Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Прокоп`євої Т.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь концерну заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2015 року по 31.01.2021 року в розмірі 63 863,69 грн., а також - судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позову вказав про те, що на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладеного між відповідачем [PERSON] та концерном, останній здійснював та продовжує надавати за адресою місця проживання відповідачів послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які ними споживаються без будь-яких заперечень щодо їхньої якості. Проте відповідачі належним чином не виконують встановлені вказаним договором зобов`язання з оплати наданих їм послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач. Ухвалою від 01 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України та відповідним повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, а також зазначила, що заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, але за останні три роки, просила застосувати позовну давність і стягнути борг лише за три роки. Відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-14). 22 листопада 2010 року між концерном «Міські теплові мережі» в особі директора філії по Хортицькому району Кириленка С.І. та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , - строком дії п`ять років з подальшою автоматичною пролонгацією щороку, якщо за місяць до закінчення його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (а.с.7зв). Тарифи на послуги, розмір плати за їх надання та порядок сплати обумовлено пп.6-9 вказаного договору. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01.03.2015 року по 31.01.2021 року за адресою реєстрації та проживання відповідачів концерном «МТМ» були надані, а відповідачами - спожиті послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) без будь-яких зауважень щодо їхньої якості. Згідно п.9 укладеного між сторонами договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (а.с.7). Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. За ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 (далі - Закон України № 2189-VIII)споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України,п.10 ч.1 ст.7 Закону України № 417-VIII«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наймачі (власники)/співвласники квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ч. 1 ст. 9 Закону України№ 2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Проте, як зазначено позивачем у позові, зобов`язання зі сплати спожитих послуг відповідачі належним чином не виконували, у зв`язку з чим за період з 01.03.2015 року по 31.01.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 63 863,69 грн., що підтверджується відповідними довідкою та розрахунком (а.с.4, 5-6). Водночас, відповідач [PERSON] у своїй заяві визнала борг лише за останні три роки, зазначивши при цьому, що поточні нарахування відповідачами сплачуються, просила застосувати позовну давність. У відповідності до ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно положень ч.1,5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, але лише в межах строку загальної позовної давності - з 26.02.2018 по 31.01.2021, за вирахуванням платежів, здійснених відповідачами в цей період, про що зазначала відповідач [PERSON] і що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості (а.с.5-6). Так, загальна сума нарахувань за надані протягом зазначеного періоду позивачем послуги становить 43 470,41 грн., сума сплачена відповідачами - 13 905,31 грн., отже стягненню підлягає різниця в розмірі 29 565,10 грн. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем - 2 270, 00 гривень судового збору, в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: у розмірі 1051,01 грн. по 262,75 грн. з кожного.

Outcome: partial