Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Керівник Знам`янської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] в розмірі 11003 грн. 85 коп. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що приблизно о 17 годині 20 хвилин 29.06.2018 [PERSON] ,\~перебуваючи в\~стані алкогольного\~сп`яніння та\~керуючи не\~зареєстрованим мопедом\~«Alpha»,\~рухався в\~світлу пору\~доби по\~автодорозі на\~дільниці,\~яка розташована\~поряд із\~домоволодінням,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] .\~Рухаючись на\~вказаному відрізку\~автодороги,\~ [PERSON] \~у порушення\~вимог п.п.31.6\~а),\~12.1,\~2.3\~б)\~Правил дорожнього\~руху України,\~достовірно знаючи\~про несправність\~гальмівної системи,\~не врахував\~дорожню обстановку,\~характер дорожнього\~полотна та\~не обрав\~безпечної швидкості\~керованого ним\~мопеду,\~що призвело\~до втрати\~безпечного керування\~транспортним засобом\~та падіння\~мопеду.\~Внаслідок даної\~дорожньо-транспортної\~пригоди пасажир\~мопеду [PERSON] \~отримав тілесні\~ушкодження у\~вигляді закритого\~уламкового перелому\~верхньої треті\~лівого стегна\~зі зміщенням\~відламка,\~які,\~згідно з\~висновком судово-медичної\~експертизи від\~18.09.2018\~№108,\~відносяться до\~категорії середнього\~ступеню тяжкості,\~що потягли\~за собою\~тривалий розлад\~здоров`я.Своїми\~протиправними діями\~ [PERSON] \~скоїв порушення\~правил безпеки\~дорожнього руху\~та експлуатації\~транспорту особою,\~яка керує\~транспортним засобом,\~що спричинило\~потерпілому середньої\~тяжкості тілесне\~ушкодження,\~тобто кримінальне\~правопорушення,\~передбачене ч.1\~ст.286\~КК України.\~Під час\~підготовчого розгляду\~кримінального провадження\~№1-кп/389/291/18\~потерпілим [PERSON] \~подано письмове\~клопотання про\~звільнення [PERSON] \~від кримінальної\~відповідальності та\~закриття кримінального\~провадження,\~оскільки вони\~помирилися,\~претензій матеріального\~або морального\~характеру він\~до обвинуваченого\~не має.\~Ухвалою Знам`янського\~міськрайонного суду\~Кіровоградської області\~від 30.01.2019\~ [PERSON] \~звільнено від\~кримінальної відповідальності\~на підставі\~ст.46\~КК України\~у зв`язку\~з примиренням\~винного з потерпілим, кримінальне провадження №1-кп/389/291/18 закрито. Ухвала набрала законної сили 07.02.2019. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні комунального закладу «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» з 29.06.2018 по 25.08.2018, тобто 57 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня на момент лікування [PERSON] становила 193 грн. 05 коп. Таким чином, на його лікування лікарнею витрачено 11003 грн. 85 коп., і ця сума підлягає стягненню з [PERSON] . Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представники Знам`янської міської ради Кіровоградської області та комунального закладу «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» в судове засідання не з`явилися, але подали суду заяви, в яких підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2019, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, частиною 4 статті 56 ЦПК України передбачено, що прокуратура забезпечує представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Випадки представництва прокуратурою інтересів держави в судах визначені, зокрема, ст.23 Закону України «Пpo прокуратуру». Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвалою Знам`янського\~міськрайонного суду\~Кіровоградської області\~від 30.01.2019\~ [PERSON] \~звільнено від\~кримінальної відповідальності\~на підставі\~ст.46\~КК України\~у зв`язку\~з примиренням\~винного з потерпілим, кримінальне провадження №1-кп/389/291/18 закрито (а.с.9-10). Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з висновком експерта №108, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому верхньої треті лівого стегна зі зміщенням відламка, які відносяться до категорії середньої тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я (а.с.12-13). У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні комунального закладу «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» з 29.06.2018 по 25.08.2018, тобто 57 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня на момент лікування [PERSON] становила 193 грн. 05 коп. Таким чином, на його лікування лікарнею витрачено 11003 грн. 85 коп., що вбачається з розрахунку вартості ліжко-дня по комунальному закладу «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» стосовно [PERSON] і листа від 06.02.2019 №03/351 (а.с.11, 16). Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Зі змісту постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» вбачається, що витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16.07.1993 №545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Враховуючи викладене та те, що внаслідок спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] , останній перебував на стаціонарному лікуванні й доведений причинний зв`язок між злочинними діями [PERSON] і перебуванням потерпілого на лікуванні, вартість якого становить 11003 грн. 85 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеним, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.1206 ЦК України,

Outcome: approved