Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 16.12.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недійсним правочин щодо реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» на садовий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горда І.В., скасувати відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.10.2020 року, номер рішення 54881218, витребувати з володіння [PERSON] садовий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55132710 від 13.11.2020 року, припинити речові права [PERSON] на садовий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , визнати недійсним договір іпотеки, укладений 11.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горда І.В., зареєстрований в реєстрі за № 1766, скасувати відомості про іпотеку, внесених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горда І.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55660169 від 11.12.2020 року. Ухвалою суду від 29.12.2020 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 29.12.2020 року застосовані заходи забезпечення позову. 02.02.2021 року до участі в справі в якості третьої особи залучено [PERSON] та в якості співвідповідача залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. 04.02.2021 року від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Горда І.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву. 30.03.2021 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив на позов. 01.06.2021 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду подано відзив на позов. 09.09.2021 року від представника [PERSON] - [PERSON] до суду надійшли додаткові письмові пояснення. Ухвалою суду від 11.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 02.11.2021 року представником позивача до суду подано заяву про зміну підстав позову з клопотанням про поновлення строку на подання заяви про зміну підстав позову. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну підстав позову підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позову відмовити. Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Матеріали справи містять клопотання приватного нотаріуса ОМНО Горда І.В. від 04.02.2021 року, в якому приватний нотаріус зазначає, що з позовом не згодна та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розглянути справу за її відсутності. Від приватного нотаріуса КМНО Лапкевич Т.В. 01.03.2021 року до суду надійшов лист, в якому приватний нотаріус просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач ТОВ «ФК «Централ Фінанс» правом на подання відзиву не скористалось, будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не надало. Третя особа [PERSON] правом на подання письмових пояснень не скористався, будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не надав. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах представник позивача [PERSON] посилається на те, що 09.11.2010 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси було частково задоволено позов [PERSON] та визнано недійсним договір іпотеки від 24.10.2007 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . При цьому визначено, що це рішення суду є підставою для виключення з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна: садового будинку [ADDRESS] , загальною площею 173,0 кв.м., а також земельної ділянки загальною площею 0,0166 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться садовий будинок, що було набуто [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 24.10.2007 року та передані у іпотеку банку за договором іпотеки від 24.10.2007 року. 20.08.2013 року позивач придбав у [PERSON] садовий будинок, загальною площею 173,0 кв.м. та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0166 га. 07.08.2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ТОВ «ФК «Централ Фінанс» договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 24.10.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Лапкевичем Т.В. та 28.10.2020 року державним реєстратором - приватним нотаріусом ОМНО Гордою І.В. було зареєстровано право власності на спірні садовий будинок та земельну ділянку за ТОВ «ФК «Централ Фінанс». Таким чином, на час придбання позивачем спірної нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості про те, що спірне нерухоме майно обтяжене іпотекою, і про цю обставину не знав і не міг знати позивач на час її придбання. В подальшому 13.11.2020 року [PERSON] придбав у ТОВ «ФК «Централ Фінанс» зазначені садовий будинок та земельну ділянку. 10.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 2272000 грн. 11.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] в іпотеку для забезпечення зобов`язань за договором позики від 10.12.2020 року вказані земельну ділянку та садовий будинок. В заяві про зміну підстав позову адвокат Судаков В.В. посилається на те, що державний реєстратор - приватний нотаріус ОМНО Горда І.В. не мала права 28.10.2020 року реєструвати право власності на спірні садовий будинок та земельну ділянку за ТОВ «ФК «Централ Фінанс», оскільки такий перехід права власності від позивача до відповідача ТОВ «ФК «Централ Фінанс», порушує майнові права добросовісного набувача на спірне нерухоме майно. Правові підстави для витребування спірного майна у позивача, як добросовісного набувача, передбачені ст. 388 ЦК України, відсутні. При цьому адвокат Судаков В.В. посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі №922/2416/17. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - [PERSON] посилається на те, що незаконним є одержання у власність та реєстрація такого права на спірне майно саме за позивачем, оскільки на підставі незаконного рішення суду фактично відбулося вилучення заборони відчуження вказаного нерухомого майна з реєстру іпотек і тому в подальшому стало можливим здійснити продаж вказаного нерухомого майна двічі: з [PERSON] та [PERSON] та в подальшому з [PERSON] на [PERSON] . Також адвокат Іноземцев О.В. зазначає, що надані приватними нотаріусами засвідчені копії документів підтверджують законність їх дій при вирішенні питання щодо накладення стягнення на іпотечне майно та переоформлення права власності на нього, тому говорити про незаконність укладених між відповідачами угод взагалі не має підстав. В запереченні на заяву про зміну підстав позову адвокат Іноземцев О.В. зазначає, що судова практика, на яку посилається представник позивача в заяві про зміну підстав позову, не може бути застосована в даній справі, оскільки ці справи не є тотожними. Окрім того представник [PERSON] посилається на те, що факт обізнаності набувача іпотечного майна щодо перебування нерухомого майна в іпотеці не має істотного значення, адже відчуження предмета іпотеки іпотекодавцем за згодою або без згоди іпотекодержателя жодним чином не припиняє іпотеки. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у відзиві на позов посилається на те, що позивачем [PERSON] невірно обраний спосіб захисту порушеного права, та, у разі його необізнаності щодо незаконності відчуження на його користь нерухомого майна, він має право на звернення з відповідними позовами до осіб ( [PERSON] , [PERSON] ), які у порушення норм чинного законодавства відчужували це майно на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року. Адвокат Тищенко В.В. зазначає, що завдяки вказаному незаконному судовому рішенню фактично відбулося вилучення заборони відчуження спірного нерухомого майна з реєстру іпотек і тому в подальшому стало можливим здійснити два продажу майна з [PERSON] на [PERSON] та в подальшому на [PERSON] . Представник відповідача вказує, що оскільки набуття прав на іпотечне нерухоме майно ТОВ «ФК «Централ Фінанс» відбулося на законних підставах, то позовна вимога про витребування у [PERSON] не підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна. У відзиві на позовну заяву приватний нотаріус ОМНО Горда І.В. посилається на те, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем, що спірні правовідносини виникли у [PERSON] з ТОВ «ФК «Централ Фінанс», що приватним нотаріусом дотримано всі вимоги, встановлені діючим законодавством, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Також приватний нотаріус Горда І.В. посилається на те, що при проведенні спірної державної реєстрації права власності не відбулося набуття, зміни або припинення будь-яких її цивільних прав та обов`язків, оскільки в цьому випадку вона діяла як державний реєстратор у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому її дії щодо реєстрації права власності не можна розглядати як правочин. Приватний нотаріус КМНО Лапкевич Т.В. в листі від 19.02.2021 року посилається на те, що договір купівлі-продажу садового будинку, посвідчений 13.11.2020 року за реєстровим №1562, був вчинений з дотриманням вимог чинного законодавства. Також приватний нотаріус просить розглянути справу без її участі. Відповідач ТОВ «ФК «Централ Фінанс» правом на подання відзиву не скористалось, будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не надало. Третя особа [PERSON] правом на подання письмових пояснень не скористався, будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не надав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Колодяжною А.В. 24.10.2007 року, укладеному між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , цей договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору №014/83122/74/84813 від 24.10.2007 року, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем. Предметом іпотеки нерухоме майно: -Садовий будинок [ADDRESS] , який в цілому складається з одного кам`яного будинку зазначеного на плані літерою «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв.м., житловою площею - 74,0 кв.м., та №3 - огорожа, розташованих на земельній ділянці розміром 166 кв.м., набутий Іпотекодавцем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Колодяжною А.В., приватним нотаріусом ОМНО 24.10.2007 року за реєстровим №4638, зареєстрованого: за №2442312, згідно витягу №4835618 про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів 24.10.2007 року, виданого приватним нотаріусом ОМНО Колодяжною А.В. право на набуття у власність на предмет іпотеки буде зареєстроване у майбутньому; -Земельна ділянка загальною площею 0,0166 га, в тому числі по угіддям: 0,0089 га - ріллі, 0,0077 га - під забудовою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться садовий будинок, набута Іпотекодавцем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Колодяжною А.В., приватним нотаріусом ОМНО 24.10.2007 року за реєстровим №4634, зареєстрованого: за № 2442287, згідно витягу №4835581 про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів 24.102007 року, виданого приватним нотаріусом ОМНО Колодяжною А.В. право на набуття у власність на предмет іпотеки буде зареєстроване у майбутньому /т.1 а.с.111-112/. З наданих суду стороною позивача інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборона відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 08.10.2018 року та 09.10.2018 року /т.1 а.с.13-15/ вбачається, що на вказані дати за позивачем [PERSON] були зареєстровані: -Право власності на садовий будинок, загальною площею 173 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 3320, виданий 20.08.2013, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. -Право власності на земельну ділянку, площею 0,0166 га, за адресою: [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 3323, виданий 20.08.2013, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. Відповідних правовстановлюючих документів, за якими право власності на спірні об`єкти нерухомості перейшло до позивача [PERSON] , суду не надано. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року по справі №2-133330/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус ОМНО Колодяжна А.В., про визнання угоди недійсною задоволено частково та визнано недійсним договір іпотеки від 24.10.2007 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Колодяжною А.В. та зареєстрований в реєстрі під №4660, визначивши, що рішення суду є підставою для виключення з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна №297, 298. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2011 року задоволена заява Банка про перегляд заочного рішення суду від 09.11.2010 року, заочне рішення суду від 09.11.2011 року скасоване із призначенням справи до розгляду по суті. В ході розгляду вказаної справи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості по кредиту на предмет іпотеки. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року позовна заява [PERSON] залишена без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року по справі №2-5563/11 було задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості по кредиту на предмет іпотеки. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2018 року заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поворот виконання заочного рішення суду від 09.11.2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус ОМНО Колодяжна А.В., про визнання угоди недійсною задоволено. Ухвалено допустити поворот виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 року по справі №2-13330/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус ОМНО Колодяжна А.В., про визнання угоди недійсною та зобов`язано реєстраційну службу поновити відповідні записи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек. 23.07.2020 року між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та [PERSON] укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Лапкевич Т.В., згідно якого в разі набуття ТОВ «ФК «Централ Фінанс» права власності у відношенні предмету іпотеки, визначеного Договором іпотеки від 24.10.2007 року, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] , ТОВ «ФК «Централ Фінанс» зобов`язується продати, а [PERSON] придбати майно за ціною не менш ніж - 512000,00 грн., але не більше ніж 550000,00 грн. /т.1 а.с.114-115/. 07.08.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Централ Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевичем Т.В., відповідно до якого у зв`язку з укладенням Сторонами Договору відступлення права вимоги від 23.07.2020 року за Кредитним договором №014/83122/74/84813 від 24.10.2007 року, укладений між Первісним кредитором та Позичальником - [PERSON] , Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає всі права вимоги за Договором іпотеки б/н від 24.10.2007 року, що укладений між Первісним кредитором, як Іпотекодержателем та [PERSON] , як Іпотекодавцем і посвідчений 24.10.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] за реєстровим номером 4640, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору /т.1 а.с.106-107/. Предметом Іпотеки за Договором іпотеки, право вимоги за якими відступається за цим договором є нерухоме майно: -Земельна ділянка загальною площею 0,0166 га, в тому числі по угіддям: 0,0089 га - риллі, 0,0077 га - під забудовою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходиться садовий будинок. Кадастровий номер 5110136900:24:003:0191, цільове призначення: для індивідуального садівництва, площа 0,0166 га. -Садовий будинок [ADDRESS] , яка в цілому складається з одного кам`яного будинку зазначеного на плані літерою «Б2ж», загальною площею 173,0 кв.м., житловою площею - 74,0 кв.м., та №3 - огорожа, розташованих на земельній ділянці розміром 166 кв.м. 13.11.2020 року ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та [PERSON] уклали Договір купівлі-продажу садового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевичем Т.В., за яким Продавець продає (передає у власність), а Покупець купує (приймає у власність) майно: садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] і сплачує за нього ціну, визначену цим Договором /т.1 а.с.210-211/. Пунктом 1.4. Договору визначено, що відчужуваний Садовий будинок належить Продавцю на праві приватної власності на підставі Договору іпотеки, посвідченого 24.10.2007 року Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим №4640. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.10.2020 року [PERSON] , приватним ноатірусом Одеського міського нотаріального округу, за номером 38943582, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 137343951101. 13.11.2020 року ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та [PERSON] уклали Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевичем Т.В., за яким Продавець продає (передає у власність), а Покупець купує (приймає у власність) земельну ділянку, загальною площею 0,0166 га, кадастровий номер 5110136900:24:003:0191, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, і сплачує за нього ціну, визначену цим Договором /т.1 а.с.143-144/. Пунктом 1.2. Договору визначено, що відчужувана земельна ділянка належить Продавцю на праві приватної власності на підставі Договору іпотеки, посвідченого 24.10.2007 року Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим №4640. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно28.10.2020 року Горда І.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за номером 38943942, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 89523451101. 10.12.2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали Договір позики №1, за яким позикодавець [PERSON] передає у власність Позичальникові, а Позичальник [PERSON] , приймає у власність грошові кошти у розмірі 2272000,00 грн. та Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошей, яка в гривневому еквіваленті буде відповідати 80000,00 доларів США, в строк, не пізніший до 10.12.2025 року в порядку і на умовах, передбачених цим договором /т.1 а.с.220/. 11.12.2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали Іпотечний договір (без видачі заставної), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горда І.В., відповідно до якого Іпотекодавець [PERSON] з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в п. 1.2 цієї статті передає в іпотеку, а Іпотекодержатель [PERSON] приймає в іпотеку на умовах, визначених у цьому Договорі, нерухоме майно, зазначене в статті 2 цього Договору /т.1 а.с.205-209/. Іпотекою за цим Договором забезпечується виконання зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] , що випливає з укладеного між ними 10.12.2020 року договору позики грошових коштів. Предметом іпотеки за цим Договором є наступне нерухоме майно: -Садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 173 кв.м., належний іпотекодавцеві на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. 13.11.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1563. Право власності на садовий будинок зареєстровано за іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме ма1но 13.11.2020 року, номер запису про право власності: 39176451, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:137343951101. -Земельна ділянка площею 0,0166 га, кадастровий номер: 5110136900:24:003:0191, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, належна Іпотекодавцеві на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. 13.11.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1562. Право власності на земельну ділянку зареєстровано за Іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.11.2020 року, номер запису про право власності: 39176320, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 89523451101. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що право власності на спірні садовий будинок та земельну ділянку за позивачем [PERSON] було зареєстроване в період, коли з Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна були виключені відомості про перебування вказаних об`єктів в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». При цьому відповідних правовстановлюючих документів, за якими право власності на спірні об`єкти нерухомості перейшло до позивача [PERSON] , суду не надано. Представником позивача [PERSON] в заявах по суті спору та в судових засіданнях неодноразово наголошувалось на тому, що позивач [PERSON] є добросовісним набувачем вказаного майна, в зв`язку з чим має право на його витребування. В позовних вимогах [PERSON] згідно з заявою про зміну підстав позову адвокат Судаков В.В. посилається на п. 38 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №922/3537/17 за провадженням №12-127гс19, в якому зазначено, що добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. З цього приводу суд погоджується з доводами представника відповідача [PERSON] - [PERSON] щодо того, що справа №922/3537/17 не є тотожною даній справі та висновки щодо застосування норм права, викладені у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду не можуть враховуватись при розгляді даної справи, оскільки предметом спору у вищевказаній справі є визнання електронних торгів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Суд зазначає, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом, який має застосовуватись до спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Зазначене також підтверджується Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційною скаргою [PERSON] щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку» від 14.07.2020 року у справі №3-67/2019(1457/19). Вказаним рішенням зокрема встановлено, що положення ч. 1 ст. 23 Закону №898 не порушують розумного балансу між правами та інтересами іпотеко держателя (кредитора) і іпотекодавця (набувача іпотечного майна). До того ж факт обізнаності набувача іпотечного майна щодо перебування нерухомого майна в іпотеці не має істотного значення, адже відчуження предмета іпотеки іпотекодавцем за згодою або без згоди іпотеко держателя жодним чином не припиняє іпотеки. Водночас набувач іпотечного майна, до відома якого не доведено інформацію про те, що нерухоме майно є предметом іпотеки, володіє достатніми засобами юридичного захисту, передбаченими чинним законодавством України, у разі порушення його конституційного права власності, а також вимог закону при вчиненні правочину. В ході судового розгляду справи встановлено, що вилучення записів про обтяження спірного майна з Державних реєстрів відбулося на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2010 року, яке в подальшому було скасовано ухвалою суду від 02.02.2011 року. Поворот виконання вказаного заочного рішення було здійснено на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2018 року. Щодо обставин набуття спірних об`єктів нерухомості в серпні 2013 року позивачем [PERSON] у власність письмові докази в матеріалах справи відсутні. Є тільки витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно, в якому є посилання на правовстановлюючі документи. Тобто, на підтвердження наявності у [PERSON] права вимоги щодо визнання недійсним правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння та похідних вимог від вищевказаних суду належних та допустимих доказів в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України не надано, а з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства суд позбавлений права збирати докази за власною ініціативою. Під час розгляду справи по суті після зміни підстав позову представником позивача [PERSON] не були спростовані доводи представників [PERSON] і [PERSON] щодо безпідставності позову, недоведеності вимог та хибної думки відносно статусу позивача як добросовісного позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено правомірність та добросовісність набуття [PERSON] спірного майна у власність, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed