Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради 29 квітня 2020 року звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року позов залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 13 травня 2020 року позивачем було подано копію позовної заяви та квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові посилався на те, що до квітня 2016 року теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , надавало КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» Дніпропетровської міської ради, яке було перейменовано на КП «Дніпровські міські теплові мережі» Дніпровської міської ради. Відповідно до відомостей про зареєстрованих осіб, які користуються житлом і отримують послуги для власних потреб, є відповідачі [PERSON] і [PERSON] . Відповідачі свої зобов`язання не виконують, за спожиту теплову енергію не сплачують. Рішенням Дніпровської міської ради № 24/23 від 19 липня 2017 року надано дозвіл на передачу основних фондів та інших активів на баланс КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради. Таким чином, 06 листопада 2017 року відбулася передача заборгованості боржників з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс позивача, у тому числі заборгованість відповідачів у розмірі 12 389 гривень 63 коп. Станом на 01 лютого 2020 року заборгованість відповідачів за спожиту теплову енергію становить 9 950 гривень 54 коп. Позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 9 950 гривень 54 коп., три відсотки річних у розмірі 565 гривень 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 305 гривень 01 коп., всього 11 820 гривень 70 коп., а також судові витрати у сумі 2 102 гривень. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що КП «Тепломережа» Дніпровської міської ради надає послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 8-9). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 1898 від 02 жовтня 2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради відмовлено у видачі судового наказу в частині стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до відомостей з відкритих джерел Єдиного державного реєстру судових рішень судовим наказом судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року з [PERSON] стягнуто на користь КП «Теплоенрго» Дніпровської міської ради заборгованість за теплопостачання у розмірі 9 950 гривень 54 коп., три відсотки річних у розмірі 565 гривень 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 305 гривень 01 коп., та судовий збір в сумі 210 гривень 20 коп. http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/88159720. Відомості про скасування судового наказу відсутні. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з тим, що з відповідача [PERSON] судовим наказом № 205/471/20 (2н/205/41/20) судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2020 року стягнуто заборгованість за теплову енергію у розмірі 9 950 гривень 54 коп., три відсотки річних у розмірі 565 гривень 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 305 гривень 01 коп., тому суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог буде суперечити положенням ст. 61 Конституції України, призведе до подвійного стягнення існуючої заборгованості та порушуватиме права відповідача [PERSON] , а тому суд не приймає визнання позовних вимог КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради відповідачем. Також суд враховує, що розмір заборгованості стягнуто із зареєстрованого відповідача судовим наказом у розмірі, заявленому позивачем, за таких обставин суд приходить до висновку, що постачальник теплової енергії обрав спосіб захисту своїх порушених прав у спосіб звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, яку судом було задоволено, тому у задоволенні позовних вимог позивачеві слід відмовити. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог КП «Теплоенерго» відмовлено, сплачений судовий збір у розмірі 2 102 гривень слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed