Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

На підставі договору № 6411 від 09 жовтня 2007 року ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] перебувають у договірних правовідносинах. Відповідно до умов цього договору позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 103\~500 гривень, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 16 % на рік з кінцевим терміном повернення 08 жовтня 2018 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна, згідно якого в іпотеку було передано житловий будинок по вул. Сонячній, 34 в смт Муровані Курилівці Вінницької області. 15 лютого 2017 року заочним рішенням Мурованокуриловецького районного суду звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Банком будь-якій особі покупцеві за договором купівлі-продажу. 29 листопада 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції в порядку примусового виконання виконавчого листа у справі № 0216/584/2012 накладено арешт на все майно [PERSON], в тому числі і житловий будинок. Вважаючи, що наявність накладеного арешту порушує майнові інтереси Банку та перешкоджає подальшій реалізації предмета іпотеки, з метою погашення кредитної заборгованості [PERSON], ПАТ «Державний ощадний банк України» 11 грудня 2017 року звернувся до суду та просить зняти арешт, накладений відділом ДВС Мурованокуриловецького районного управління юстиції на житловий будинок, належний [PERSON], який знаходиться в смт Муровані Курилівці по вул. Сонячній, 34. Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року (а.с. 43) справу призначено до розгляду у попереднє судове засідання. 26 грудня 2017 року у звязку з набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» ухвалою суду продовжено провадження у справі зі стадії підготовчого провадження (а.с. 50), закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 54). Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності (а.с. 46, 64). Відповідач [PERSON] у судове засідання призначене на 19 січня 2018 року та 05 лютого 2018 року не зявився. Судові повістки, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 42), повернулися з відміткою, що за вказаною адресою [PERSON] не проживає (а.с. 57-58, 66-67). Судова повістка, а у випадках встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншими учасниками справи. Днем вручення судової повістки є день проставлення на поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, з врахуванням положень п. 2 ч. 7 та п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що вчасно отримав судову повістку. На підставі ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача з винесенням заочного рішення. Представник Мурованокуриловецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 65). Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Встановлено, що ПАТ «Державний ощадний Банк України» та [PERSON] перебувають у договірних правовідносинах на підставі кредитного договору № 6411 від 09 жовтня 2007 року (а.с. 12-14). Предметом договору є кредит в сумі 103\~500 гривень. В забезпечення виконання зобовязань за договором [PERSON] на підставі іпотечного договору від 09 жовтня 2007 року передав в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок № 34 по вул. Сонячній в смт Муровані Курилівці Вінницької області. У силу даного договору Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо у момент настання строку платежу зобовязання (або відповідна його частина) не буде виконано (а.с. 17). 15 лютого 2017 року заочним рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області, яке набрало чинності 18 квітня 2017 року (а.с. 4-8) позов ПАТ «Державний ощадний Банк України» задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Сонячній, 34 в смт Муровані Курилівці з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 6411 від 09 жовтня 2007 року, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ «Державний ощадний банк України». Як вбачається із матеріалів справи, зокрема Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 105236062 від 27 листопада 2017 року (а.с. 9-10) 29 листопада 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мурованокуриловецького РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» \~звернення стягнення на майно боржника полягає у його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»). Виходячи зі змісту наведеної норми Закону, право на звернення до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту належить особі, яка вважає себе власником спірного майна. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядають вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Як стверджено рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 15 лютого 2017 року та іпотечним договором (а.с. 15-18) житловий будинок по вул. Сонячній, 34 в смт Муровані Курилівці Вінницької області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на праві власності належить [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки (ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»). Відповідно до ч. 7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно пріоритетом, який визначається в порядку, встановленого цим Законом. Статтею 14 вказаного Закону, встановлено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим\~Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна. Як вбачається із укладеного між Відкритим акціонерним товариством (ПАТ) «Державний ощадний банк України» та [PERSON] договору іпотеки нерухомого майна, право іпотеки у ПАТ «Державний ощадний банк України» виникло з 09 жовтня 2007 року. Арешт на все майно [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 0216/584/2012 було накладено старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції 29 листопада 2012 року (а.с. 9-10). Враховуючи, що договір іпотеки був укладений раніше ніж було видано виконавчий лист (20 вересня 2012 року) та відкрито виконавче провадження (13 листопада 2012 року), а також обставину, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Державний ощадний банк України» складає 337\~581 гривню 98 копійок і на даний час не погашена, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження щодо заставленого майна порушив законні права та інтереси ПАТ «Державний ощадний банк України», і таке майно підлягає звільненню з-під арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Суд прийшов до висновку про повне задоволення вимоги, а тому і судовий збір підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі.

Outcome: approved