Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачка [PERSON] звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі- АТ «Альфа-Банк») про захист прав споживачів та стягнення коштів (повернення банківського вкладу та процентів). Позовні вимоги мотивує тим, що 18.07.2014 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в особі начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON], було укладено Договір банківського вкладу «Інвестиційний» №4. Зазначає, що згідно п. 1.1 Договору банк відкриває Клієнту депозитний рахунок, а Клієнт (позивач [PERSON] ) вносить на цей рахунок грошові кошти в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) доларів США. Внесення клієнтом грошових коштів підтверджується Банком шляхом видачі розпорядження та договору. Посилається на те, що 18.07.2014 року нею, [PERSON] , було внесено Відповідачу депозитний вклад в сумі 5000,00 доларів США, що підтверджується Розпорядженням банку на внесення коштів на депозит від 18.07.2014 року. Договір був підписаний начальником Кіцманського відділення №933 [PERSON], повноваження якої на період, у якому він укладався, підтверджені довіреністю від 15 жовтня 2013 року, посвідченою нотаріусом Коптєловою O.P. Даною довіреністю ПАТ «Укрсоцбанк» в особі представника уповноважив начальника Кіцманського відділення №933 [PERSON] на укладення договорів банківського вкладу щодо вчинення інших дій, пов`язаних з виконанням цієї довіреності. Крім того зазначає, що факт того, що Договір та Розпорядження підписано начальником Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] підтверджується витягом з висновку почеркознавчої експертизи від 28.01.2015 року №98-К. У висновку експерта встановлюється, що вищезазначені документи підписані [PERSON] . Також посилається на те, що Договір та Розпорядження посвідчені печаткою «м.Київ* Україна* Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» * Кіцманське відділення* ідентифікаційний код 00039019 * КАСА №1», що підтверджується висновком експерта №209-К від 24.02.2015 року. Висновки експертів №209-К від 24.02.2015 року та №98-К від 28.01.2015 року складені в межах кримінального провадження №12014260110000622. Крім цього зазначає, що пунктом 1.1 Договору передбачено нарахування та сплату банком відсотків за розміщення депозитного вкладу у розмірі 12,5 % річних. Відповідно п.2.2 Договору нарахування процентів на Депозитний вклад здійснюється за фактичну кількість днів у місяці та році (28-29-30-31/360). При розрахунку процентів враховується фактичний залишок коштів на рахунку на кінець кожного календарного року періоду, за який здійснюється нарахування пророцентів. При розрахунку процентів не враховуються день початку та день закінчення строку, на який залучається депозитний вклад. Згідно п. 1.2.Договору встановлено, що депозитний вклад залучається на строк з 18.07.2014 року по 18.10.2014 року включно. Враховуючи строк розміщення банківського вкладу у відповідності до п.3.2.1 Договору за період з 19.07.2014 року по 17.10.2014 року сума відсотків, які Відповідач був авбов`язаний нарахувати та сплатити Позивачу складає: 5000, 00 дол.США х (12,5 /100) х (90/365) = 154 дол.США Також вказує, що у відповідності до п.п. 3.2.4, 2.3 Договору відповідач зобов`язаний повернути суму Депозитного вкладу та суму нарахованих процентів готівкою в останній день строку, на який залучався депозитний вклад. Згідно п.1.2. Договору вклад залучається з 18.07.2014 року по 18.10.2014 року включно, протее, в порушення п. 1.2, 3.2.4, 2.3 Договору, банківський вклад і відсотки до цього часу їй, позивачу [PERSON] , не повернуто. Крім цього позивач посилається на те, що в даний час у провадженні Сторожинецького районного суду Чернівецької області знаходиться кримінальна справа №718/470/17 щодо колишнього начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних примшорушень, передбачених ст. 191 ч.3, ст. 191 ч.4, ст. 191 ч.5, ст. 200 ч.2 КК України. Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні №12014260110000622 внесеному в ЄРДР 21 листопада 2014 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.З, ст.191 4.4. ст.191 4.5, ст.200 ч.2 КК України, з якого вбачається, що - «18.07.2014, [PERSON] , перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк», розташованого в місті Кіцмань по вул. Незалежності,71, отримала від [PERSON] кошти в сумі 5000 доларів США для відкриття депозитного рахунку на її ім`я та внесення зазначених коштів на цей рахунок, однак ввірені їй кошти [PERSON] в касу банку не внесла, не відобразила дану операцію по обліках банку та, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа даними коштами, звернувши їх на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд. З метою створення видимості законності своїх дій, [PERSON] в службовому кабінеті банку склала договір №4 банківського вкладу «Інвестиційний» між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , відповідно до якого банк відкриває депозитний вклад «Інвестиційний» з поточним рахунком № [NUMBER] на суму 5000 доларів США з нарахуванням 12,5 % річних. Вказаний договір [PERSON] підписала, завірила печаткою Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» №1» та передала [PERSON] » [PERSON] по даному кримінальному провадженні визнана потерпілою. Вказує, що [PERSON] склала розпорядження на внесення коштів на депозит, в якому зазначила що [PERSON] внесено в банк кошти в розмірі 5000 доларів США, підписала розпорядження, завірила печаткою Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» «Каса №1» банку та передала [PERSON] . Також вказує, що Договір банківського вкладу «Інвестиційний» №4 від 18.07.2014 року між нею, [PERSON] і ПАТ «Укрсоцбанк» укладений в письмовій формі з уповноваженою особою банку, начальником Кіцманського відділення, підписаний сторонами та посвідчений печаткою відділення ПАТ «Укрсоцбанк». Розпорядження банку на внесення коштів від 18.07.2014 року на суму 5000,00 доларів США, яке було видано їй уповноваженою особою банку на підтвердження внесення коштів, за змістом та формою відповідають вимогам, які передбачені пунктом 2.9 гаави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року №174 (містить всі необхідні реквізити, а саме найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції, зазначено платника та отримувача, суму касової операції, підписане уповноваженою особою банку та скріплене печаткою «Каса №1», тобто, Договір та Розпорядження, складені між нею та Відповідачем, свідчать про дотримання сторонами письмової форми договору банківського вкладу. З посиланням на відповідні норми Закону, просила суд стягнути з акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] суму банківського вкладу - 5000,00 доларів США та суму відсотків з банківського вкладу - 154 долари США. Короткий зміст відзиву відповідача на позовну заяву 23.06.2021 року представником АТ «Альфа-банк», адвокатом Самокиша В.Ю., скеровано на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що АТ «Альфа-банк» не погоджується з доводами позивача та вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує на те, що відповідно до вимог ст.1058 ЦК України, ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст.7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пунктів 1.1, 1.5, 1.9 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління НБУ №492 від 12.11.2003 року та п.2.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою НБУ №516 від 03.12.2003 року, договір банківського вкладу носить реальний, оплатний характер, який вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми. Проте, наданий позивачем Договір №4 «Інвестиційний» від 18.07.2014 року, не містить ознаки реального договору та взагалі не укладений між позивачем та банком. Згідно п.5.6 Договору, він укладений в двох примірниках, по одному примірнику для кожної сторони. Проте, фактично не укладався, оскільки у банку відсутній його примірник, копія якого надана позивачем до позовної заяви. Зазначена обставина свідчить про безпідставність тверджень позивача щодо невиконання відповідачем тих чи інших обов`язків за правочином, якого не існує. Водночас, відсутність складової частини процесуальних правовідносин (змісту правовідносин) між учасниками цивільного процесу, свідчить про відсутність у позивача права на звернення до суду та про наявність перешкод для відкриття провадження у справі. Задоволення позовних вимог за таких обставин може бути підставою для постановлення незаконного рішення. У викладених в статті 6 Договору реквізитах, не зазначено ні код ЄДРПОУ банку, ні його юридична адреса, ні номер кореспондентського рахунку. Також він не містить паспортних даних, реєстраційного номеру облікової картки платника податків та повної адреси місця проживання позивача. Зазначення таких реквізитів є звичайним для даного виду банківських договорів та унормовано законодавчо, зокрема у п.п.2.1, 2.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах. На примірнику наданого Договору нанесений відбиток печатки «Каса №1», який не використовується під час укладання депозитних договорів. Зазначає, що позивач стверджує, що нею було внесено кошти на депозит, але при цьому взагалі в жодному документі не зазначено номера рахунку клієнта. Разом з тим, виходячи зі змісту вказаного пункту Договору, внесення клієнтом грошових коштів підтверджується Договором та розпорядженням. Вказаний пункт містить виключний перелік конкретних документів. Однак позивачем не додано передбаченого Договором документу, який має підтвердити факт внесення коштів. Зі змісту Договору, на який посилається позивач, не слідує, що внесення коштів на депозит може бути підтверджено будь-яким іншим документом. Додані до позову копії розпоряджень не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, адже не відповідають вимогам закону та суперечать Договору. Згідно цих документів, кошти розміщувалися згідно так званого договору №4 від 18.07.2014 року, та не є підписаними касиром, що прямо суперечить Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою НБУ №174 від 01.06.2011 року (у редакції 2012 року). Пунктом 1.3 Розділу IV вказаної Інструкції встановлено, що касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов`язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача. Додані позивачем розпорядження встановленим законодавством вимогам до касових документів не відповідають та не можуть бути підтвердженням внесення грошових коштів до установи банку. Всупереч положенням п.2.9. гл.2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року №174, внесення грошової суми позивачем не підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Долучені до позовної заяви копії письмових документів з назвою «розпорядження на внесення коштів на депозит» не відповідають вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками України. Оскільки внесення грошових сум, крім договору банківського вкладу, не підтверджується платіжним документом, який би відповідав вимогам чинного законодавства, письмова форма договору банківського вкладу не додержана, а отже договір банківського вкладу в будь-якому випадку є нікчемним. Звертаючись до суду з позовною заявою до ПАТ «Укрсоцбанк», позивач не надав належних доказів на підтвердження порушення, невизнання або оспорювання його права відповідачем. Таким чином, з посиланням на відповідні норми законодавства, просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Короткий зміст відповіді на відзив Представник позивача [PERSON] , адвокат Тесліцький А.М., подаючи до суду відповідь на відзив 06.07.2021 року, зазначив, що заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву з приводу позовних вимог вважає такими, що не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з наступних мотивів. Відсутність примірника Договору банківського вкладу «Інвестиційний» №4, укладеного між Позивачкою та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», у Відповідача не може свідчити про те що вказаний правочин не існує, про що зазначено у відзиві, а тим більше про відсутність підстав для звернення до суду за захистом порушеного права. Між Позивачкою та Відповідачем в справі існують правовідносини банківського вкладу, які виникли на підставі Договору банківського вкладу «Інвестиційний» №4, що підтверджено копіями письмових доказів, наявних у справі; відсутність тих чи інших реквізитів сторін в Договорі не робить останній таким, що не відповідає нормам чинного на момент його укладення законодавства, та тим більше нікчемним. Посилається на те, що відповідачем також не враховано, що в п.1.10 Інструкції про порядок відкриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів в редакції чинній на дату укладення Договору встановлено які умови банківського вкладу повинні бути обумовлені договором: вид банківського вкладу; сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок; строк зберігання коштів (за строковим вкладом); розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін; умови дострокового розірвання оговору; інші умови за погодженням сторін. Всі перелічені умови банківського вкладу присутні в Договорі банківського вкладу «Інвестиційний» №4 Крім цього вказує на те, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не вірно стверджується про те, що до позовної заяви не додано передбаченого Договором документу, який має підтвердити факт внесення коштів. Додатком до позовної заяви додано копію розпорядження про внесення банківського вкладу від 18.07.2014 року, яке у відповідності до п. 1.1. Договору і підтверджує факт внесення коштів на депозит. Твердження Відповідача про те що Розпорядження не може бути документом, який підтверджує внесення коштів через його невідповідність формі заяви на переказ готівки, оформлення якої передбачено вимогами п.2.2 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01 червня 2011 року № 174, є некоректним оскільки Розпорядження банку на внесення коштів від 18.07.2014 року на суму 5000,00 доларів США, які були видані Позивачці уповноваженою особою банку на підтвердження внесення коштів, за змістом та формою відповідають вимогам, які передбачені пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції, зазначено платника та отримувача, суму касової операції підписане уповноваженою особою банку та скріплене печаткою «Каса №1», тобто Договір та Розпорядження, складені між позивачем та відповідачем, свідчать про дотримання сторонами письмової форми договору банківського вкладу. Враховуючи наведене, просить задовольнити позовін вимоги. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.06.2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. 26.07.2021 року ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Заходів щодо забезпечення доказів, забезпечення позову по справі не вживалося, зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Позиція представників сторін в судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Тесліцький А.М., просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та повідомив, що докази про стягнення судових витрат на правову допомогу буде надано після винесення рішення по справі. Представник відповідача АТ «Альфа Банк», адвокат Самокиша В.Ю., просила відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 18.07.