Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із цим позовом, в обґрунтування якого вказала, що її чоловік [PERSON] перебував на обліку у відповідача. [INFO] чоловік помер і після його смерті залишилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Нею отримане свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , за яким спадщина складається з недоотриманої пенсії в сумі 23125,35 грн. Після звернення до відповідача нею отримано 144,34 грн. Відповідачем неправомірно було обмежено суму виплати успадкованого. Так, Управлінням враховано період з 04.08.2017 по 31.08.2017 і виплачено кошти саме за цей період. Залишок суми відповідач сплатити відмовляється, посилаючись на положення ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» щодо обмеження виплати недоотриманої з вини пенсіонера пенсії 3-х річним строком. Вважає такі дії відповідача неправомірними та просить суд стягнути з Управління на її користь грошові кошти в розмірі 22985 грн, визнавши їх спадковим майном після смерті [PERSON] . ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи. До суду позивач [PERSON] не з`явилася, надіславши суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій наполягала на позовних вимогах. До відкриття провадження у справі позивачем уточнено позовні вимоги щодо ціни позову. Відповідачем наданий судові відзив на позовну заяву з проханням відмови у задоволенні позовних вимог. Згідно з відзивом 05.08.2020 позивач звернулася до Управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлого [PERSON] . З урахуванням ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір недоотриманої пенсії до виплати з урахуванням дати звернення позивача визначено управлінням з 04.08.2017 по 31.08.2017, сума становить 144,34 грн. В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучі повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, Управлінням надане клопотання про проведення розгляду справи без участі представника. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 08.04.2021 позовна заява надійшла до суду та була автоматично розподілена у провадження судді Салькової В.С. 09.04.2021 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення виявлених недоліків, які усунуто позивачем у встановлений суддею строк. 22.04.2021 ухвалою суду відкрите провадження у справі (загальне позовне провадження), розпочате підготовче провадження та призначене підготовче засідання на 20.05.2021. 18.05.2021 судом отримано відзив відповідача на позовну заяву. 20.05.2021 підготовче провадження у справі ухвалою суду закрите, справа призначена до судового розгляду на 15.07.2021. 20.11.2020 судом отримано відзив Покровське об`єднане УПФУ Донецької області на позовну заяву із підтвердженням направлення відзиву позивачеві. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] , який народилася [INFO] , є дружиною [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу на а.с.14). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Макіївці Донецької області (свідоцтво про смерть на а.с.13). На момент смерті [PERSON] був пенсіонером, що підтверджується листом Покровського об`єднаного УПФУ Донецької області та відзивом відповідача (а.с.15,37-38). 20.03.2020 [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , спадковим майном відповідно до якого є недоотримана пенсія в сумі 23125,35 грн, належна спадкодавцеві на підставі повідомлення Покровського об`єднаного УПФУ Донецької області від 16.12.2019 (а.с.16). Покровське об`єднане УПФУ Донецької області за зверненням позивача сплатило [PERSON] недоотриману [PERSON] пенсію частково в розмірі 144,34 грн за період з 04.08.2017 по 31.08.2017, про що вказала позивач у позовній заяві і що підтверджується наданим відповідачем відзивом та листом Покровського ОУПФУ. Інша частина недоотриманої пенсії відповідачем не сплачена з посиланням на положення ст.ст.46,52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». V. Оцінка суду. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина перша статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказує, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зауважує, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна. За таких підстав суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом, у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала за життя її чоловікову [PERSON] , в розмірі 22981,01 грн (23125,35 грн належних до виплати спадкоємцю у відповідності до свідоцтва про право на спадщину - 144,34 грн фактично виплачених спадкоємцеві = 22981,01). Що стосується вимоги про визнання недоотриманої пенсії [PERSON] в сумі 22985 грн спадковим майном, суд відмовляє у її задоволенні, оскільки ці кошти вже перебувають у статусі спадкового майна, що підтверджено наявним свідоцтвом про право на спадщину від 20.03.2020. Крім того, позивачем в уточненій позовній заяві допущено описку щодо суми грошових коштів, що підлягають виплаті, оскільки в результаті відрахування сплачених їй відповідачем 144,34 грн від належних 23125,35 грн невиплаченими залишилося 22981,01 грн, які є спадковим майном та підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] VІ. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №111 від 14.04.2021 про сплату нею судового збору в сумі 908,00 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума судового збору.

Outcome: partial