Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. У березні 2020 року [PERSON] звернулася з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та витребування автомобіля. Позовна заява мотивована тим, що у 2013 році на підставі договору дарування між [PERSON] , як дарувальником та позивачкою, як обдарованою було укладено договір дарування автомобіля BMW Е92320і, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі якого 11.10.2013 року [PERSON] була зареєстрована як власниця вказаного автомобіля. З її дозволу автомобілем користувалися її син - [PERSON] та невістка - [PERSON] . У 2014 році [PERSON] (невістка позивачки) вивезла вказаний автомобіль з м. Донецька і більш зазначений автомобіль вона не бачила. Враховуючи події 2014 року, вік та стан здоров`я, вона втратила зв`язок з невісткою, оскільки залишилась в м. Донецьку, її син - [PERSON] також не виїжджав з м. Донецька і з своєю дружиною [PERSON] більше не мешкали та не спілкувалися. Весною 2017 року син їй повідомив, що він зв`язався телефоном з дружиною і остання повідомила його, що вона мешкає у м. Києві, до м. Донецька повертатися не збирається, як не поверне автомобіль. Вона погодилася на те, щоб [PERSON] користувалась зазначеним автомобілем і до березня 2018 року була впевнена, що невістка користується спірним авто. У березня 2018 року зателефонували друзі її сина [PERSON] та повідомили, що бачили його автомобіль з іншими номерами: [NUMBER] . З цього часу вона стала намагатися отримати інформацію стосовно її автомобіля BMW Е92320і, реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті отриманої інформації з`ясувалося, що: ?17.09.2015 року працівниками реєстраційно-екзаменаційного підрозділу, який на даний час підпорядковується РСЦ МВС в Донецькій області, здійснено перереєстрацію зазначеного авто на нового власника [PERSON] за довідкою-рахунком, що виданий ФОП « [PERSON] »; ?12.03.1016 року працівниками Територіального сервісного центру 8045 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено перереєстрацію зазначеного авто на нового власника за договором купівлі-продажу між [PERSON] (в особі представника) та [PERSON] , оформленого нотаріально; ?16.11.2016 року працівниками Територіального сервісного центру 2141 Регіонального сервісного центру МВС України в Закарпатській області вказаний автомобіль знятий з обліку для реалізації власником [PERSON] ; ?29.04.2017 року працівниками Територіального сервісного центру 8043 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено вторинну реєстрацію зазначеного автомобіля по договору купівлі-продажу, оформленому в територіальному сервісному центрі МВС на [PERSON] ; ?29.06.2017 року працівниками Територіального сервісного центру 8043 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено перереєстрацію зазначеного автомобіля на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ; ?03.08.2017 року працівниками Територіального сервісного центру 8041 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено перереєстрацію зазначеного автомобіля на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ. В результаті пошуку автомобіля за запитами до РСЦ вона 19.10.2018 року отримала відповідь від РСЦ МВС в Донецькій області та копії документів на підставі яких буда здійснена перша перереєстрація автомобіля з її імені на [PERSON] без її згоди. Також без її згоди, участі та доручення [PERSON] (ФОП) оформив довідку рахунок серій [NUMBER] від 17.09.2015 року на ім`я [PERSON] про продаж останньому її автомобіля за 120 000 грн. На підставі цієї довідки-розрахунку [PERSON] зареєстрував своє право власності на вказаний автомобіль. Вищевказані особи позивачці не знайомі, вона не укладала з ними жодних договорів не видавала довіреності на ім`я будь-кого яким би надавалося право на здійснення продажу її авто, грошових коштів не отримувала. У відповідь на адвокатський запит РСЦ м. Києва від 17.10.2018 року та доданих до відповіді документів стало відомо, що [PERSON] в особі представника 12.03.2016 року продав автомобіль [PERSON] (що є зятем [PERSON] ). З відповіді ТСЦ 2141 від 24.10.2018 року та доданих документів стало відомо, що 16.11.2016 року [PERSON] зняв з обліку вказаний автомобіль. З відповіді РСЦ в м. Києві від 20.12.2018 року стало відомо, що 29.04.2017 року її автомобіль при вторинній реєстрації по договору купівлі-продажу був зареєстрований на [PERSON] . З відповіді РСЦ в м. Києві від 20.12.2018 року стало відомо, що 03.08.2017 року автомобіль був зареєстрований на кінцевого власника [PERSON] . Вважає, що фактично її автомобіль вибув з її власності без її згоди та поза межами вільного волевиявлення тому, посилаючись на вимоги ст. 215 та 203 ЦК України, ставить питання про визнання договору купівлі-продажу автомобіля, оформленого довідкою-розрахунком від 17.05.2015 року, виданою [PERSON] - ФОП на ім`я [PERSON] про придбання ним вказаного автомобіля недійсним, визнавши недійсною довідку-розрахунок ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року, оскільки вона не укладала жодних договорів, не здійснювала будь яких дій, направлених на відчуження свого автомобіля, жодних договорів купівлі-продажу не укладала, грошових коштів не отримувала. При придбання Артюховим права власності на спірний автомобіль на підставі довідки-розрахунку ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року у вказаному правочині був відсутній продавець, автомобіль вибув з її власності без її волевиявлення, тобто вважає, що порушені вимоги ст. 655, 658, 317, 319, ч. 1,3 ст. 203 ЦК України та вважає, що такий правочин є недійсним на підставі ст. 215 ЦК України. Враховуючи, що відповідно до п. 8 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 року (в редакції, що діяла на вересень 2015 року) довідка - розрахунок є документом, що підтверджує правомірність придбання майна, тобто є правовстановлюючим документом, а також ті обставини, що [PERSON] у встановленому законом порядку не придбав автомобіль, є недійсною довідка-розрахунок ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року, видана [PERSON] , як така, що видана з порушенням пп. 12-19, 34, 42-43, 54 «Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», затвердженому Постановою КМУ № 1200 від 11.11.2009 року та ст.ст. 655, 658, 317, 319, ч. 1,3 ст. 203 ЦК України. [PERSON] придбав спірний автомобіль, який вибув із власності позивачки без волевиявлення власника на відчуження цього майна з порушенням норм закону, тому жодний з покупців, в тому числі і [PERSON] не є добросовісним набувачем в розумінні ч. 1 ст. 388 ЦК України. Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконанні робіт, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Норма ст. 216 ЦК України не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсним наступних договорів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. В цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Вважає, що спірний автомобіль вибув з її володіння з зазначених вище підстав без її волевиявлення, оскільки не здійснювала відчуження, тому підлягає витребуванню у кінцевого набувача - [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України. Крім того, вважає, що нею не був пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 256 ЦК України, оскільки до отримання відповіді від 17.09.2018 року Головного сервісного центру МВС України вона не знала що її автомобіль 17.09.2015 року був перереєстрований, тому що таку перереєстрацію не здійснювала. Вона була впевнена, що автомобіль знаходиться у користуванні її невістки [PERSON] . У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, похилим віком, мешканням на тимчасово окупованій території, відсутністю юридичних знань не могла сплатити судовий збір та послуги адвоката і звернутися до суду. Лише тільки 20.12.2019 року вона видала довіреність на ім`я адвоката Тернової В.О. і після цього адвокат вже склала заяву та звернулася до суду. У зв`язку з викладеним вважає, що строк на звернення до суду з даним позовом почав перебігати для неї з дати отримання копії вищевказаної довідки - з 31.10.2018 року, тому просить визнати поважним причину пропуску строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом. Просить суд: ?Поновити строк позовної давності на звернення до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.09.2015 року, укладеному відповідно довідки-розрахунку ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року, виданою ФОП [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) на ім`я покупця [PERSON] про придбання ним вказаного автомобіля за 120 000 грн. ?Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля BMW Е92320і, модель 3351, об`єм двигуна 2979, укладений 17.09.2015 року відповідно довідки-розрахунку ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року, виданою ФОП [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) на ім`я покупця [PERSON] про придбання ним вказаного автомобіля за 120 000 грн., визнавши також недійсною довідку-розрахунок ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року. ?Витребувати у [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), [ADDRESS] у власність позивача автомобіль BMW Е92320і, модель 3351, об`єм двигуна 2979, ?стягнути судові витрати. 2. 10.09.2020 року до суду наданий Відзив на позовну заяву від [PERSON] , відповідно до якого він вважає вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, що позивачем не надано доказів на незаконність вибуття із володіння транспортного засобу BMW модель 3351, 2008 року VIN [NUMBER] , номер [NUMBER] . Не надано доказів, що нею не видавалося Довіреність із правом розпорядження та підписання документів на ім`я її сина [PERSON] та невістки [PERSON] . Вважає, що здійснення відчуження права власності на майно ФОП [PERSON] на користь [PERSON] на підставі довідки-розрахунку - відповідали правовим підставам. Просив в задоволенні позову відмовити (а.с. 156 том 1). 3. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася про час дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями на офіційному сайту Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та через свого представника, що відповідає вимогам ЦПК, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. 4. Представник позивача - адвокат Тернова В.О., що діє на підставі Довіреності серія НОА № 398260 від 20.12.2019 року та Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1606 від 14.01.2004 року (а.с. 13-14 том 1) навела доводи аналогічні доводам позовної заяви, просила позов задовольнити. 5. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, повідомлявся про час дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями на офіційному сайту Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та шляхом направлення судових повісток, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. 6. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, повідомлявся про час дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями на офіційному сайту Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та шляхом направлення судових повісток, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. 7. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, повідомлявся про час дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями на офіційному сайту Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та через свого представника, що відповідає вимогам ЦПК, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. 8. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Самохін В.В., що діє на підставі Ордера серія ДН № 3020570 від 115.06.1994 року (а.с. 153-153-а том 1) до суду не з`явився, належним чином повідомлений про час дату та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмами та повідомленнями на офіційному сайту Слов`янського міськрайонного суду Донецької області тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. 9. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сергет В.В., що діє на підставі Ордера серія ХЗ № 18995 від 08.09.2020 року, Договору про надання правової допомоги від 28.08.2020 року та Свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 512 від 09.11.2011 року (а.с. 162-165 том 1) підтримав доводи, викладені у відзиві, просив суд врахувати, що позивачка звернулася до суду за межами строку позовної давно та застосувати цей строк при винесенні рішення. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 10. 04.03.2020 року до суду представником позивача надана заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на предмет спору - автомобіль BMW 3351, VIN [NUMBER] (а.с. 54 том 1). 11. 27.05.2020 року представником позивача Терновою В.О. заявлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 114 том 1), яка Ухвалою суду від 15.06.2020 року (а.с. 126, 138 том 1) була задоволена. 12. 18.08.2020 року представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів, яке Ухвалою суду від 18.08.2020 року була задоволена: витребувана інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України та Головного Сервісного Центру МВС про надання документів, які були підставою для реєстрації та перереєстрації спірного автомобіля (а.с. 146 том 1). 13. 08.09.2020 року у відзиві ставив питання про залучення до участі у якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яке озвучив в судовому засіданні 03.02.2021 року і в задоволенні якого було відмовлено. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 14. Ухвалою суду від 17 березня 2020 року відкрите провадження за даною справою та призначено до розгляду за правилами загального провадження (а.с. 63). 15. 7. Ухвалою суду від 27 березня 2020 року проведено підготовче засідання, призначена справа до судового розгляду та заява представника позивача про забезпечення позову - задоволена. Накладений арешт на автомобіль BMW модель 3351, 2008 року випуску, VIN [NUMBER] (а.с. 78-79 том 1). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом 16. Свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , підтверджується факт того, що батьками останнього є [PERSON] - позивачка по справі та [PERSON] (а.с. 52 том 1). 17. 25.02.1996 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що 25.02.1996 року Калінінськими відділом РАГС м. Донецька видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу (а.с. 53 том 1). 18. 06.06.2008 року [PERSON] за довідкою-розрахунком ЄГП № 601381 від 04.06.2008 року в торговельній організації придбав автомобіль BMW, 2008 року випуску, VIN [NUMBER] (а.с. 176 том 1). 19. Листом № 31/599аз від 17.09.2018 року Головного Сервісного Центра МВС України про можливу перереєстрацію автомобіля BMW 3351 VIN [NUMBER] повідомлено, що згідно відомостям Єдиного державного реєстру МВС: ?11.10.2013 року працівниками реєстраційно-екзаменаційного підрозділу, який на даний час підпорядкований РСЦ МВС в Донецькій області, здійснено перереєстрацію автомобіля BMW 3351 VIN [NUMBER] на нового власника - [PERSON] за договором дарування, оформленого нотаріально з видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . ?17.09.2015 року працівниками реєстраційно-екзаменаційного підрозділу, який на даний час підпорядковується РСЦ МВС в Донецькій області, здійснено перереєстрацію зазначеного авто на нового власника за довідкою-рахунком, ?12.03.1016 року працівниками Територіального сервісного центру 8045 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено перереєстрацію зазначеного авто BMW 3351 VIN [NUMBER] на нового власника за договором купівлі-продажу оформленого нотаріально; ?16.11.2016 року працівниками Територіального сервісного центру 2141 Регіонального сервісного центру МВС України в Закарпатській області вказаний автомобіль знятий з обліку для реалізації, ?29.04.2017 року працівниками Територіального сервісного центру 8043 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено вторинну реєстрацію зазначеного автомобіля по договору купівлі-продажу, оформленому в територіальному сервісному центрі МВС, ?29.06.2017 року працівниками Територіального сервісного центру 8043 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено перереєстрацію зазначеного автомобіля на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ; ?03.08.2017 року працівниками Територіального сервісного центру 8041 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено перереєстрацію зазначеного автомобіля на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ. Додано, що відповідно до Положення про Головний сервісний центр МВС затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року «393 безпосередньо функції реєстрації та перереєстрації транспортних засобів ГСЦ МВС не здійснюється. Ці функції, відповідно до положення про територіальні сервісні центри МВС, затвердженого наказом МВС від 29.12.2015 року № 1664, покладено на територіальні сервісні центри. Таким чином документи, що надійшли до даного підрозділу та їх копії в ГСЦ МВС - відсутні (а.с.26-27 том 1). 20. 19.10.2018 року за № 31/5-46-аз Регіональний сервісний центр в Донецькій області надав копії матеріалі, що стали підставою для перереєстрації автомобіля BMW 3351 номерний знак [NUMBER] , а саме: Із заяви № 72500482 від 17.09.2015 року вбачається, що власник [PERSON] звертається до Центру ДАІ 1405 з проханням провести перереєстрацію транспортного засобу на нового власника за довідкою рахунком автомобіля BMW 3351 VIN [NUMBER] та надає Довідку-розрахунок ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року, виданою ФОП [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) на ім`я покупця [PERSON] про придбання ним вказаного автомобіля за 120 000 грн. та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, де власником зазначена позивачка - [PERSON] (а.с. 30-34 том 1). 21. 17.10.2018 року за № 31/26-863аз Регіональний сервісний центр в м. Києві надав копії документів, що стали підставою для перереєстрації спірного автомобіля на іншого власника 12.03.2016 року (а.с. 36 том 1), а саме: Із заяви № 87225086 від 12.03.2016 року (а.с. 37 том 1) вбачається, що власник [PERSON] звертається до Центру 8045 з проханням провести перереєстрацію транспортного засобу на нового власника за договором купівлі-продажу автомобіля BMW 3351 VIN [NUMBER] та надає: ?Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля BMW 3351 VIN [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 39 том 1), ?Довіреність від 09.03.2016 року, якою [PERSON] уповноважує [PERSON] користуватися та розпоряджуватися спірним автомобілем (а.с. 38 том 1), ?Договір купівлі-продажу № 2567Є8045 від 12.03.2016 року, укладеного між [PERSON] , що діяв від імені [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Слов`янського МНО Донецької області. Предмет договору - автомобіль BMW 3351 VIN [NUMBER] (а.с. 40-41 том 1). 22. 24.10.2018 року за № 31/7/1042 аз Територіальний сервісний центр 2141 Закарпатської області надав копії документів, що стали підставою для зняття з обліку автомобіля BMW 3351 VIN [NUMBER] (а.с. 44 том 1), а саме: Із заяви № 106032342 від 16.11.2016 року (а.с. 45 том 1) вбачається, що власник [PERSON] звертається до Центру 2141 з проханням провести операцію - зняття з обліку для реалізації автомобіля BMW 3351 VIN [NUMBER] . 23. Листом від 20.12.2018 року № 231/26-1038аз Регіональний сервісний центр в м. Києві підтверджені вищезазначені операції із спірним автомобілем та додано, що ?29.04.2017 року в ТСЦ 8043 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено вторинну реєстрацію зазначеного автомобіля по договору купівлі-продажу, оформленому в територіальному сервісному центрі МВС га ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 8043/2017/439004 від 29.04.2017 року, укладеного в ТСЦ 8043 РСЦ МВС в м. Києві, ?29.06.2017 року в Територіальному сервісному центрі 8043 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено перереєстрацію зазначеного автомобіля на нового власника по договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 8034/2017/519288 від 29.06.2017 року; ?03.08.2017 року ТСЦ 8041 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві проведено перереєстрацію зазначеного автомобіля на нового власника по договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 8034/2017/568074 від 03.08.2017 року; Додатково повідомлено, що термін зберігання документів, які стали підставою реєстрації та перереєстрації складає 3 роки (а.с. 47-48 том 1). 24. Листом від 29.10.2018 року № 31/26-894аз РСЦ м. Києва підтвердив факт належності транспортного засобу BMW 3351 VIN [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] відповідачу [PERSON] (а.с. 50 том 1). 25. Головним сервісним центром 04.09.2020 року надана на Ухвалу суду інформацію з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, яка підтвердила отриману інформацію за листами вищевикладеними РСЦ та ТСЦ (а.с. 175-183 том 1). V. Зміст спірних правовідносин. 26. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 27. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). 28. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 29. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 30. Вирішуючи питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля суд виходить з наступного. 31. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. 32. За змістом пункту 8 наведеного Порядку (в редакції, чинній станом на 07 квітня 2015 року) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. 33. Таким чином, довідка-рахунок підтверджує обставини укладення договору купівлі-продажу автомобіля. 34. Договір купівлі-продажу належного позивачу автомобіля вчинявся в інтересах [PERSON] як продавця комісіонером - ФОП [PERSON] . 35. Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера. 36. Таким чином, договір комісії є правочином щодо надання послуг, а не договором відчуження майна, тому правовідносини щодо витребування майна на підставі статті 388 ЦК України без оспорювання договору купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами не виникають. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу. 37. Згідно змісту статті 1011 ЦК України комісіонер діє в чужих інтересах, але від власного імені, тобто є самостійною стороною у правочині. 38. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] не виїжджала за межі окупованої території, а саме м. Донецька для укладання будь-якої угоди відчуження автомобіля та не надавала будь-кому права на розпорядження або користування спірним майном, а саме автомобілем, тобто воля власника автомобіля [PERSON] не була спрямована на укладення будь-якого договору відчуження спірного автомобіля. 39. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року (справа № 484/3915/15-ц провадження № 61-11094св18). 40. Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби відомості про перетинання державного кордону України, лінії зіткнення між Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 27.08.2015 року по 01.10.2015 року громадянкою [PERSON] [INFO] в базі даних не виявлено (а.с. 226 том 1). 41. Згідно Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (на запит особи, щодо якої вчинено нотаріальну дію) вбачається, що за параметрами запиту « [NUMBER] » є два записи: ?Запис 1. Довіреність 09.03.2016 року, посвідчена приватним нотаріусом Слов`янського МНО Донецької області, якою [PERSON] надав представнику [PERSON] на розпорядження спірним автомобілем BMW 3351 VIN [NUMBER] . ?Запис 2. Довіреність 27.04.2017 року, посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського НО Закарпатської області, якою [PERSON] уповноважував [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на зняття з обліку для реалізації в межах України спірного автомобіля BMW 3351 VIN [NUMBER] (а.с. 228 том 1). 42. Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. 43. Згідно частини 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 44. Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 45. Статтею 317 ЦК України встановлено, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 46. За таких обставин, суд вважає встановленим і погоджується з доводами позивачки та її представника, що спірний автомобіль вибув з власності позивачки [PERSON] поза її волею, оскільки представником позивача надано достатньо доказів, які підтверджують факт того, що позивачка на час укладання угоди та довідки-розрахунку ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року, виданою ФОП [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) на ім`я покупця [PERSON] не виїжджала на контрольовану владою України території і не могла укласти такий договір, а також не надавала будь-кому довіреності на розпорядження своїм майном - спірним автомобілем. 47. Враховуючи, що відповідно до п. 8 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 року (в редакції, що діяла на вересень 2015 року) довідка - розрахунок є документом, що підтверджує правомірність придбання майна, тобто є правовстановлюючим документом, а також ті обставини, що [PERSON] у встановленому законом порядку не придбав автомобіль, є недійсною довідка-розрахунок ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року, видана [PERSON] , як така, що видана з порушенням пп. 12-19, 34, 42-43, 54 «Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», затвердженому Постановою КМУ № 1200 від 11.11.2009 року та ст.ст. 655, 658, 317, 319, ч. 1,3 ст. 203 ЦК України. 48. Таким чином, суд вважає, що правочин купівлі-продажу, підтверджений довідкою-розрахунком ААЕ № 271550 від 17.09.2015 року, є недійсним з підстав дефекту волі продавця на підставі частини третьої статті 203, статті 215 ЦК України. 49. Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 50. Пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. 51. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. 52. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. 53. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 54. В суді встановлено, що спірний автомобіль вибув з володіння власниці [PERSON] без її волевиявлення, оскільки вона не здійснювала відчуження автомобіля. 55. Відповідно до Узагальнення проблемних питань судової практики та рекомендаційних роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК недійсний правочин не створює для сторін тих прав і обов`язків, які вони мають встановлювати, а породжує наслідки, що пов`язані з його недійсністю. Зазначена норма передбачає, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання правочину, а у разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (реституція). На відміну від зазначеної норми, главою 29 ЦК передбачені спеціальні норми, якими закріплені основні способи захисту права власності, що можуть застосовуватись власником майна з метою повернення його в натурі, переданого за недійсним правочином (віндикація). Зокрема, ст. 388 ЦК визначено: якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадено у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Частиною 2 цієї статті передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень. В узагальненні практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними, підготовленої Верховним Судом України, рекомендувалось наступне. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності правочину має пред`являтись тоді, коли майно залишається у набувача, тобто коли вчинено один правочин і повернути майно можливо шляхом застосування реституції. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив його іншій особі, то потрібно звертатись з віндикаційним позовом. Якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то автори узагальнення вбачали правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший, і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення ст. 216 ЦК, є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і першого покупця (набувача). 56. Таким чином, враховуючи вищевикладені норми права та обставини, встановлені судом, суд приходить до висновку, про обґрунтованість доводів позивача стосовно того, що спірний автомобіль підлягає витребуванню у кінцевого набувача - [PERSON] . 57. Вирішуючи питання стосовно поновлення строків позовної давності, суд виходить з наступного. 58. Статтею 256 ЦК України визначено поняття, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 58. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 60. Згідно зі ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 61. Статтею 267 ЦК України визначені наслідки спливу строку позовної давності, а саме заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. 62. Позивачка при постановленні питання про поновлення їй строку позовної давності посилалася на те, що до отримання відповіді від 17.09.2018 року Головного сервісного центру МВС України вона не знала що її автомобіль 17.09.2015 року був перереєстрований, тому що таку перереєстрацію не здійснювала. Вона була впевнена, що автомобіль знаходиться у користуванні її невістки [PERSON] . У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, похилим віком, мешканням на тимчасово окупованій території, відсутністю юридичних знань не могла сплатити судовий збір та послуги адвоката і звернутися до суду. 20.12.2019 року вона видала довіреність на ім`я адвоката Тернової В.О. і після цього адвокат вже склала заяву та звернулася до суду. У зв`язку з викладеним вважає, що строк на звернення до суду з даним позовом почав перебігати для неї з дати отримання копії вищевказаної довідки від РСЦ в Донецькій області - з 31.10.2018 року, тому просить визнати поважним причину пропуску строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом. 63. Разом з тим, суд не погоджується із зазначеними доводами позивачки, оскільки фактично автомобіль вибув з володіння та користування останньої у 2014 році, про що вона зазначає у позовній заяві. З цього часу вона не цікавилася своїм майном, не з`ясовувала його місце перебування та належність, тобто проявила байдужість до своєї власності. 64. Ст. 319 ЦК Україні передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина 4 зазначеної статті вказує, що власність зобов`язує. 65. Таким чином, суд вважає, що позивачка зобов`язана була опікуватися місцем перебування, знаходження своєї власності, а саме спірного автомобіля з моменту фактичного вибуття, а саме з 2014 року. 66. Оскільки [PERSON] зазначає саме цей період - 2014 рік датою вибуття свого транспортного засобу - автомобіля BMW 3351 VIN [NUMBER] , то суду за захистом свого права вона звернулася 10.03.2020 року, то суд вважає, що позов поданий зі спливом позовної давності. 67. Представник відповідача заявив про застосування строку позовної давності, чим виконав вимоги ч. 3 ст. 267 ЦК України. 68. За частиною 3 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити саме з таких підстав - зі спливом позовної давності. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 69. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з врахуванням п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір з відповідача не стягується, оскільки він сплачений позивачем при поданні позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed