Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Лікар-психіатр комунального закладу Кіровоградська обласна психіатрична лікарня звернувся до суду із заявою про продовження примусової госпіталізації [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [INFO] із метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заяву обґрунтовує тим, що поставлений діагноз: деменція внаслідок епілепсії симптоматичної (ЧМТ в 1999р.) з частими великими вторинно-генералізованими судомними нападами. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.08.2017 року госпіталізованоГреченко Д.С., як того, щоза своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації в психіатричну лікарню. Лікар психіатр в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] потребує активного стаціонарного лікування, оскільки пів року перебування в лікарні покращення стану не дали. За 180 днів лікування у [PERSON] було 90 судомних нападів, кожен з яких може бути смертельним. За місцем проживання опікуна, перебування [PERSON] неможливо, оскільки він створює небезпеку для оточуючих. Більш того, до існуючого діагнозу добавилась шизофренія. Він страждає на слухові та зорові галюцинації. Просив заяву задовольнити. Заінтересована особаПавлюченко Ю.С., яка є опікуном недієздатного, просила заяву лікаря психіатра задовольнити та продовжити госпіталізаціюнедієздатного до психіатричного закладу через погіршення його стану здоровя. Прокурор заяву підтримав. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи,суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2016 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуна-Павлюченко [PERSON]. Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16 серпня 2017 року [PERSON]госпіталізовано для надання психіатричної допомоги. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 09.02.2018 року визнанодоцільним продовжити госпіталізацію [PERSON] до комунального закладу Кіровоградська обласна психіатрична лікарня в примусовому порядку. [PERSON] страждає деменцією внаслідок епілепсії з частими судомними нападами, його стан погіршується. Відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною 2 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених ч.1 цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті госпіталізація особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч.1 ст. 340ЦПК України у заяві про продовження надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.340 ЦПК України до заяви про продовження додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Зібрані у справі докази вказують про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст.ст.13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved