Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

І. Суть спору Позивачка [PERSON] 19.07.2019року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 07.04.2017року між нею та відповідачем ТОВ «Цегельний завод «Промінь» укладено договір купівлі-продажу товару цегли в кількості 12000шт на загальну суму 26400грн та в цього ж дня здійснено повну оплату даного товару, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №48. Вказує, що товар повинен був наданий відповідачем відразу після здійснення попередньої оплати, тобто в загальному до кінця квітня 2017р. Однак, відповідач лише 15.08.2017року згідно накладної №119 від 15.08.2017року надав лише частину оплаченого товару цегли в кількості 5000шт, вартістю 11000грн (5000штх2,20грн вартість однієї шт. = 11000грн). Стверджує, що станом на день звернення до суду із позовом відповідач не передав їй решту не отриманого товару, а саме цегли в кількості 7000шт, а також не повернув суми її вартості у розмірі 15400грн, у зв`язку із чим позивачка звернулася до суду із даним позовом. Також зазначає, що оскільки відповідач не передав їй весь товар у встановлений строк, то вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача частини суми попередньої оплати товару - 15400 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції - 3360 грн., тобто на загальну суму 18760грн. Також, вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми, починаючи з дня коли товар мав бути переданий і до дня підписання позову (27.06.2019р.), що становить 828 грн. Крім того, стверджує, що внаслідок не передачі товару їй завдано значну моральну шкоду, оскільки вона не змогла здійснити заплановане будівництво, на великий період часу позбулась можливості розпоряджатись значною сумою коштів, за які могла б придбати товар у іншого продавця. У зв`язку з наведеним у мене значно погіршилась якість життя, самопочуття. З огляду на вищевказану глибину душевних страждань оцінює розмір відшкодування моральної шкоди у 10 000 гривень. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача ТОВ «Цегельний завод «Промінь» на її користь суму попередньої оплати товару з урахуванням індексу інфляції у розмірі 18760грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 828грн та 10000грн відшкодування моральної шкоди, а всього 29588 гривень. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте у позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності та зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач ТОВ «Цегельний завод «Промінь» був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак його представник в суд не з`явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Представник третьої особи - Мостиської районної ради Львівської області в суд не з`явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 07.08.2019року позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк у 10 днів з дня вручення їй ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків. Ухвалою судді від 02.09.2019року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідачем відзиву до суду не надано, будь-які поважні причини ненадання відзиву відповідачем суду не повідомлено. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд згідно з ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 27.11.2019року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивачки, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 07.04.2017року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ТОВ «Цегельний завод «Промінь» було укладено договір купівлі-продажу товару, а саме: цегли в загальній кількості 12000 шт. на загальну суму 26400грн., на виконання якого позивачкою, цього ж дня 07.04.2017року здійснено повну попередню оплату даного товару, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції ТОВ «Цегельний завод «Промінь» до прибуткового касового ордера №48 від 07.04.2017року. Із викладених у позовній заяві пояснень позивачки слідує, що вищевказаний товар повинен був наданий відповідачем відразу після здійснення попередньої оплати, тобто до кінця квітня 2017р. Однак, відповідач лише 15.08.2017року надав позивачці частину оплаченого товару цегли в кількості 5000шт., вартістю 11000грн. (5000шт. х 2,20грн вартість однієї штуки = 11000грн), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією накладної ТОВ «Цегельний завод «Промінь» №119 від 15.08.2017року. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в порушення вищенаведених умов договору не виконав взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу, товару в повному обсязі, а саме цегли в кількості 7000шт., позивачу у визначений строк та по час розгляду справи в суді не передав, а також добровільно не повернув суму попередньої оплати товару у розмірі 15400грн., у зв`язку із чим позивач звернулася до суду із даним позовом. V. Застосоване судом законодавство. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, регулює Закон України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Відповідно до ч.1 ст.6 Закон України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Статтею 11 Цивільного кодексу України\~передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1\~статті 626 Цивільного кодексу України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до статей\~627,\~628 Цивільного кодексу України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правовідносини, що склалися між сторонами, випливають із договору, який по своїй правовій природі є договором купівлі-продажу. Відповідно до\~ст.655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1\~ст.662 ЦК України\~продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. В силу\~ст.663 цього Кодексу\~продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень\~статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.530 ЦК України\~якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1\~ст.665 ЦК України\~у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Ч.2\~ст.693 цього Кодексу\~визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Докази того, що відповідач ТОВ «Цегельний завод «Промінь» передав позивачу в обумовлений договором строк товар в повному обсязі в матеріалах справи відсутні. Також в матеріалах справи не міститься доказів щодо повернення позивачу коштів (попередньої оплати) за непоставлену частину товару, з чого суд робить висновок про відсутність таких обставин. В ході розгляду справи відповідачем ТОВ «Цегельний завод «Промінь» не представлено, відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини на які покликається позивач в обґрунтування своїх вимог. Згідно вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В статті 610 ЦК України, зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ТОВ «Цегельний завод «Промінь» в користь позивачки суми попередньої оплати товару (його частини) у розмірі 15400 гривень є законними та обґрунтованими, оскільки між позивачкою і відповідачем було укладено договір купівлі - продажу, по якому відповідач не виконав своїх зобов`язань, так як не передав визначеного договором товару, а також добровільно не повернув позивачу отриманих від нього грошових коштів в якості попередньої оплати за товар. У своїх позовних вимогах позивачка також просить стягнути з відповідачів суму попередньої оплати товару з врахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних за час прострочення грошового зобов`язання. Так, ч.1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, \~на \~\~вимогу \~кредитора \~\~зобов`язаний \~сплатити \~суму \~боргу \~з \~урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач ТОВ «Цегельний завод «Промінь» прострочив виконання зобов`язання за договором, то з нього в силу ч.2 ст.625 ЦК України слід стягнути на користь позивача суму попередньої оплати товару з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення у розмірі 18760 гривень (сума боргу 15400грн + інфляційне збільшення боргу за період з 01.08.2017року по 27.06.2019року на суму 3360 гривень = 18760грн), та три проценти річних від простроченої суми заборгованості за період з 15.08.2017 року по 27.06.2019року (по дату підписання позовної заяви) на суму 828 гривень, тобто в межах заявлених позовних вимог. Після перевірки судом доданого позивачкою до позовної заяви розрахунку суми трьох процентів річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що розрахунок здійснений арифметично вірно, а тому вимога стягнути вказані суми з відповідача ТОВ «Цегельний завод «Промінь» підлягає задоволенню. Окрім стягнення вищевказаних коштів, позивачка просить стягнути в її користь 10000 гривень моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із неможливістю здійснити заплановане будівництво та протягом тривалого періоду часу не мала можливості розпоряджатися значною сумою коштів. Моральна шкода- це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст.23 ЦК України \~моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В силу ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача, ступінь вини в цьому відповідача та характер його неправомірних дій, тривалість порушення прав позивача, яка протягом тривалого часу була позбавлена можливості розпоряджатися значною сумою власних коштів, що спричинило ряд незручностей в побутовому житті, а також вимоги розумності та справедливості, та для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «Цегельний завод «Промінь» в користь позивача 2000 гривень. ЦПК України встановлено, що: відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (статті 12 і 81); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); згідно ст.78 ЦПК України суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. у відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновки суду. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення закону та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення частково. З відповідача ТОВ «Цегельний завод «Промінь» в користь позивача слід стягнути суму попередньої оплати товару з урахуванням індекс інфляції у розмірі 18760 гривень, три проценти річних в сумі 828 гривень та 2000 гривень у відшкодування моральної шкоди, а всього 21588 гривень. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору на суму 768,40грн.

Outcome: partial