Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Комарівська сільська рада, як орган опіки та піклування, звернулась до суду з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на утримання цих дітей щомісячно аліменти у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь закладу або особи, де будуть виховуватися діти. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] є батьком вказаних дітей, разом зі своєю співмешканкою та матір`ю дітей [PERSON] довели свій будинок у [ADDRESS] , до стану непридатності для проживання, після чого родина неодноразово змінювала місце проживання. [PERSON] жорстоко поводиться з дітьми, застосовуючи до них фізичне та психічне насильство, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, належним чином не піклується про них, байдуже ставиться до здоров`я і розвитку дітей. Впродовж тривалого часу не забезпечував дітей необхідною медичною допомогою та доглядом, в зв`язку з чим старша дочка [PERSON] , [INFO] померла, а троє інших дітей були примусово госпіталізовані й у них встановлені тілесні ушкодження; з 25 травня 2018 року родина перебуває на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах; малолітні діти поміщені до Прилуцького обласного дитячого будинку «Надія», їм надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, нехтує потребами та інтересами дітей, що становить загрозу для життя та здоров`я дітей, їх повноцінного розвитку. Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснили, що [PERSON] веде паразитичний спосіб життя за рахунок жінок та дитячі кошти, віддає перевагу задоволенню особистих потреб, подальша доля дітей батька не турбує, за час їх перебування в будинку «Надія» він жодного разу не відвідував дітей, не телефонував, не цікавився їх здоров`ям, розвитком, умовами перебування, матеріальну допомогу не надавав. Не заперечують проти заочного розгляду справи. З огляду на малолітній вік дітей, суд у відповідності до ч.2 ст.171 СК України вважав за недоцільне заслуховувати їх думку щодо вирішення даного спору. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди представників позивача та третьої особи суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991р. (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В ст.7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з п.2, 3 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Європейський суд з прав людини в рішенні від 11.07.2017р. у справі «М. С. проти України» вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] , як батько малолітніх дочок [PERSON] та сина [PERSON] , характеризується з негативної сторони, часто змінював місце проживання, вживає спиртні напої, працювати не бажає, використовує дитячі гроші для задоволення власних потреб, не піклується про дітей та не приділяє їм належної уваги, матеріально не забезпечує, жорстоко поводиться з дітьми, б`є їх та психічно залякує, що негативно впливає на розвиток дітей, в зв`язку з чим відповідача слід позбавити батьківських прав щодо вказаних дітей. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , але близько трьох років разом з дітьми та дружиною проживав у різних населенних пунктах району в орендованому житлі. В зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] та її співмешканкою [PERSON] батьківських обов`язків їх малолітні діти не були забезпечені повноцінним харчуванням, лікуванням, доглядом, піддавалися жорстокому фізичному та психологічному насильству з боку батька, в зв`язку з чим у червні 2019 року троє дітей у важкому стані були госпіталізовані до Борзнянської ЦРЛ та КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня», а найстарша [PERSON] , [INFO] , померла. 12 червня 2019 року були складені акти Борзнянської ЦРЛ та Борзнянського ВП про дітей [PERSON] , [PERSON] , залишених батьками в закладі охорони здоров`я з тяжким станом здоров`я (бронхопневмонія). 08 липня 2019 року [PERSON] та [PERSON] оформили заяви про тимчасове влаштування їх сина [PERSON] в будинок дитини. Стосовно відповідача та його співмешканки Борзнянським ВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ст.166 КК України. Розпорядженнями Борзнянської РДА №155, 156, 157 від 12.07.2019р. вирішено забезпечити тимчасове влаштування малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які залишилися без батьківського піклування, до Комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» й з 23 липня 2019 року діти знаходяться в даному закладі, виховуються та перебувають на повному державному утриманні. Натомість відповідач жодного разу не відвідав своїх дітей у вказаному закладі. Рішенням виконкому Комарівської сільської ради №16 від 16 жовтня 2019 року ухвалено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , так як він злісно не виконує батьківські обов`язки, жорстоко поводиться з дітьми, що призвело до розладів здоров`я у дітей. Дане рішення органу опіки та піклування на думку суду прийняте з урахуванням всіх обставин є обгрунтованим і не суперечить інтересам дітей. Отже, в судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх малолітніх дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти; жорстоко поводиться з дітьми, застосовуючи до них фізичне та психологічне насильство; пріоритетом для відповідача є влаштування особистого життя та благополуччя на противагу інтересам дітей. Вищезазначені обставини свідчать про винну поведінку відповідача, зловживання та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, оскільки [PERSON] , будучи батьком своїх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на протязі тривалого періоду часу (понад шість місяців) безпричинно ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, жорстоко поводився з дітьми, то суд вважає, що маються всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно вищевказаних дітей, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Підтвердженням цьому є й процесуальна поведінка відповідача, який проігнорував явку до суду, що свідчить про байдуже ставлення батька до долі своїх дітей. За змістом вимог ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину; у разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.Згідно зі ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до «Конвенції про права дитини» та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Зважаючи, що [PERSON] є батьком [PERSON] , сина [PERSON] й не звільнений від обов`язку по їх матеріальному забезпеченню, якого діти потребують, то суд вважає за необхідне задовольнити й позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей. Тому, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, відомостей про свої доходи не надав, явку в судове засідання проігнорував, коштів на утримання дітей не виділяє, то виходячи з положень ст.181-184 СК України суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на утримання трьох малолітніх дітей щомісячно аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, шляхом їх перерахування на особисті рахунки дітей у АТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на положення п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved