Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

МТСБУ звернулось із вищезазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 27.09.2016 року у м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON], який керував автомобілем марки «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER]. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно звіту №04-10/1 від 04.10.2016 року сума страхового відшкодування, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER], складає 311\~288, 40 грн. На момент скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в добровільному порядку шкоду, заподіяну власнику автомобіля марки «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER] не відшкодував. МТСБУ за заявою [PERSON] здійснило виплату йому страхового відшкодування в розмірі 100\~000,00 грн. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку вказані витрати не компенсовані, позивач просив присудити компенсацію, повязану із регламентною виплатою в розмірі 100\~000,00 грн. Окрім задоволення позовних вимог, позивач вважав можливим присудження на свою користь судових витрат на оплату судового збору в розмірі 1762 грн. Позивач МТСБУ в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої просив позов задовольнити, розглянути справу без його участі. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, що відповідно до ст.200 ЦПК України дозволяє розглянути справу в підготовчому судовому засіданні. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27.09.2016 року о 23 годині 20 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.Рішельєвській у м.Одесі порушив п.10.3 ПДР, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER]. В результаті ДТП транспортні засоби отримали пошкодження механічного характеру. Характер пошкоджень визначений протоколом огляду транспортного засобу від 04.10.2016 року. Вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року, якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України. Згідно звіту №04-10/1 від 04.10.2016 року сума страхового відшкодування, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes», державний номерний знак [NUMBER] складає 311\~288, 40 грн. На момент скоєння ДТП цивільно правова відповідальність транспортного засобу марки На момент ДТП відповідач [PERSON] чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. [PERSON] 30.09.2016 року звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, в якій просив відшкодувати шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. 31.03.2017 року МТСБУ в порядку п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якою МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі, здійснило йому виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. Здійснення такої виплати позивачем підтверджується платіжним дорученням №2603рв від 31.03.2017 року. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. За ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Так, відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Зазначене узгоджується із статтею 1191 ЦК України, за якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Деліктне зобовязання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобовязання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обовязок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обовязку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобовязання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Окрім того, при вирішенні спору суд враховує визнання відповідачем позову. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, обґрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності визнання відповідачем позову з урахуванням решти доказів, наданих позивачем у суду немає. При таких обставинах, враховуючи вчинені МТСБУ в порядку ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дії по виплаті регламентної виплати потерпілій особі за відповідача, який є винним у вчиненні ДТП та не мав договору обовязкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд вважає позовні вимоги МТСБУ до [PERSON] обґрунтованими. Судові витрати на оплату судового збору 1762,00 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved