Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

КС «Добробут» (далі - КС) звернулася до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві (а.с. 2 - 3) та поясненнях представника позивача, наданих в судовому засіданні, відображено наступну позицію. 31 січня 2017 року між КС та [PERSON] укладено кредитний договір № 10996/3К, відповідно до якого позивачем надано відповідачу кредит в сумі 4 000 грн., із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,19% за кожен календарний день, строком до 31 січня 2018 року. В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вказаним договором між КС та [PERSON] був укладений договорів поруки. Позичальник та його поручитель грошові зобов'язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) за договором належним чином не виконують, у зв'язку із чим виникла заборгованість. В лютому 2018 року [PERSON] вручено попередження про існування заборгованості за договором та необхідність її погашення. Указане попередження відповідачем ігнороване. За вказаних обставин КС просила стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 3 778,37 грн. (що складається із заборгованості за кредитом в сумі 2 355,06 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 193,91 грн.). У відзиві представника [PERSON] (а.с. 45 - 46) та його пояснення, наданих в судовому засіданні, відображено наступну позицію. [PERSON] визнаються факт укладення договору поруки в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту № 10996/3К, укладеним між КС та [PERSON] Проте, з 09 червня 2017 року (дня останнього платежу, внесеного [PERSON].) КС не зверталася до [PERSON] як до поручителя, тому порука є припиненою. Це є підставою для відмови в позові до [PERSON] Відзив від відповідача [PERSON] не надходив. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з'явилася вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістила; будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] є членом КС з 28 листопада 2015 року (а.с. 4). 31 січня 2017 року між КС «Добробут» та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 10996/3К (а.с. 6 - 7), за умовами якого КС надала [PERSON] кредит в сумі 4 000 грн. на строк по 31 січня 2018 року, а позичальник зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 34,99 % від суми кредиту (1 399,47 грн. у грошовому виразі). Плата за користування кредитом (проценти) становить 72 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 31 січня 2017 року між КС та [PERSON](поручитель) укладений договір поруки № 10996/3К (а.с. 8 - 9), відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати перед КС в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 10996/3К від 31 січня 2017 року. Відповідно до видаткового касового ордеру (а.с. 10), 31 січня 2017 року КС видано [PERSON], згідно з договором від 31 січня 2017 року № 10996/3К, кредит в сумі 4 000 грн. Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з наданими КС розрахунками (а.с. 11, 12), відповідачі порушили зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого станом 20 лютого 2018 року допустили заборгованість за кредитом в сумі 2 355,06 грн. та заборгованість за процентами - 1 193,91 грн. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом (ч. 4 ст. 559 ЦК України). Суд вважає, що КС виконала свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит, а остання користувалася кредитними коштами, проте не виконувала зобов'язання за кредитним договором, допустила заборгованість. Строк виконання основного зобов'язання настав 01 лютого 2018 року. Позов пред'явлений КС 13 березня 2018 року, тобто в межах встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку. Позивач має право вимагати повернення позичальником й поручителем кредиту, сплати ними процентів. Розмір заборгованості за кредитом суд визнає обґрунтованими. Суд не погоджується з періодом, за який розрахована заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Строк кредитування закінчився 31 січня 2018 року із закінченням строку дії кредитування. Відтак, у межах строку кредитування по 31 січня 2018 року позичальник та поручитель мали зокрема, повертати позивачу кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 01 лютого 2018 року, відповідачі мали обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором. За вказаних обставин, позивач має право вимагати сплати відповідачем процентів в сумі 1 059,39 грн. за користування кредитом у період з 09 червня 2017 року до 31 січня 2018 року включно. Таким чином, солідарному стягненню з відповідачів на користь КС підлягають 3 414,45 грн. заборгованості за кредитним договором. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір (а.с. 1).

Outcome: partial