Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача 24.03.2021 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, в якому просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення трирічного віку сином [PERSON] , [INFO] . Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 15.07.2017 року. Від шлюбу вона та відповідач мають дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач уникає належного виконання обов`язку по утриманню дитини. У зв`язку із здійсненням догляду за дитиною, вона ніде не працює і не має змоги утримувати себе, в той час як відповідач є фізично здоровим, молодим чоловіком, має можливість працювати, інших осіб на утриманні немає. Крім того, як їй відомо, відповідач має регулярний дохід, а тому в змозі сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. 2. Виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом подати відзив на позов та відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 28.05.2021 року (а.с.26-27), яку отримав 07.06.2021 року (а.с.29), а також, не подавав заяви про визнання ним позовних вимог [PERSON] ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, позивач [PERSON] не подавала. 4. Заяв,\~клопотань від\~відповідача [PERSON] \~у означеній\~цивільній справі,\~пов`язаних із\~розглядом справи,\~до суду\~не надходило.\~ ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно\~до ухвали\~суду від\~28.05.2021\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~дружину в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~та призначено\~судовий розгляд\~справи на\~24.06.2021\~року без\~повідомлення (виклику)\~сторін,\~роз`яснено сторонам,\~що у\~випадку наявності\~клопотання про\~виклик їх\~у судове\~засідання,\~його слід\~подати до\~суду у\~встановлені строки;\~запропоновано відповідачеві\~у п`ятнадцятиденний\~строк з\~дня вручення\~копії цієї\~ухвали подати\~до суду\~відзив на\~позовну заяву\~(а.с.26-27). 2. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі від 28.05.2021 року. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем ухвала суду про відкриття провадження отримана 07.06.2021 року (а.с.29), то суд вважає, що відзив ним не подано у встановлений судом строк без поважних причин. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України. 3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо права дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи спір суд встановив, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2017 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач та відповідач мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначений відповідач, а матір`ю позивач, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, тобто знаходиться на її утриманні, що вбачається із позовної заяви та не заперечується відповідачем, оскільки відзиву на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження від 28.05.2021 року, останній до суду не надіслав. Крім того, як встановлено з матеріалів цивільної справи, позивач здійснює догляд за дитиною, тому позбавлена можливості матеріально забезпечити себе, немає необхідних засобів до існування, таким чином, потребує матеріального утримання з боку відповідача. Відповідач добровільно коштів на утримання позивача не надає, що вбачається із позовної заяви та не заперечується відповідачем, який, відзиву на позов, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 28.05.2021 року, до суду не подавав. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а відповідач є фізично здоровим, працездатним, тому може надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи також із того, що відповідачем не надано суду доказів того, що він непрацездатний, або є обмеження, визначені лікарською комісією, щодо неможливості працювати, отримувати дохід та утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином,\~слід стягнути\~на утримання\~позивача з\~відповідача до\~досягнення сином\~трирічного віку\~аліменти \~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~2000\~грн. щомісячно, до досягнення трирічного віку сином [PERSON] , [INFO] , виходячи із вимог ст.84 СК України, враховуючи, що відповідачем не представлено суду належних та допустимих доказів щодо відсутності доходу та неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Відтак, суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини щодо права одного із подружжя на утримання, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст.48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. \~ \~ \~ \~Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом\~ст.16\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~порушеного права\~та інтересу,\~зокрема,\~з позовом\~про стягнення\~аліментів. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу (ч.2 ст.91 СК України). Так, за правилами ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частинами 1, 2 ст.75 СК України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (ч.ч.1, 2 ст.75 СК України). Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч.4 ст.75 СК України).\~ \~ \~ \~ \~Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених\~пунктами 2\~і 4 статті 83,\~статтями 85,\~87\~і\~89\~цього Кодексу (ч. 3 ст. 91 СК України). Утримання одному\~із подружжя\~надається другим\~із подружжя\~у натуральній\~або грошовій\~формі за\~їхньою згодою.\~За рішенням\~суду аліменти\~присуджуються одному\~з подружжя,\~як правило,\~у грошовій\~формі (ч.ч.1,\~2\~ст.77\~СК України. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст.79 СК України). VІ. Висновки суду. Враховуючи, що позивачем наведено\~обставини щодо\~ухилення відповідача\~від добровільного надання коштів на її утримання, тоді як відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, то суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Суд констатує той факт, що відповідачем не надано належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. Отже, суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості надавати допомогу на утримання позивача. Таким чином, виходячи з аналізу доказів, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 908 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved