Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня №1» звернувся до Харківського районного суду Харківської області із заявою про продовження примусової госпіталізації в порядку Закону України «Про психіатричну допомогу» відносно недієздатної [PERSON], [INFO], в умовах психіатричного стаціонару. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [PERSON] був госпіталізований до Комунального закладу охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня №1» 09 грудня 2016 року о 10 годині 30 хвилин на підставі направлення лікаря Ново-Воводолазької ЦРБ. На підставі відомостей, які надійшли від лікаря Ново-Воводолазької ЦРБ 09 грудня 2016 року [PERSON] був оглянута лікарем-психіатром Комунального закладу охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня №1» [PERSON], який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації, після чого [PERSON], також був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1». Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON], згідно Закону України «Про психіатричну допомогу», адже хвора страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервна течія, внаслідок чого не може самостійно задовольнити свої основні життєві вимоги на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоровю, у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання їй медичної психіатричної допомоги. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2016 року було надано дозвіл на госпіталізацію [PERSON] та згідно з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2017 року примусову госпіталізацію продовжено. У звязку із нестабільним психічним станом після проходження комісії від 05 грудня 2017 року, комісія лікарів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує продовження лікування тільки в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні представник Комунального закладу охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня №1», лікар-психіатр [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав заяву про продовження примусової госпіталізації відносно недієздатного [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару та просив її задовольнити, а також пояснив, що в процесі лікування психічний стан хворого не стабільний, періодично зявляється безсоння, тривога, страхи, ідеї у формі маячіння, критика до свого захворювання відсутня. Законний представник (опікун) [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, де вона вказала, що проти задоволення заяви медичного закладу не заперечує. Прокурор у судовому засіданні вважав доцільним продовжити примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару відносно недієздатного [PERSON] Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 квітня 2010 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним та призначено його опікунами мати - [PERSON] та батька [PERSON]. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2016 року застосовано у відношенні [PERSON] без його усвідомленої згоди примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару Комунального закладу охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня №1», а згідно з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2017 року примусову госпіталізацію відносно [PERSON] продовжено. 05 грудня 2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу охорони здоровя «Обласна психіатрична лікарня №1», відповідно до висновків зазначеної комісії, останній страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервна течія, внаслідок чого не може самостійно задовольнити свої основні життєві вимоги на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоровю, у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання їй медичної психіатричної допомоги. В процесі лікування психічний стан хворого не стабільний, періодично зявляється безсоння, тривога, страхи, ідеї у формі маячіння, критика до свого захворювання відсутня. Відповідно до ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра. Згідно до вимог статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року продовження застосування примусових заходів медичного характеру, в тому числі й надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку можливе на строк, який не перевищує 6-ти місяців. Згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів-не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою лікаря-психіатра, який надає особі таку психіатричну допомогу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що надані суду факти свідчать про наявність у [PERSON], [INFO], психічного захворювання, хворий становить суспільну небезпеку для оточуючих і має потребу в продовженні госпіталізації, в звязку з чим, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.12, 13, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» та

Outcome: approved