Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Лубенська ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області звернулися до суду з вказаною заявою в порядку окремого провадження передбаченого Цивільним-процесуальним кодексом України, просить суд зобов'язати прийняти рішення про розкриття ПАТ «ВіЕс Банк» інформацію, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи - підприємця [PERSON] а саме: інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках № [NUMBER](українська гривня), № [NUMBER] (українська гривня) за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів зазначеної фізичної особи-підприємця, які подавались до банку. В обґрунтування заяви, заявник вказав на те, що на адресу Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області надійшла постанова про призначення перевірки від 29.04.2015 р., відповідно до даної постанови призначено проведення документальної позапланової перевірки дотримання вимог податкового законодавства ФОП [PERSON] за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., проведення якої доручили працівникам Лубенської ОДПІ. З метою отримання документів, необхідних для проведення перевірки 19.06.2015 р. працівниками Лубенської ОДПІ проведено виїзд за адресою державної реєстрації ФОП [PERSON]. На момент проведення виїзду за адресою державної реєстрації ФОП [PERSON] не встановлено. Під час телефонної розмови з [PERSON] повідомлено, що надати документів, пов'язаних з його підприємницькою діяльністю в 2014 р. він не може у зв'язку з його відсутністю в м. Лубни та про час повернення до місця державної реєстрації не повідомлено, про що складено відповідний акт. Таким чином, у зв'язку з ненаданням документів, необхідних для проведення перевірки, інформація про рух коштів по розрахункових рахунках фізичної особи-підприємця надасть змогу встановити фінансові взаємовідносини ФОП [PERSON] та буде використовуватися як доказова база при проведенні перевірки. Сторони в судове засідання не з'явились, належним чином, про дату та місце судового засідання повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 289 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. Суд звертає увагу на те що згідно зі ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність». До суб'єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, згідно з ч. 1 ст. 62 Закону належать: власник інформації (клієнт банку або його представник), суд, органи прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, державної податкової служби, державної виконавчої служби, спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань фінансового моніторингу, Антимонопольний комітет. Слід звернути увагу на те, що Закон не містить будь-яких обмежень розкриття обсягу інформації, яка містить банківську таємницю, на письмовий запит власника інформації, а також на вимогу рішення суду. Водночас щодо органів прокуратури, служби безпеки, органів внутрішніх справ, державної податкової служби, державної виконавчої служби, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань фінансового моніторингу обсяг розкриття такої інформації містить чітко визначені Законом межі. Судом встановлено, що заявником не надано жодного підтвердження про неможливість вчинення ним дій щодо отримання інформації від банку, що містить банківську таємницю, передбачених законодавством, а тому не має достатньо підстав, за наявності яких існує необхідність розкриття інформації, що містить банківську таємницю. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.12 постанови від 30 вересня 2011 року «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, що юридичних та фізичних осіб» передбачено, що у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки. Отже, заява Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed