Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності за законом на спадкове майно, а саме на: житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] ; право на право на земельну частку (пай), площею 2,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Родіна» Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулась [PERSON] до Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності; - заява за підписом селищного голови Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області належним чином повідомлено, заяв та клопотань на час розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини четвертої ст. 206 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 липня 2005 року. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 грудня 2005 року. [PERSON] та [PERSON] на день смерті проживали в будинку [ADDRESS] . Згідно з інформацією отриманою від В.о. завідувача Державного нотаріального архіву Чернігівської області, спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Державний нотаріальний архів Чернігівської області повідомляє, що спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , Козелецькою районною державною нотаріальною конторою та Остерською районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Козелецької районної державної нотаріальної контори за період з липня 2005 року по грудень 2006 року та по алфавітним книгам обліку спадкових справ Остерської районної державної нотаріальної контори за період з липня 2005 року по грудень 2006 року. Завідувачем Остерської районної державної нотаріальної контори Велігошею Л.М. надано копію спадкової справи № 65/2020 та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, відповідно до якої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа, № у Спадковому реєстрі 66625287, відповідно до якої: 23 жовтня 2020 року [PERSON] , 1953 року народження подала заяву про прийняття спадщини. В даній заяві зазначено, що [INFO] в с. Виповзів, Козелецького району Чернігівської області, помер батько [PERSON] , останнє місце проживання якого було: [ADDRESS] . Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2020 року, [PERSON] визначений додатковий строк достатній для прийняття спадщини після смерті громадянина [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, яку [PERSON] приймає, як за законом так і за заповітом, де б вона не знаходилась та з чого б вона не складалась, згідно вищевказаного рішення суду. Пережившого подружжя, а також інших спадкоємців немає. Будинок в якому проживали померлі [PERSON] та [PERSON] належав до категорії робітничого двору, після прийняли Закону України «Про власність» право власності виникло на даний житловий будинок у тих членів робітничого двору, які станом на 15 квітня 1991 року проживали в даному будинку. Отже, будинок [ADDRESS] фактично став належати [PERSON] , яка померла [INFO] , та її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , в рівних долях кожному, тобто по Ѕ частині. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини, але юридично не оформив своїх прав на житловий будинок та земельну ділянку (пай). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки (паю) площею 2,23 умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності КСП «Родіна», Козелецького району Чернігівської області. Позивач у справі, [PERSON] є спадкоємицею першої черги після смерті батька [PERSON] . Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 серпня 2020 року, позивачу у справі, [PERSON] визначено додатковий тримісячний строк, з дня набрання чинності рішення суду, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] . В установлений законом термін [PERSON] звернулася до державною нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, для видачі їй свідоцтва про право власності на спадщину та законом на житловий будинок та земельну ділянку (пай), після смерті батька [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовила видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивач надала недостатньо документів (відсутні на житловий будинок та земельну ділянку (пай) правовстановлюючі документи), які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] за життя не встигла отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай). Крім того, видати Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] неможливо в зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Таким чином, позивач вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті батька [PERSON] . Дане домоволодіння відноситься до категорії робітничою двору та у бюро технічної інвентаризації на праві власності померлих [PERSON] та [PERSON] не зареєстроване, що підтверджується довідкою характеристикою виданої Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації № 139 від 24 липня 2020 року. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 388/4 від 16 липня 2020 року, про склад сім`ї наймача житлового будинку [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року. Домоволодіння відноситься до категорії робітничих дворів. За даною адресою були прописані: [PERSON] , 1928 року народження, рік прописки: 1977, помер [INFO] та [PERSON] , 1933 року народження, рік прописки: 1977, померла [INFO] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 390/4 від 17 липня 2020 року в тому, що гр. [PERSON] , померла [INFO] , на день смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Мала такий склад сім`ї: чоловік [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 389/4 від 17 липня 2020 року в тому, що гр. [PERSON] , померлий [INFO] , на день смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Мав такий склад сім`ї: проживав одиноко, інших зареєстрованих членів сім`ї не мав. Таким чином, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , проте оформити право на вищевказані: житловий будинок та земельну частку (пай), не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім`я померлого, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. Відповідно з копії погосподарської книги за 1991 1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] , член господарства, суспільна група господарства на 01 січня 1991 року робоча, на 01 січня 1992 року робоча, на 01 січня 1993 року робоча, відповідно до списку членів господарства, зазначені: [PERSON] , голова двору, [INFO] та [PERSON] , жінка, [INFO] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна: адреса /місцезнаходження/: [ADDRESS] відомості відсутні. Згідно з п. 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] до Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за законом задовольнити, оскільки встановлено, що позивач [PERSON] має право на право на земельну частку (пай), площею 2,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Родіна», Козелецького району Чернігівської області. Також, суд вважає необхідним позов [PERSON] в частині визнання права власності на житловий будинок, розташованого в [ADDRESS] , задовольнити. Як суспільна група колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об`єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved