Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 28 липня 2020 року [PERSON] (далі позивач) звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. 2. Позовну заяву обґрунтував тим, що 04 вересня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , 2011 року народження. Протягом останніх кількох років стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між ним не можливе. Спільне господарство вони не ведуть. 3. Відповідач заперечень проти позову не висловила. Подала заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. У підготовче засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, згідно якого 04 вересня 2010 року [PERSON] , 1990 року народження, зареєстрував шлюб з [PERSON] , 1987 року народження, та після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвища: чоловіку та дружині - [PERSON] (а. с. 4). 7. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані сторони по справі (а. с. 10). V. Норми права. 8. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалю рішення у випадку визнання позову відповідачем. 9. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 10. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 11. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 12. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. 13. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. 14. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. 15.Відповідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 16. Згідно положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 17. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 18. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. 19. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. VI. Оцінка суду. 20. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження їхнього шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved