Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Алекскредит» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. 17 квітня 2020 року, зареєстрований у реєстрі за № 9458, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість в розмірі 14 021,43 грн (а.с.1-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №9458 від 17 квітня 2020 року, який вчинено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «Алекскредит» 14 021,43 грн заборгованості за кредитним договором. Вказує, що вчиняючи виконавчий напис від 17.04.2020, приватний нотаріус всупереч вимогам чинного законодавства не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості між стягувачем та боржником, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.1, 3.2 Порядку про безспірність заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі зроблено ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» одноособово, без урахування його думки та позиції, як позичальника коштів, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15.06.2020 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року вказану цивільну справу прийнято до розгляду суддею Маслюк Н.В. Ухвалою суду від 12.08.2020 розгляд справи відкладено у зв`язку з неотриманням доказів та повторно витребувано докази. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені, від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду суду до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подавав. Треті особи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.. З урахуванням вищевикладеного судом 29.09.2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 09.09.2019 між [PERSON] та ТОВ «Алекскредит» укладений договір про надання кредиту у розмірі 7 000 грн зі сплатою процентів та строком повернення кредиту: 30 календарних днів до 09.10.2019 включно (а.с.24-27). 17 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №9458, яким стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» 12 221,43 заборгованості по кредитному договору №2688164 від 09.09.2019 року за період з 10.10.2019 до 31.01.2020, що складається із: заборгованості за сумою кредиту - 7 000 грн, простроченої заборгованості по несплаченим процентам - 5 221,43 грн, а також стягнуто 1 800 грн витрат за вчинення виконавчого напису, що загалом становить 14 021,43 грн (а.с.27зв, 63). За заявою представника Товариства ТОВ «Алекскредит» та на виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, який має силу виконавчого документа, 24.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №9458 від 17.04.2020, винесеного приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 14 021,43 грн (а.с.9, 54-56). Про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 24.04.2020 року повідомив [PERSON] (а.с.8). Як вбачається із матеріалів справи 03.12.2019 року та 23.01.2020 року [PERSON] звертався до ТОВ «Алекскредит» та повідомляв про намір сплатити заборгованість, яка виникла за договором №2688164 від 19.09.2019 (а.с.11, 12). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Ухвалою суду від 12.08.2020 витребувано у відповідача документи, які стали підставою для вчинення приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виконавчого напису 17 квітня 2020 року зареєстрованого у реєстрі за № 9458 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість за кредитним договором. Вказану ухвалу отримано відповідачем 03.09.2020, однак у встановлений строк відповіді не надійшло. Отже, матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №2688164 від 19.09.2019. Також, у матеріалах у матеріалах справи відсутні відомості щодо розрахунку грошового зобов`язання. Отже відсутні відомості за який період виникла заборгованість, не зазначені суми заборгованості та строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, згідно виконавчого напису заборгованість за кредитним договором стягнута з позивача за період з 10.09.2019 до 31.01.2020. У свою чергу відповідно до положень укладеного кредитного договору від 09.09.2019 вбачається, що кредит надавався на 30 календарних днів до 09.10.2019 включно. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18). Однак, відсотки стягнуті за виконавчим написом за період з 10.09.2019 до 31.01.2020, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування. Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором №2688164 від 09.09.2019 безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп (а.с.5) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з чч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі угоди про надання правничої допомоги від 12.05.2020 року, укладеного з адвокатом Швидким О.В. та ордеру на надання правничої допомоги (а.с.14, 40). Позивач сплатив 5 000 грн за надання послуг згідно угоди від 12.05.2020, що підтверджується копією квитанції від 07.07.2020 (а.с.43), розрахунком суми судових витрат, відповідно до якого адвокатом надані послуги щодо консультування (1 000 грн), складення позову (2 000 грн), направлення запиту (500 грн) та участь у судовому засіданні (1 500 грн) (а.с.42). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved