Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Короткий зміст позовних\~ вимог. Позивачка 16.02.2021\~звернулась до\~суду з\~вказаним позовом,\~посилаючись на\~те,\~12.01.2006\~між нею\~та відповідачем\~був зареєстрований\~шлюб,\~який рішенням\~Дрогобицького міськрайсуду\~від 02.11.2011\~було розірвано.\~До офіційної\~реєстрації шлюбу\~у 2000\~році у\~них народився\~син \~ [PERSON] ішенням Дрогобицького\~міськрайсуду від\~28.12.2018\~з відповідача\~на її\~користь стягнуто\~аліменти на\~утримання повнолітнього\~сина,\~який продовжує\~навчання,\*\~твердій грошовій\~сумі по\~1921,00грн\~щомісячно,\~починаючи з\~07.09.2018\~і до\~закінчення ним\~навчання,\~або до\~досягнення 23-х\~років.\~Дрогобицьким МРВ\~ДВС за\~її заявою\~про примусове\~виконання судового\~рішення,\~яке набрало\~законної сили,\~було відкрите\~ВП59351163\~та винесена\~постанова про\~відкриття виконавчого\~провадження,\~яка рекомендованою\~кореспонденцією була\~направлена сторонам\~для ознайомлення.\~Ухвалою Дрогобицького\~міськрайонного суду\~Львівської області\~від 29.10.2019\~року \~задоволено її\~скаргу на\~рішення,\~дії та\~бездіяльність державного\~виконавця Дрогобицького\~МРВ ДВС\~щодо перерахування\~аліментів без\~утримання комісії\~банку з\~боржника [PERSON] \~у ВП\~№ 59351163,\~оскільки згідно\~ЗУ «Про\~ВП» та\~Інструкції з\~організації примусового\~виконання рішень\~витрати,\~понесені на\~перерахування кошті\~стягувачу,\~відносяться до\~витрат виконавчого\~провадження та\~додатково покладаються\~на боржника.\~Крім того,\~рішенням Дрогобицького\~міськрайонного суду\~Львівської області\~від 10.03.2020\~змінено спосіб\~стягнення аліментів\~з відповідача\~на повнолітнього\~сина,\~який продовжує\~навчання,\~а саме\~визначено згідно\~рішення від\~28.12.2018,\~з твердої\~грошової суми\~на стягнення\~аліментів у\~частці від\~заробітку.\~Рішення вступило\~в законну\~силу 10.04.2020.\~07.05.2020\~державним виконавцем\~Дрогобицького МРВ\~ДВС Харів\~М.І.\~в межах\~виконавчого провадження\~59351163\~було зроблено\~розрахунок заборгованості\~по аліментах,\~стягнених у\~грошовій сумі.\~22.06.2020\~Дрогобицьким міськрайонним\~судом Львівської\~області задоволено\~її скаргу\~на рішення,\~дії та\~бездіяльність державного\~виконавця при\~складанні розрахунку\~заборгованості від\~07.05.2020.\~08.09.2020\~державним виконавцем\~Дрогобицького МРВ\~ДВС Харів\~М.І.\~винесено постанову\~про закінчення\~ВП 59351163.\~08.07.2017\~та 28.08.2018 набрали чинності зміни до ч. 2 ст. 184 СК України відповідно до яких розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до Закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з п.п.7 п.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення,затвердженого постановою КМУ від 17.07.03 №1078, індексації: здійснюють підприємства, організації, фізособи - підприємці, які здійснюють відрахування аліментів з доходу платника аліментів, оскільки виконавчий лист не надсилався для виконання за місцем роботи відповідача, оскільки останній не повідомляв ДВС про своє місце праці, а самостійно здійснював оплату аліментів шляхом внесення їх на депозитний рахунок Дрогобицького МРВ ДВС, то і індексацію аліментів відповідач повинен був проводити самостійно у відповідності до Закону, але цього не робив внаслідок чого аліменти були отримані в меншому розмірі, що призвело до виникнення заборгованості. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2020 стягнено 1128,20 грн. суми індексації. Натомість, постановою Львівського апеляційного суду від 01.02.2021 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2020 змінено, збільшено розмір індексації аліментів, що стягувались на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 28.12.2018 з 1128,20 грн. до 2775,64 гривні. Відтак, оскільки відповідач свідомо допустив заборгованість по аліментах, загальний розмір якої становить 2674,86 (наявний надлишок 100,80), однак враховуючи, що комісія за перерахунок аліментів на банківську карту стягувача відшкодовується за рахунок боржника, відтак сума заборгованості складатиме 2674,86 + 2674,86 х 5/100 % = 2808,60 грн. А тому, у неї виникло право на стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів та наводить розрахунок суми пені за прострочку сплати проіндексованих аліментів. Рух по\~справі. 16.02.2021 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 25.02.2021, а.с. 18. Ухвалою від 25.02.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 24.03.2021 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, а.с. 19. Дану ухвалу позивачем отримано в системі «Електронний суд» 25.02.2021, відповідачем - 02.03.202, а.с. 23. Стислий виклад обставин встановлених судом. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] , а.с. 9. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2018 з відповідача на користь позивача постановлено стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі по 1921,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.09.2018 і до закінчення ним навчання, або до досягнення 23-х років. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.03.2020 змінено спосіб стягнення аліментів з відповідача на повнолітнього сина, який продовжує навчання, а саме з твердої грошової суми на стягнення аліментів у частці від заробітку. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено 1128,20 грн. суми індексації. Натомість, постановою Львівського апеляційного суду від 01.02.2021 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2020 змінено, збільшено розмір індексації аліментів, що стягувались на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 28.12.2018 з 1128,20 грн. до 2775,64 гривні. В той же час, позивачем [PERSON] здійснено розрахунок заборгованості по сплаті проіндексованих аліментів та розрахунок пені за прострочення сплати проіндексованих аліментів. Позиція суду. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до висновку\~про відсутність підстав для\~задоволення\~позовних вимог. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Правовідносини в даній справі виникли з підстав, які врегульовані ст. 196 Сімейного Кодексу України, із змісту якої вбачається, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Відповідний правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «С. В. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). Частиною 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільні відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з даним позовом вказує про наявність у неї права на стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, яка виникла внаслідок того, що відповідач [PERSON] не проводив індексації аліментів та долучає розрахунок пені за прострочення сплати проіндексованих аліментів, у відповідності до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2020, яким стягнено 1128,20 грн. суми індексації, яке постановою Львівського апеляційного суду від 01.02.2021 змінено, збільшено розмір індексації аліментів, що стягувались на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 28.12.2018 з 1128,20 грн. до 2775,64 гривні, а.с. 14. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації. Індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. З огляду на вказане, суд приходить до переконання, що порушене право [PERSON] пов`язане з невиконанням обов`язку [PERSON] щодо проведення індексації аліментів, які ним сплачувались в твердій грошовій сумі на користь останньої було відновлено Львівським апеляційним судом згідно постанови від 01.02.2021. Відтак, з врахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими доводи позову [PERSON] та обґрунтування таких вимогами ст. 196 СК України, якою встановлено можливість стягнення пені за прострочення сплати аліментів, а не стягнення пені за прострочення сплати розміру індексації аліментних платежів, що є подвійною відповідальністю, можливістю стягувати із [PERSON] надмірні грошові суми - пені за прострочення сплати індексації аліментних платежів, що не передбачено законодавцем та спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання [PERSON] виконувати основне зобов`язання така неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для останнього та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків стягувачем.

Outcome: dismissed