Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 14 червня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Позивач у позові зазначає, що спадкова маса померлого [PERSON] складається із житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору. Позивач у позові вказує, що на день смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , він постійно проживав та був зареєстрований разом з ним в одному господарстві, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Шумською міською радою № 458 від 03.12. 2020 року. Однак, коли він звернувся у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, йому було відмовлено, оскільки право власності на вказаний будинок було зареєстровано за колгоспним двором та не виділено частки члена колгоспного двору і ним не представлено документів, що підтверджують право власності на 1/3 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, із рекомендацією звернутися до суду. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 01 липня 2021 року, у зв`язку із неявкою відповідача підготовчий розгляд справи відкладено на 09 серпня 2021 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 25 серпня 2021 року. 5. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 7. [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 20 березня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20 березня 2009 року Шумбарською сільською радою Шумського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, на належне йому майно, що складалася із 1/3 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . 8. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 13 лютого 1989 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] на праві особистої власності виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 267 від 29.12.1988 р., зареєстровано в Кременецькому БТІ за реєстровим номером 356. 9. Із архівного витягу № 1915/01-25 від 09.12.2020 року виданого архівним відділом Шумської РДА Тернопільської області вбачається, що станом на 15.04.1991 року, згідно погосподарської книги №7 Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, особовий рахунок № б/н в будинковолодінні за адресою: с. Новостав проживали: [PERSON] (голова колгоспного двору), дружина - [PERSON] , син - [PERSON] (члени колгоспного двору). Отже, померлому [PERSON] належить 1/3 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] ., яку хоче успадкувати позивач та якому з відповідачем по справі [PERSON] також належать 1/3 частки вищевказаного домоволодіння. 10. Із повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна №219/20 від 07.12.2020 року ФОП [PERSON] вбачається, що станом на 07.12.2020 року змін в плануванні та складі житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не виявлено. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями становить 30600 грн. 11. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 серпня 1976 року Шумбарською сільською радою Шумського ЗАГСУ Тернопільської області, позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Новостав, Шумського району, Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 28. 12. Із довідки №458 від 03 грудня 2020 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним до дня смерті проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON] , [INFO]., син - [PERSON] , [INFO]., невістка - [PERSON] , [INFO]., онука - [PERSON] , [INFO]. 13. Як вбачається із листа №100/01-16 від 09 червня 2021 року виданого завідуючою Шумської державної нотаріальною конторою Килимар О.Д. позивачу роз`яснено про неможливість у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , поскільки відповідно пп. 4.15 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно 1/3 (одну третя) частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] відсутній, тому свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на ім`я її спадкоємців видати неможливо. ІV. Оцінка Суду. 14. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 15. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 16. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 17. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 18. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120 - 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. 19. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. 20. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. 21. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. 22. Житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами - [PERSON] , [PERSON] . Отже кожен з них набув у власність по 1/3 частці вказаного вище житлового будинку. 23. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 24. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 25. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 26. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 27. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 28. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 29. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 30. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. 31. Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. 32. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 33. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. 34. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд за адресою [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на цілий житловий будинок, оскільки судом встановлено, що померлому як одному з трьох членів колгоспного двору належала 1/3 частина спірного будинковолодіння, а тому спадщина після смерті [PERSON] відкрилась на 1/3 частину спірного житлового будинку. Окрім того, інша 1/3 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за вищевказаною адресою по закону належить відповідачу [PERSON] , як члену колгоспного двору, а тому не може бути успадкована позивачем після смерті [PERSON] . V. Розподіл судових витрат між сторонами. 35. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: partial