Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Квартирноексплуатаційний відділ міста Вінниці звернувся до суду з даним позовом. Зазначив, що відповідно до Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ міста Вінниця, затвердженого начальником Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління 25 червня 2013 року, КЕВ м.Вінниця є органом військового управлінні ЗС України та призначений для реалізації державної військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення. На обліку та балансі КЕВ м.Вінниця перебувають житлові будівлі, що знаходяться на території військового містечка села Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. Дані будівлі були передані КЕВ міста Вінниця від Васильківської КЕЧ району, згідно Акту приймання-передачі будівель, споруд і території військового містечка від 25 листопада 2005 року, затвердженого начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗС України. Наказом начальника КЕВ м.Вінниця №185 від 01 листопада 2014 року створено комісію по проведенню обстеження стану фондів військового містечка села Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. При обстежені житлового фонду розформованої військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, що знаходиться на території військового містечка було встановлено, що у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] . Після документальної перевірки, було встановлено, що [PERSON] безпідставно утримує службове жиле приміщення, так як остання вселилася самоправно до даної квартири. Відповідач на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов - не перебуває, ордеру на вселення чи будь-якого іншого дозволу від КЕВ міста Вінниця не отримувала. Тому позивач змушений звернутись до суду із даним позовом та просити виселити [PERSON] разом із іншими особами із службової квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, а також стягнути понесені позивачем судові витрати. 17 червня 2015 року за вхід.№3877 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить виселити [PERSON] із службової квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, а також стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати. Представник позивача квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці Ткачук О.С., яка діє на підставі довіреності №39 від 08.01.2015 року заявлені позовні вимоги підтримала у повному об`ємі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала. Суду пояснила, що дозвіл на вселення їй надав сільський голова села Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, вона самовільно квартиру не займала. Знає, що власником квартири є КЕВ міста Вінниці. Просить надати їй можливість ще трішки пожити, поки вона не облаштує інший житловий будинок для проживання. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що\~відповідно до Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ міста Вінниця, затвердженого начальником Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління 25 червня 2013 року, КЕВ м.Вінниця є органом військового управлінні ЗС України та призначений для реалізації державної військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатація забезпечення. На обліку та балансі КЕВ м.Вінниця перебувають житлові будівлі, що знаходяться на території військового містечка села Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. Дані будівлі бели передані КЕВ міста Вінниця від Васильківської КЕЧ району, згідно Акту приймання-передачі будівель, споруд і території військового містечка від 25 листопада 2005 року, затвердженого начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління ЗС України. Наказом начальника КЕВ м.Вінниця №185 від 01 листопада 2014 року створено комісію про проведенню обстеження стану фондів військового містечка села Дзигівка Ямпільського району Вінницької області. При обстежені житлового фонду розформованої військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, що знаходиться на території військового містечка було встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] . Після документальної перевірки, було встановлено, що [PERSON] безпідставно утримує службове жиле приміщення, так як остання вселився самоправно до даної квартири. [PERSON] на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов не перебуває, ордеру на вселення чи будь-якого іншого дозволу від КЕВ міста Вінниця не отримувала.\~ Оцінюючи усі докази в їх сукупності, доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні цивільні правовідносини\~\~з\~\~приводу самоправного зайняття [PERSON] жилого приміщення. Відповідно до ст.58 ЖК України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, який видає виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, ордер на житлове приміщення [PERSON] не видавався. Відповідно до ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Нормативно-правовим актом спеціальної дії у питаннях забезпечення військовослужбовців та працівників ЗСУ жилим приміщенням є наказ Міністра оборони України №737 від 30 листопада 2011 року, яким затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Згідно п.3.17 Наказу МОУ №737 виселення із службового житла провадиться в судовому порядку за позовом КЕВ району, на обліку в якому перебуває жиле приміщення. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для задоволення позову та виселення із житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення [PERSON] . Правомірними суд визнає і вимоги позивача про стягнення з відповідача\~\~сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача, а тому суд має підстави для задоволення вимоги про стягнення судових витрат. Документально підтверджено, що позивач сплатив 243 гривні 60 копійок судового збору. Тому з відповідача на користь\~\~позивача підлягає стягненню 243 гривні 60 копійок судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved