Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, і в обґрунтування вимог зазначила, що з 12.12.2005 по 15.05.2020 вона працювала у відповідача, була звільнена з посади провідного економіста за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. В день звільнення з нею не було проведено повного розрахунку. За період роботи утворилася заборгованість із заробітної плати: за грудень 2019 року було нараховане 4556,84 грн, за січень 2020 року - 9646,75 грн, за лютий - 9079,68 грн, за березень - 8713,00 грн, за квітень - 8278,18 грн, за травень - 27538,87 грн, разом - 67813,32 грн без утримання податків та інших обов`язкових платежів. За підрахунками позивача її середньоденний заробіток становить 404,55 грн. Просила стягнути з ДП «ВК «Краснолиманська» на її користь суму заборгованості із заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.05.2020 по день ухвалення рішення судом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. До суду позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій наполягала на задоволенні позову. Відповідачем ДП «ВК «Краснолиманська» також надано судові заяву про розгляд справи без участі представника із проханням вирішити спір у відповідності до норм чинного законодавства. Також надано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнані. Згідно з відзивом трудові правовідносини між сторонами відповідачем не заперечуються, але зазначається, що вимоги є безпідставними, оскільки звільнення здійснене у повній відповідності із законом. Перед позивачем у підприємства наявна заборгованість із заробітної плати: за грудень 2019 року - 1258,02 грн, за січень 2020 року - 7669,02 грн, за лютий - 7118,35 грн, за березень - 6926,83 грн, за квітень - 6581,16 грн, за травень - 19988,49 грн, а всього - 49542,02 грн, які зазначені після здійснення обов`язкових утримань до сплати. 15.05.2020 позивачеві була видана трудова книжка. У справі відсутній предмет спору - вина відповідача у невиплаті належних працівникові сум у встановлений законом строк. За останні два місяці середньоденний заробіток [PERSON] становить 484,05 грн. На сьогодні у відповідача склалася складна економічно-фінансова ситуація, наявний простій з 19.12.2019. Підприємству важко виконувати в повному обсязі вимоги статей 116,117 КЗпП України, і ці обставини відповідач вважає форс-мажорними. Просить відмовити у задоволенні позову. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 25.08.2020 ухвалою суду відкрите провадження у справі (спрощене позовне провадження), відповідача зобов`язано надати судові довідку про нараховані позивачеві при звільненні належні їй суми виплат та відомості про розмір середньоденного заробітку позивача, запропоновано подати судові відзив на позовну заяву. Призначено розгляд справи на 25.09.2020. 08.09.2020 судом отримано відзив ДП «ВК «Краснолиманська» із додатками. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно з відомостями трудової книжки [NUMBER] [PERSON] з 12.12.2005 по 15.05.2020 працювала у ДП «ВК «Краснолиманська», в тому числі з 28.08.2019 на посаді провідного економіста, з якої була звільнена наказом №629/к від 15.05.2020 за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України (а.с.10). З довідки №1425 від 31.08.2020, наданої відповідачем на вимогу суду, вбачається, що підприємство має заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] , яка складає: за грудень 2019 року - 1258,02 грн, за січень 2020 року - 7669,02 грн, за лютий - 7118,35 грн, за березень - 6926,83 грн, за квітень - 6581,16 грн, за травень - 19988,49 грн, а всього - 49542,02 грн (а.с.29). Довідкою №1426 від 31.08.2020 визначено, що середньоденний заробіток [PERSON] у ДП «ВК «Краснолиманська» становить 484,05 грн (а.с.30). Наказом №875 від 19.12.2019 у ДП «ВК «Краснолиманська» встановлено з 19.12.2019 початок простою до усунення факторів, зазначених у Акті від 19.12.2019 (а.с.31). V. Оцінка суду. Враховуючи неявку сторін до суду та подані ними заяви суд вважає за можливе розглянути справу без їхньої участі на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду, у спосіб, визначений законами. Конституція України у статті 43 гарантує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. За положеннями статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Під час розгляду справи належними і допустимими доказами встановлено, що позивач дійсно перебувала у трудових відносинах із відповідачем, але обов`язку з оплати її праці відповідач повною мірою не виконав, і на момент звільнення [PERSON] не були виплачені всі належні їй суми. Отже, заборгованість із заробітної плати, наявність якої в сумі 49542,02 грн відповідач фактично визнає у наданому відзиві і підтверджує довідкою, підлягає стягненню з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь позивача в повному обсязі. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок та виплатити всі суми, що йому належать, і у разі невиконання такого обов`язку настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання, на що звертає увагу суд, є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Розмір середньоденного заробітку позивача за відомостями, наданими відповідачем, становить 484,05 грн. Оскільки позивача звільнено 15.05.2020, період для обрахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється з 16.05.2020 по день постановлення рішення судом 25.09.2020 включно і складає 92 робочі дні. Посилання відповідача у наданому відзиві про те, що підприємство перебуває у складному фінансово-економічному стані, на ньому введено простій і обставини є фактично форс-мажорними, що викликані впливом непереборної сили, не впливає на висновки суду про наявність підстав для задоволення позову, оскільки не ґрунтуються на законі. При цьому суд враховує постанову ВСУ від 03.07.2013 у справі № 6-64ц13, в якій суд дійшов висновку, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У п.1 ч.1 ст.263 ЦК України наведені ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Відповідно до ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності… Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Відповідачем не надано суду сертифікату про наявність будь-яких форс-мажорних обставин, виданого у встановленому законом порядку, і тому суд не має підстав вважати наведені у відзиві обставини саме такими. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також сума середнього заробітку в розмірі 44532,60 грн із розрахунку 484,05 грн середньоденного заробітку, помножених на 92 робочі дні за період прострочення з 16.05.2020 по 25.09.2020. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн, сплачений [PERSON] при пред`явленні позову за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, з відповідача в дохід держави має бути стягнено судовий збір в розмірі 840,80 грн за вимогу про стягнення заборгованості із заробітної лати, оскільки за цією вимогою позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved