Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції. [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була її матір`ю та факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] і [PERSON] , який помер [INFO] були чоловіком та дружиною. Вимоги своєї заяви обґрунтовує тим, що [INFO] в м. Конотоп Сумської області помер її батько [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина. Спадкоємцем за законом є його дружина та її мати - [PERSON] . Остання спадщину прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем до дня його смерті. [INFO] в м. Конотоп Сумської області померла її мати [PERSON] . Після смерті матері звернулась до приватного нотаріуса Мусієнко В. В. з заявою про прийняття спадщини. Проте отримала відмову, в зв`язку з тим, що родинні відносини між нею та її матір`ю документально не підтверджуються. Крім цього, не підтверджується факт, [PERSON] , яка померла [INFO] і [PERSON] , який помер [INFO] були чоловіком та дружиною. Оскільки в свідоцтві про одруження батьків прізвища зазначено « [PERSON] », в свідоцтві про народження заявника прізвище батьків зазначено « [PERSON] », а в свідоцтвах про смерть батьків прізвища батьків зазначено « [PERSON] ». Встановлення даних фактів, необхідно для оформлення спадщини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала і прохає їх задовольнити з підстав, викладених нею у заяві. Заінтересована особа - приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Свідоцтвом про смерть підтверджується, що [INFO] в м. Конотоп Сумської області, у віці 82 роки, померла [PERSON] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] в м. Конотоп Сумської області, у віці 66 років (а.с. 13). Як вбачається з свідоцтва про одруження 06.08.1960 року в Кузьчанській сільській раді зареєстровано шлюб між [PERSON] , 1939 року народження, та [PERSON] , 1930 року народження. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловіку та дружині « [PERSON] » (а.с.11). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , записи в якому виконано російською мовою зазначено, що « [PERSON] » народилася [INFO] . В графі батьки записані: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] » (а.с.5). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00011355212 від 14.11.2012 р., [PERSON] , [INFO] , 23 серпня 1986 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8). Згідно копії паспорта заявник [PERSON] народилася [INFO] в с. Раки Конотопського району Сумської області (а.с.6). З копії довідки виданої Попівською сільською радою №02023/340 від 12.06.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] до дня смерті та на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті спадщину прийняла дружина [PERSON] , так, як була зареєстрована та постійно проживала в одному будинку з померлим в [ADDRESS] , до дня його смерті, на день його смерті, та по день своєї смерті - [INFO] . Інших спадкоємців не має. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався виконавчим комітетом сільської ради. Заборони на майно померлого по сільській раді не зареєстровано (а.с.16). Відповідно до копії довідки виданої Попівською сільською радою №02023/340 від 12.06.2021 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] до дня смерті та на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті спадкоємцем за законом є її дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] . Спадщину прийняла подавши заяву до півроку компетентним органам нотаріату. Інших спадкоємців не має. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався виконавчим комітетом сільської ради. Заборони на майно померлої по сільській раді не зареєстровано (а.с.15). Як вбачається з листа приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. №310/02-14 від 28.08.2021 року, після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справу № 138/2012 на підставі заяви [PERSON] поданої 19.11.2012 року №265 про прийняття спадщини. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не зверталися. При огляді наданих [PERSON] документів, нотаріусом встановлено, що у свідоцтві про шлюб матері, її свідоцтві про народження, Витягу з ДРАЦС щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище батька, заявниці та матері зазначене « [PERSON] », тоді, як у свідоцтвах про смерть матері та батька заявниці, які видаються згідно паспортних даних особи зазначені, як « [PERSON] ». Рекомендовано звернутися до суду з встановленням факту родинних відносин та факту, що спадкодавець та його спадкоємець були чоловіком та дружиною (а.с.14). Допитані судом свідки [PERSON] , який є двоюрідним братом заявниці та [PERSON] ,, яка є сусідкою, кожен зокрема підтвердили, що [PERSON] , яка народилася [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Крім цього, пояснили, що [PERSON] та [PERSON] є чоловік та дружина. ІV. Норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1) ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 1 статті 29 ЦК України, передбачає, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). У ч. 7 ст. 294 ЦПК України зазначено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. V. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог частково. Той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була матір`ю заявника - [PERSON] , підтверджено дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Встановлення факту родинних відносин створює заявнику умови для здійснення особистого майнового права - узаконення спадкових прав. Що стосується встановлення факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] були чоловіком та дружиною, суд вважає, що в цій частині вимога не підлягає задоволенню. При цьому суд керується наступним Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Заявник просить встановити факт, що її мати та її батько, які померли були чоловіком та дружиною. Проте, цивільна правоздатність останніх припинена у зв`язку з їх смертю. За таких обставин, у разі встановлення такого юридичного факту судом буде вирішено питання про права двох померлих осіб, які не мають цивільної процесуальної правоздатності, що суперечить вимогам закону.

Outcome: partial