявність якого не вплинула на звичайний режим роботи відділень поштового зв`язку, не може вважатись поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду: від 04 березня 2020 року у справі № 640/8507/17 (провадження № 61-28865св18), від 04 червня 2020 року у справі № 601/1157/19 (провадження № 61-4901св20), від 02 квітня 2020 року у справі № 420/23/18 (провадження № 61-1883св19). Крім іншого, щодо діяльності нотаріусів та нотаріальних контор в період дії карантину слід зазначити наступне. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України установлений карантин, дія якого вподальшому неодноразово продовжувалась та який діє і станом на час розгляду судом даної справи. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-IX від 17.03.2020 встановлено, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Однак, ця норма не застосовується у відношенні вчинення нотаріальних дій, у тому числі, і тих, що пов`язані з можливим пропуском передбачених строків. У зв`язку із цим Міністерство юстиції України листом № 1534/19.5/32-20від 17.03.2020 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» повідомило, що на період дії карантину в усіх державних нотаріальних конторах доцільно обмежити прийом громадян, зокрема не допускати скупчення людей у приміщенні контори. Прийом громадян здійснювати виключно для вчинення невідкладних нотаріальних дій, пов`язаних з можливим пропуском передбачених законодавством строків, а також порушенням прав громадян, за попереднім записом в телефонному режимі. Для здійснення прийому громадян в державних нотаріальних конторах за можливості запровадити чергування відповідно до встановленого графіку. Приватним нотаріусам рекомендовано також обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. При цьому, як державним, так і приватним нотаріусам слід в обов`язковому порядку дотримуватися рекомендацій Міністерства охорони здоров`я України та здійснювати усі можливі профілактичні заходи, як щодо себе, так і щодо відвідувачів. Тобто, з аналізу вказаних рекомендацій вбачається, що на час дії карантину органи нотаріату, хоча і з певними обмеженнями, але продовжували працювати. Таким чином, наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3\~ст.1272 ЦК\~можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Інші докази суду не надані. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ті обставини, на які посилається позивач у позові, як на поважні причини пропуску ним строку для подання заяви для прийняття спадщини, не є на думку суду поважними, у зв`язку з чим позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. V. Судові витрати. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, тому з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, підстави для відшкодування витрат позивачу, понесених ним при зверненні до суду, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed