Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» звернулось до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] була госпіталізована 22 листопада 2021 року о 20 годині 25 хвилин до КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» за направленням районного психіатра Вовчанського району Харківської області, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування, у зв`язку з наявністю у останньої тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. 22 листопада 2021 року о 20 годині 25 хвилин [PERSON] була оглянута черговим лікарем-психіатром КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» Парасюком С.В., а також завідуючим відділення Вовк І.Л., які підтвердили висновок про необхідність її госпіталізації. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1», за результатами огляду комісією підтверджено обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] до КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». У зв`язку з відсутністю усвідомленої згоди [PERSON] на госпіталізацію, КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» «Обласна психіатрична лікарня №1» звернулось до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. У судовому засіданні представник КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» - лікар-психіатр Задорожна Л.О. підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області Григорова Г.П. у судовому засіданні вважала доцільним госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, без її усвідомленої згоди. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] госпіталізована в КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» 22 листопада 2021 року о 20 годині 35 хвилин. 23 листопада 2021 року о 10 годині 00 хвилин [PERSON] оглянута комісією лікарів - психіатрів у зв`язку з тим, що при госпіталізації в психіатричний стаціонар не надала усвідомленої згоди на надання медичної допомоги. Комісія лікарів після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару через наявний у хворої психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми, безперервного типу перебігу, яка обумовлює: її небезпеку для себе та оточуючих; суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно частин другої-п`ятої статті 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання. Відповідно до змісту направлення в КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1», складеного 22 листопада 2021 року лікарем-психіатром КНП «Вовчанська центральна районна лікарня» Вовчанської міської ради Єліференко С.Ф., раніше до нього звертались представники сільської ради та сусіди [PERSON] з приводу неадекватної поведінки останньої. Оглянута лікарем в присутності голови сільської ради, а також працівників поліції. Під час огляду вела себе агресивно, розлючена, поведінка корекції не піддається. Як вбачається зі змісту виписки з історії хвороби №2809/2021, [PERSON] про себе розповідати відмовилась. Зі слів дочки [PERSON] стало відомо, що [PERSON] народилась в Республіці Комі, має старшу сестру, перебувала у шлюбі, з чоловіком розлучена. У [PERSON] семеро дітей, від офіційного шлюбу двоє, інші від різних чоловіків. [PERSON] живе окремо, хворіла гінекологічними захворюваннями, хворобами нирок, серцевою аритмією. За усвідомлене життя, дочці запам`яталась як неврівноважена особа. З 2018 року [PERSON] почала сама з собою розмовляти, чути голоси невидимих людей, писала та телефонувала до різних інстанцій, зокрема до органів МВС та приймальню президента України. [PERSON] має непродуктивний контакт, протягом бесіди увага притягується погано, говорить багато, афективно насичено, активно жестикулює, вважає, що госпіталізована всупереч її волі та несправедливо, у той же час підтверджує, що завжди ходить з сокирою «щоб не вкрали, бо вона дорого коштує, 170 гривень», «бере пилку, бо вона коштовна, 170 гривень», коли прийшла до сільської ради «за благанням робітників поставила сокиру у куточок», коли поверталась додому, то «заходила до свого двору задом, з сокирою в руках, щоб захищатись від нападників». Заявляє, що чоловік [PERSON] ґвалтує її чоловіка, вона бачила, як «в багажнику автівки його привозять різні машини кожного тижня», дочка [PERSON] «за нею стежить, ходить услід», цим пояснює її агресію до неї. Чоловік [PERSON] «коханець її чоловіка і насилує котів», чим пояснює агресію до неї. Мислення [PERSON] з грубими розривами, маревне, після огляду відмовилась снідати, оскільки «за час огляду їй підмінили їжу і щось в неї підсипали». Критики до висловів не має, усвідомленої згоди на обстеження, надання медичної допомоги не надає. Діагнох [PERSON] : шизофренія параноїдної форми, безперервний тип перебігу, психопатоподібний та параноїдний тип дефекту F 20.00. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» від 23 листопада 2021 року, [PERSON] страждає психічним розладом у формі шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, стан хворої обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Крім того, зібрані у справі докази (а саме медична документація) та їх належна оцінка свідчить, що хвора [PERSON] потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару, внаслідок гострого психіатричного розладу, який зумовлює її небезпеку для себе і оточуючих (шизофренія параноїдної форми) та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. Відтак, в ході судового розгляду судом встановлено наявність обох підстав для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачених статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», матеріали справи та пояснення лікаря-психіатра, свідчать про наявність у [PERSON] гострого психічного розладу, у зв`язку з чим обстеження та лікування хворої можливе лише в умовах стаціонару. Відповідно до Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, а саме принципом 16 встановлюється, що будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільним застосувати у відношенні [PERSON] , [INFO] , примусову стаціонарну психіатричну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved