Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії концерну «Міські теплові мережі» Орджонікідзевського району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір\~від\~01.03.2012 № 203531 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, згідно з яким відповідачу відпускалась теплова енергія у нежитлове приміщення ХХІІ будинку № 25 по бульвару Центральному в місті Запоріжжя. За період з жовтня 2013 р. по квітень 2014 р. позивач відпустив теплової енергії на суму 10\~372,45 гривень. Претензій від відповідача щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. За вказаний період відповідач не здійснив жодної виплати, з огляду на що з відповідача підлягає стягненню вказана вище сума, а також пеня у розмірі 918,13 гривень, інфляційні витрати у розмірі 1\~459,15 гривень, 3% річних за весь період порушення грошових зобовязань у розмірі 216,24 гривень. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням вказаних сум, а також судовий збір (арк. справи 25). Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причину неявки не повідомив. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що 01.03.2012 між Концерном «МТМ» в особі Філії Концерну «МТМ» Орджонікідзевського району як Теплопостачальною організацією та [PERSON] як Споживачем було укладено договір № 203531 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (арк. справи 3537). Згідно з п. 1.1 Договору позивач взяв на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами. Позивач в період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 10\~372,45 гривень, що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками за теплову енергію за цей період (арк. справи 4252). Теплова енергія відпускалась на нежитлове приміщення, яке належить відповідачу на праві власності, за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 25, приміщення ХХІІ (арк. справи 3031, 38). Згідно з п. 6.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 6.7 Договору передбачено, що споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адмірала Нахімова, 4, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ). Споживач, згідно з п. 6.7.1 Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. У разі неотримання акту приймання-передачі або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.7.2 Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період. Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав, належним чином оформлені акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими позивачем до оплати за відповідні періоди. Крім того, п. 3.2.26. Договору передбачено, що Споживач зобов'язався щомісячно, у строки, визначені Договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді. Відповідно до п. 3.2.6 Договору Споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. На підставі п. 6.4 Договору Споживач зобов'язаний до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. Однак, протягом жовтня 2013 р. квітня 2014 р. відповідач не здійснював оплату за спожиту теплову енергію, з огляду на що за ним рахується заборгованість у розмірі 10\~372,45 гривень. Згідно з вимогами ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Статтею 625 Цивільного кодексу України\~передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми. Розмір інфляційних втрат за весь період складає 1\~459,15 гривень. 3% річних за весь період порушення грошового зобов'язання складає 216,24 грн. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань обчислюється від простроченої суми та не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. На підставі вищевикладеного відповідачу була нарахована пеня у розмірі 918,13 гривень. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень (арк. справи 1).

Outcome: approved