Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідача) про стягнення суми заборгованості, вказуючи на те, що 06.06.2018 р. між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір №1592/18-Ф2, згідно з яким Відповідачу був наданий кредит в сумі 3500 гривень зі сплатою щомісячно 0,17% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом гривень на строк 12 місяців. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті станом на 13.08.2019 р. має заборгованість в сумі 2781,18 гривень. 18.10.2019 р. представник позивача звернувся із заявою про уточнення позовних вимог, в якому вказав, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 21.10.2019 р. становить 3057,52 гривень. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалу суду від 17.09.2019р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала разом із позовною заявою відповідачем отримана (а.с.15, 16) У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але ним у позовній заяві зазначено про розгляд справи у його відсутності, задоволення позову, крім того представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлений належним чином замовною кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини, що згідно Кредитного договору №1592/18-Ф2 від 06.06.2018 року, який був укладений між сторонами, Відповідачу був наданий кредит в сумі 3500,00 гривень зі сплатою щомісячно 0,17% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом строком на 12 місяців (а. с. 5-6). Судом встановлено, що Позивач свої обов`язки за договором виконав надавши Відповідачу кредит в сумі 3500,00 гривень, що підтверджується особистим підписом [PERSON] в кредитному договорі від 06.06.2018 р. ( а. с. 5-6). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов договору затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 21.10.2019 р. має заборгованість за кредитом сумі 2355,89 гривень, процентів за користування кредитом в сумі 544,68 гривень та по відсотках за користування кредитними коштами в сумі 156,95 гривень. За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобов`язання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від Відповідачів повернення кредиту в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідача станом на 21.10.2019 року має заборгованість за тіло кредиту в розмірі 2355,89 гривень (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з п. п. 2.1. Кредитного договору відсоткова ставка на момент підписання кредитного договору складає 0,17% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом за період з 08.06.2019 р. по 21.10.2019 р. в розмірі 544,68 грн. та за нарахування відсотків за користування кредитними коштами за період з 01.12.2018 р. по 07.06.2019 р. у розмірі 156,95 грн. Таким чином судом встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи, що заборгованість Відповідача перед Позивачем по кредиту станом на 21.10.2019 року складає 2355,89 гривень та заборгованість за відсотками 701,63 гривень. Загалом сума заборгованості Відповідача складає 3057,52 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд стягує з Відповідача на користь Позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1921 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved