Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У жовтні 2020 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі 3500 грн. до досягнення дитиною повноліття та грошові кошти на її утримання у розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною трьох років. Аргументує свої вимоги тим, що вона з лютого 2018 року по 13 жовтня 2019 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] народився їх спільний син [PERSON] . Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач з 14.06.2020 року у добровільному порядку коштів на її утримання та утримання сина не надає. Тому позивач звернулася з відповідним позовом до суду. 18.11.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву в якій не погоджується з позовними вимогами та просить задовольнити позовні вимоги частково, при цьому зазначає, що сума аліментів дитини які позивач просить суд стягнути з нього 3500 грн. щомісяця не відповідає рівню його доходів та фінансовим можливостям сплачувати аліменти в такому розмірі. На даний час він навчається в інтернатурі Національного медичного університету ім.Богомольця, здійснює оплату за навчання. Працює помічником лікаря стоматолога, отримує заробітну плату у розмірі 2650 грн., інших доходів не має. Тому просить суд визначити аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача - матері дитини. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в спрощеному провадженні на 09 год. 40 хв. 03 листопада 2020 року. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи відкладено до 11 год. 00 хв. 18 листопада 2020 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.12.2020 року відкладено розгляд справи до 10 години 21 січня 2021 року. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, при цьому пояснив, що він навчається та працює на 0,5 ставки помічником лікаря стоматолога не повний робочий день, отримує заробітну плату в сумі 2650 грн., тому може сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., на утримання дружини не має фінансової можливості сплачувати аліменти, тому в цій частині позовних вимог просить відмовити. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) Відповідно до довідки №2261 від 15.10.2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , 2018 року народження(а.с.9). Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.10.2020 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину на утримання матері дитини. Відповідно до довідок товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо- комерційна фірма» Влагор» та трудового договору №16 від 11.11.2020 року, [PERSON] дійсно працює у ТОВ «ВКФ «Влагор» на посаді помічника лікаря-стоматолога, неповний робочий день згідно графіка, його заробітна плата на місяць становить 2650 грн.(0,5 посадового окладу лікаря-стоматолога в сумі 5300 грн.(а.с.31,32,37,38,55-57) Відповідно до диплома спеціаліста серія [NUMBER] від 23 червня 2017 року, [PERSON] закінчив у 2017 році Приватний вищий навчальний заклад «Київський медичний університет», здобув кваліфікацію : освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст, спеціальність «Стоматолонія», професійна кваліфікація «Лікар-стоматолог»(а.с.33) Згідно з листа Прилуцької міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості №17.5/1386 від 30.12.2020, [PERSON] на обліку в Прилуцькій міськрайонній філії Чернігівського обласного центру зайнятості як безробітний не перебуває та за послугами до служби зайнятості не звертався(а.с.58). Відповідно до листа Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області, за листопад 2020 року [PERSON] нарахована заробітна плата 1802 грн., сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць 396 грн. 44 коп.(а.с.60) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі 3500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідних положеннях ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до 4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліменти у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до Прилуцького міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 12 жовтня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Оцінюючи докази у справі, враховуючи, що відповідач працездатного віку, працює не повний робочий день, відомостей про відсутність можливості додатково працювати в зв`язку зі станом здоров`я чи з інших причин суду не надав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2400 грн. щомісячно, яка підлягає індексації згідно закону, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 20.10.2020 року - часу звернення до суду з позовною заявою. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України. Тому в цій частині позозовні вимоги необхідно задовольнити частково. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також, дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з даної норми Закону обов`язковою умовою для стягнення аліментів на утримання дружини у разі проживання з нею дитини є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, cуд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони взаємопов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини. Враховуючи конкретні обставини справи, докази надані позивачем та взаємовідносини, що склались між сторонами, беручи до уваги право позивача на отримання від відповідача матеріальної допомоги, відповідач не забезпечує дитину житлом, а позивач позбавлена можливості працевлаштуватися в зв`язку з необхідністю доглядати за дитиною, враховуючи, що відповідач працездатного віку, отримує заробітну , має задовільний стан здоров`я та не має протипоказань до будь-якої роботи, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] по догляду за малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним віку 3-х років в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн щомісяця починаючи з 20 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною віку 3-х років, тобто до [INFO] . Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково. VI. Судові витрати. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial