Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» (далі - позивач, КП УЖГ «Хрещатик») звернулось до суду з зазначеним позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1, [PERSON]), [PERSON] (далі - відповідач-2, [PERSON]), [PERSON] (далі - відповідач-3, [PERSON]) в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 20 553,22 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він є балансоутримувачем будинку [ADDRESS], співвласниками квартири [ADDRESS] у вказаному будинку є відповідачі. Квартира має усі комунальні зручності, якими користуються відповідачі, проте, не сплачують за них. Так, заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2010 року по 01.04.2014 року становить 20 553,22 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити, щодо прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04.01.1996 року та довідка форми 3 (а. с. 6, 5). Відповідно до рішення Печерської районної у м. Києві ради від 12.06.2007 р. № 47 «Про реорганізацію комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського районну м. Києва «Печерськжитло» шляхом поділу» житлові будинки, наведені в додатку № 1 до зазначеного рішення, в тому числі, будинок [ADDRESS], були закріпленні на праві оперативного управління за КП УЖГ «Хрещатик». Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Стаття 24 ЖК УРСР визначає, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. Відповідно до ст. 10 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Як визначено ч. 1 ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 592, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Так, 02.09.1999 року між ЖЕО 105, правонаступником якого є позивачем та [PERSON] було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, згідно п. 2.2.3 якого [PERSON] зобов'язався не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату за обслуговування будинку та за комунальні і інші послуги. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідачі користуються комунальними послугами, однак, належним чином за надані житлово-комунальні послуги не сплачують. Так, заборгованість відповідачів перед КП УЖГ «Хрещатик» за період з 01.10.2010 року по 01.04.2014 року становить 20 553,22 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості (а. с. 7-8). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження сплати заборгованості відповідачі не надали. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 20 553,22 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування судового збору, тобто по 81,20 грн. з кожного. Враховуючи викладене,

Outcome: approved