Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. У липні 2021 року [PERSON] звернулась до суду за участю заінтересованої особи Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту, перебування на утриманні, обґрунтовуючи свої вимоги, тим що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Протягом життя вони проживали за адресою: [ADDRESS] В наслідок проведення антитерористичної операції та операції об`єднаних сил вони покинули своє житло та переїхали до м. Слов`янська, де зареєструвались, як внутрішньо переміщені особи, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за життя здобув право на отримання пенсії. Після смерті чоловіка вона звернулась до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника на що отримала відмову. У зв`язку з чим, просить суд встановити факт, що [PERSON] , перебувала на утриманні свого чоловіка, [PERSON] , [INFO] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяву просила розглянути за своєї відсутності, вимоги задовольнити, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду відзив від 13.08.2021 року (а.с.25-26), відповідно до якого просила відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявником будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог не надано, сам по собі факт отримання пенсії у меншому розмірі, не є підставою для задоволення позову, тому вважає, що правові підстави для встановлення факту перебування заявника на утриманні її померлого чоловіка відсутні, заяву просили розглянути за своєї відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 19.07.2021 року по справі відкрито провадження, призначено судове засідання (а.с.17). Ухвалою суду від 02.09.2021 року, клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про заміну заінтересованої особи у справі № 243/7316/21-ц - задовольнити. Замінено заінтересовану особу у справі № 243/7316/21-ц\~ з Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Заявник [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] від 17.07.1971 року (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.06.2021 року (а.с.11). Факт сумісного проживання за адресою: [ADDRESS] заявника разом з померлим [PERSON] підтверджується домовою книгою (а.с.12-15). З посвідчення Серії [NUMBER] від 27.05.2009 року вбачається, що [PERSON] була призначена пенсія за віком (а.с.6). З посвідчення Серії [NUMBER] від 27.05.2009 року вбачається, що [PERSON] була призначена пенсія за віком (а.с.10). У відповідність до довідки наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області вбачається, що пенсія [PERSON] за грудень 2020 року становила суму у розмірі 17\~690 грн. (а.с.27). Згідно до довідки наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області вбачається, що пенсія [PERSON] за серпень 2021 року становила суму у розмірі 2 825 грн. (а.с.28). V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, в тому числі перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом іншого порядку їх встановлення. Постановою Верховної\~Ради України\~№254-VIII\~від 17\~березня 2015\~року «Про\~визнання окремих\~районів,\~міст,\~селищ і\~сіл Донецької\~та Луганської\~областей тимчасово\~окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України\~«Про особливий\~порядок місцевого\~самоврядування в\~окремих районах\~Донецької та\~Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Згідно з ч.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»\~та\~Постанови Верховної Ради України №252-VIII від 17.03.2015 року\~(згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України\~«Про особливий\~порядок місцевого\~самоврядування в\~окремих районах\~Донецької та\~Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї\~Постанови; смт Ясенівський м. Ровеньки Луганської області віднесено до населених пунктів, у яких тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, а, відтак, і до тих, які визнано тимчасово окупованими територіями. Згідно статей\~3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Переміщені всередині країни особи є громадянами своєї держави і мають широке коло громадських, політичних, екологічних, соціальних і культурних прав. Питання щодо можливості використання як доказів у справі документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті\~76, 77 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої\~ст.\~78\~ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої\~статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до частини 1\~статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV\~(далі - Закон № 1058- IV), видами пенсійних виплат є: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 10\~Закону №\~1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Статтею 36\~цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій\~статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого\~статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя\~статті 36 Закону № 1058-IV). Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого\~Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1\~(у редакції\~постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами\~статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку). Отже, Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Як роз`яснено в пункті 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Матеріалами справи з достатньою повнотою доведено, що одержувана заявницею пенсія своїм розміром суттєво не відрізняється від встановленого законом прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Саме матеріальна допомога, яку отримувала заявниця за життя чоловіка, щомісячний дохід якого суттєво перевищував порівняний з прожитковим мінімумом для непрацездатних осіб дохід самої [PERSON] була основним та постійним джерелом засобів для існування заявниці. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до переконання, що саме пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала [PERSON] основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка, який за життя взяв на себе обов`язок по утриманню дружини. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає що заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved