Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позов мотивовано тим, що 20 листопада 2016 року о 23:00 год. в м. Вінниці, вул. Б. Хмельницького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля BMW (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль BMW (д.р.н. [NUMBER] ), та завдано шкоду власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно довідки № [NUMBER] про ДТП та постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] . ПДР України. На момент скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність відповідача застраховано не було. [PERSON] (власник транспортного засобу BMW (д.р.н. [NUMBER] ) звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу № 3528 від 21 квітня 2017 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 14\~728 грн. 36 коп., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 3528 від 24 квітня 2017 року. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1\~300 грн. 00 коп., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 16\~028 грн. 36 коп. (14\~728 грн. 36 коп. розмір регламентної виплати) + 1\~300 грн. 00 коп. (витрати на збір документів та визначення розміру шкоди). Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки BMW, д.р.н. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13). Відповідно до довідки № [NUMBER] про дорожньо-транспортну пригоду, ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 10.1. ПДР, п. 10.11. ПДР, п. 16.12. ПДР, п. 16.13. ПДР (а.с. 8). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 грудня 2016 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Вінницької області від 16 січня 2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. на користь держави (а.с. 9-10). Дана постанова суду набрала законної сили 16 січня 2017 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 20 листопада 2016 року в 23:00 год. в м. Вінниці по вул. Б. Хмельницького, 8а, водій [PERSON] керуючи автомобілем Мітсубіші Лансер д.н.з. [NUMBER] , при повороті ліворуч з вул. Брацлавської на вул. Б. Хмельницького не надав перевагу у русі автомобілю БМВ д.н.з. [NUMBER] , який рухався з правого боку та допустив із ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов`язковим для суду в частині з`ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. На що також звернув увагу Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. 21 листопада 2016 року [PERSON] було подано до Моторного (транспортного) страхового бюро України письмове повідомлення про вказану вище дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 11-12). 16 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до позивача з письмовою заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 листопада 2016 року (а.с. 14). Згідно із звітом № 16/233 оцінки майна по визначенню розміру матеріального збитку, завданого власникові КТЗ марки BMW 318 і з номерним знаком [NUMBER] внаслідок пошкодження під час ДТП, складеним 08 грудня 2016 року незалежним експертним приватним підприємством ПП. Васіковський, вартість відновлювального ремонту КТЗ марки BMW 318 і з номерним знаком [NUMBER] складає 30\~949 грн. 88 коп. з ПДВ 20 %; вартість відновлювального ремонту КТЗ марки BMW 318 і з номерним знаком [NUMBER] складає 25\~791 грн. 57 коп. без ПДВ 20 %; розмір матеріального збитку, завданого власникові КТЗ марки BMW 318 і з номерним знаком [NUMBER] в результаті його пошкодження під час ДТП складає 17\~674 грн. 04 коп. з ПДВ 20 %; розмір матеріального збитку, завданого власникові КТЗ марки BMW 318 і з номерним знаком [NUMBER] в результаті його пошкодження під час ДТП складає 14\~728 грн. 36 коп. (а.с. 15-17). Матеріалами справи підтверджується те, що МТСБУ було понесено витрати у зв`язку із наданням послуг з врегулювання події на загальну суму 1\~300 грн. 00 коп. (а.с. 26, 30). Відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3528 від 21 квітня 2017 року, фінансове управління зобов`язано сплатити відшкодування на рахунок [PERSON] в розмірі 14\~728 грн. 36 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Департаменту внутрішнього страхування здійснити заходи для компенсації витрат МТСБУ в добровільному порядку особою, відповідальною за шкоду. Юридичному департаменту у випадку неможливості компенсації витрат МТСБУ в добровільному порядку, вчинити заходи відповідно до чинного законодавства (а.с. 28). З платіжного доручення № 3528рв від 24 квітня 2017 року вбачається, що Моторно (транспортним) страховим бюро України було здійснено виплату потерпілому [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 14 728 грн. 36 коп. (а.с. 30). Позивач направляв відповідачу лист з проханням в добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати на оплату шкоди в розмірі 16\~028 грн. 36 коп., завданої в результаті ДТП, який залишений без реагування (а.с. 31). Згідно ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена постановою суду (а.с. 9). Відповідно до вимог ст.ст. 3, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Матеріалами справи встановлено, що дії відповідача є неправомірними, зокрема було порушено Правила дорожнього руху; є безпосередній причинний зв`язок внаслідок порушення сталося ДТП та пошкодження автомобіля [PERSON] ; є вина зазначеної особи, що підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області. Пунктом 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (п. 41.1.ст. 41 вищезазначеного Закону). Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Слід відзначити, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону (п. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Враховуючи викладене та сукупність доказів у справі, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у ДТП встановлена, позивачем здійснене страхове відшкодування потерпілому, у зв`язку з чим у позивача виникло право регресної вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування та витрат за послуги експерта. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2\~102 грн. 00 коп., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved