Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі Лікарня) звернулось до суду з заявою, в якій просить застосувати відносно [PERSON] госпіталізацію до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] госпіталізований до Лікарні 14.04.2021 о 00:20 год. Направлення на госпіталізацію було видане фельдшером БШМД № 504 [PERSON] , який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від його матері [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] 14.04.2021 року оглянутий лікаремпсихіатром [PERSON] , який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. 14.04.2021 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми безперервного типу перебігу, внаслідок якого представляє соціальну небезпеку на адресу оточуючих, проявляє агресивну поведінку до оточуючих (погрожує своїй матері фізичною розправою), та підтвердила обґрунтованість рішення про його госпіталізацію згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.04.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Ель-Айюбі М.Д. підтримав заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначив, що станом на час розгляду справи [PERSON] продовжує представляти небезпеку для себе та оточуючих. Пояснив, що його лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечував можливість амбулаторного лікування [PERSON] . На уточнююче запитання суду пояснив, що агресія [PERSON] є проявом саме психічного розладу [PERSON] , а не звичайною антисоціальною поведінкою. Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти заяви про госпіталізацію [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник\~ [PERSON] -\~адвокат Юденкова А.В. в судовому засіданні підтримала позицію, висловлену [PERSON] . [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти його госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Пояснив, що є здоровою людиною. Також пояснив, що є творчою особою, художником. Він вирішив, що як художник повинен бути не від цього світу, психічнохворим, щоб творити та писати картини. Також зазначив, що його бентежили сни та він дійсно проявляв агресію до рідних та спричиняв останнім удари. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається із супровідного листка № 12/1763, [PERSON] 14.04.2021 року доставлений до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги. Згідно запису лікаря приймального відділення, [PERSON] при госпіталізації встановлений діагноз параноїдна шизофренія. Відповідно до заяви [PERSON] , вона просить госпіталізувати сина [PERSON] до Лікарні у зв`язку із рецидивом, внаслідок якого він став агресивним. Згідно заяви, [PERSON] перебував у відділенні поліції, працівники якої викликали швидку допомогу. Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 12/1763 від 14.04.2021, складеного комісією лікарів Лікарні, [PERSON] страждає на важкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, активної галюцинаторно-параноїдної симптоматики, агресивної поведінки на адресу оточуючих, внаслідок чого представляє небезпеку для оточуючих та потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що [PERSON] спостерігається психіатрами з 2000, неодноразово лікувався у зв`язку із психічним захворюванням, остання госпіталізація з 26.10.2020 по 07.04.2021. Частиною другою\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно\~ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ч. 3ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює його безпосередню небезпеку для оточуючих, та необхідності лікування [PERSON] виключно в стаціонарних умовах. Доводи [PERSON] та захисника щодо відсутності підстав для госпіталізації суд не може визнати обґрунтованими, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Так, вказані доводи спростовуються пояснення представника Лікарні, даними акту психіатричного огляду особи. У суду\~відсутні підстави\~ставити під\~сумнів компетенцію\~та висновки\~лікарів-психіатрів\~щодо наявності\~у [PERSON] \~тяжкого психічного\~захворювання,\~внаслідок якого\~він представляє\~безпосередню небезпеку\~для оточуючих та потребує в зв`язку з цим стаціонарного лікування. Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації [PERSON] до Лікарні у примусовому порядку.

Outcome: approved