Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Концерн «Військторгсервіс» звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , в якому посилався на те, що 11.05.2017 року між Концерном «Військторгсервіс», як Зберігачем та [PERSON] , як Поклажодавцем був укладений договір зберігання № 112Д/2017 строком дії до 31.12.2017 року. Предметом Договору визначені послуги зі зберігання транспортного засобу відповідача за узгодженою у додатку до Договору адресою. Відповідно до п.3 Договору та додатку №1 до Договору, за надання передбачених Договором послуг, Поклажодавець сплачує Зберігачу щомісячно грошові кошти в розмірі 450,00 грн. з ПДВ. Оплата послуг здійснюється Поклажодавцем на підставі наданого Зберігачем рахунку, до 5 числа місяця, за який здійснюється оплата. Разом з тим, взяті на себе зобов`язання за Договором станом на день звернення з позовом відповідачем не виконано, мається заборгованість за надані послуги за період з червень-грудень 2017 року в сумі 3150 грн. З метою досудового врегулювання спору та витребування заборгованості, позивачем було направлено відповідачу претензію з рахунками на оплату на адресу, зазначену останнім у Договорі. Проте, вищевказана претензія була повернута без отримання, що свідчить про ухилення відповідача від своїх зобов`язань та змушує позивача звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до п. 4.3 Договорів, за порушення Поклажодавцем п.3.1, 3.2 цього Договору, Зберігач має право вимагати від Поклажодавця сплати пені в розмірі 0,1 відсотка від щомісячної оплати за кожний день прострочення платежу. Відповідно пеня за невиконання зобов`язання відповідачем за договором становить 577,80 грн. Додатково, відповідно до п.4.3 Договорів, за прострочення платежу більше ніж на двадцять днів, Поклажодавець сплачує штраф у розмірі 50% від суми заборгованості. Враховуючи суму заборгованості (3150 грн.), розмір штрафу становить 1575 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 02.05.2019 року справу передано до Деснянського районного суду м.Чернігова. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 11.07.2019 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду письмову заяву, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити, посилаючись на той факт, що послуги не надавались, він виїхав з міста Києва в послугами позивача не користувався. Разом з тим, відзиву на позов з доказами на підтвердження своїх заперечень відповідачем не надано. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що 11.05.2017 року між Концерном «Військторгсервіс» в особі Козоріза А.С. (Зберігач), що діє на підставі довіреності від 01.02.2017 року №38, та [PERSON] (Поклажодавець) укладено договір зберігання №112Д/2017 про надання послуг зі зберігання транспортного засобу відповідача Тойота Авенсіс [NUMBER] на узгодженій у додатку №1, який є невід`ємною частиною договорів, території за адресою: м.Київ, вул. Волинська, 47 . Згідно п.1.1 вищезазначеного договору зберігання, було надано відповідачу платні послуги зі зберігання належного йому автомобіля, за що останній зобов`язався сплатити надані йому послуги. Пунктами 3.1, 3,2 даного договору та додатком №1 до нього визначено, що Поклажодавець сплачує Зберігачу грошові кошти на місяць - 375 грн., в тому числі ПДВ - 75 грн., всього 450 грн. Оплата послуг здійснюється Поклажодавцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Зберігача до 5 числа місяця, за який здійснюється оплата, на підставі наданого Зберігачем рахунку-фактури. Пунктом 4 вищезазначеного договору, передбачена відповідальність сторін за невиконання умов договору (штрафні санкції). Термін дії договору було встановлено з моменту його підписання, тобто з 11.05.2017 року і до 31.12.2017 року, проте п.6.2 передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії. Як вбачається з наданих позивачем копій рахунків на оплату за надані послуги зберігання авто за період з червня 2017 року по грудень 2017 року, загальна заборгованість становить 3150 грн. П.4.3 договорів передбачено, що за прострочення платежу більше ніж на двадцять днів, поклажодавець сплачує штраф у розмірі п`ятдесяти відсотків від суми заборгованості, що згідно позовних вимог становить 1575 грн. Доказів того, що договір було розірвано відповідачем не надано, як і не надано доказів його звернення до позивача в письмовій формі про дострокове розірвання договору у зв`язку з відсутності потреби у наданих послугах. Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За порушення відповідачем п.3.1. п.3.2, відповідно до п.4.3 даного договору позивачем відповідачу нараховано пеню в розмірі 0,1 відсотка від щомісяної оплати за кожний день прострочення платежу, що за період з 05.06.2017 року по 02.03.2018 року становить 577 грн. 80 коп. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день просторочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Оскільки відповідно до положень статі 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, відповідно їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за договором суперечить полодженням ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, оскільки представником позивача в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види однієї цивільно-правової відповідальності за порушення умов договору у зв`язку з порушенням строків виконання грошових зобов`язань, відповідно суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з частині стягнення штрафу в розмірі 1575 грн. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (70%) у сумі 1233,40 грн.

Outcome: partial