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк, в особі начальника Кіцманського відділення банку [PERSON], укладено Договір банківського вкладу «Інвестиційний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально - мультивалютний) №4 на суму 5000 доларів США з нарахуванням відсотків в розмірі 12,5 % річних. Згідно із умовами договору внесення клієнтом грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору. Депозитний вклад залучається на строк з 18.07.2014 року по 18.10.2014 року включно (а.с. 10). Пунктом 1.3. Договору визначено, що на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються. З копії розпорядження на внесення коштів на депозит від 18.07.2014 року, виданого Кіцманським відділенням ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк», вбачається, що його видано на виконання умов договору №4 від 18.07.2014 року, за яким: дата внесення коштів - 18.07.2014 року, дата повернення депозиту 18.10.2014 року, код строку кредитних ресурсів - щомісячно, сума внесення коштів на депозит 5000 доларів США. Наявні підписи у графах «клієнт [PERSON] », «Начальник Кіцманського відділення [PERSON] ». Дата рахунку 18.07.2014 року. Також наявний відтиск печатки каси №1 банку (а.с. 11). Згідно довіреності від 15.10.2013 року [PERSON] надано право від імені Банку укладати договори банківського вкладу на умовах «Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом підписання заяв про розміщення депозиту (а.с.12). Як вбачається із висновку судово-почеркознавчої експертизи документів №98-К від 28.01.2015 року, що проводилась в межах кримінального провадження №12014260110000622, підписи в наступних документах: Договорі банківського кладу «Інвестиційний» №4 від 18.07.2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , розпорядженні від 18.07.2014 р. виданих на ім.`я [PERSON] виконані [PERSON] (а.с. 15-17). За результатами проведеної НДЕКЦ при УМВС України у Чернівецькій області технічної експертизи документів, підготовлено висновок №209-К від 24.02.2015 року з якого вбачається, що відбиток печатки «м.Київ * Україна * Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» * Кіцманське відділення * Ідентифікаційний код 00039019 * КАСА№1» у Договорі банківського кладу «Інвестиційний» №4 від 18.07.2014 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , розпорядженні від 18.07.2014 року, виданих на ім`я [PERSON] , нанесені кліше печатки «м.Київ * Україна * Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» * Кіцманське відділення * Ідентифікаційний код 00039019 * КАСА№1» зразки якої надані на дослідження. (а.с.18-21). Судом також встановлено, що відповідно до змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №12014260110000622, внесеному в ЄРДР 21 листопада 2014 року, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 ч.4. ст.191 ч.5, ст.200 ч.2 КК України, 24.01.2014 року [PERSON] , перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк», розташованого в м. Кіцмань по вул. Незалежності, 71, отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 58245,5 грн. для відкриття депозитного рахунку на її ім`я та внесення зазначених коштів на цей рахунок, однак ввірені їй кошти в касу банку не внесла, не відобразила дану операцію по обліках банку та, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа даними коштами, звернувши їх на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд. З метою створення видимості законності своїх дій [PERSON] в службовому кабінеті банку склала договір №4 банківського вкладу між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , відповідно до якого банк відкриває депозитний рахунок на суму 5000 доларів США. Даний договір підписала від свого імені, завірила печаткою Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» «Каса №1» та передала [PERSON] (а.с.23-27). [PERSON] по даному кримінальному провадженні визнана потерпілою. Відповідно до п.34 Посадової інструкції, з якою [PERSON] ознайомлена 28 жовтня 2010 року, до її обов`язків відноситься затвердження підписом документів фінансового, розрахункового характеру, листів, договорів відповідно до наданої довіреності. Правонаступником АТ «Укрсоцбанку», згідно відомостей, які містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є АТ «Альфа-Банк» з 03.12.2019 року. (а.с.33-35). Норми права, які застосував суд та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першоїстатті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Статтею 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно ст.203 ч.4 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.1058 ч.2 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Частинами 2, 3, 6 ст.633 ЦК України встановлено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки , відповідно до договору. Відповідно до ч.1ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За змістом ч.1ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу є реальним договором, тобто вважається укладеним у разі прийняття банком від вкладника або від третьої особи на користь вкладника грошової суми. Такі дії вкладника чи третьої особи в його інтересах є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника з`являється право вимагати від банку повернення суми вкладу та виплати відсотків на неї, а у банку - відповідні обов`язки. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) та банку (боржника). Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року по справі №6-352цс16. Відповідно до ч.3 ст.1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч.2 ст.1068 ЦК України). Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до ст.1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516 (далі Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно з п.2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку (ч.3 ст.1058, ч.2 ст.1068 ЦК України, п.2.1 Положення). Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за №1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки; договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис; письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо. Так пункт 10.1 Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 року №174 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 року за №790/19528, яка прийнята на заміну Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 року №337, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Відповідно до п.1.1 ст.1 розділу IV Інструкції №174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема, заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10). Пункт 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції №174 визначає зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цієюІнструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом. Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Розділу IV Інструкції № 174 касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Така позиція відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 06.06.2012 року по справі №6-17цс12 та від 29.10.2014 року по справі №6-118цс14. Квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, що відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 25.04.2012 року по справі №6-20цс12 та від 06.04.2016 року по справі №6-352цс16). Додержання письмової форми договору є обов`язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником (пункт 2.2 глави 2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженогопостановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516). Банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати, зокрема, своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів і належний внутрішній контроль за касовими операціями (пункт 8 розділу Інструкції №174). Відповідно до пункту 1.6 статті 1 розділу IV Інструкції №174 банк (філія) визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати касові документи, і визначає систему контролю за виконанням касових операцій. Відтак, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору. Відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. Необліковування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами відповідного договору банківського вкладу (депозиту) його письмової форми. Така позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року по справі №463/5896/14-ц, та в подальшому у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 року по справі №752/7208/15-ц. У частині 3 статті 1060 ЦК Українизазначено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що є недопустимою одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку правових відносин, на які поширюється його дія, втім з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої слабкої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг, страхування тощо. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. А у статті 78 ЦПК України зазначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до чч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Мотиви з яких виходив суд. Судом встановлено, що 18.07.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», в особі начальника Кіцманського відділення банку [PERSON], укладено Договір банківського вкладу «Інвестиційний» (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально - мультивалютний) №4, на суму 5000 доларів США з нарахуванням відсотків в розмірі 12,5 % річних. Згідно із умовами договору внесення клієнтом грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору. Депозитний вклад залучається на строк з 18.07.2014 року по 18.10.2014 року включно. Внесення клієнтом грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору. В обвинувальному акті по кримінальному провадженні №12014260110000622, внесеному до ЄРДР 21.11.2014 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України, викладено всі обставини укладення 18.07.2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк», в особі начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON], та [PERSON] договору банківського вкладу «Інвестиційний» №4, зокрема: - підписання начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON] зазначеного договору, скріплення підписами сторін та печаткою банку; - отримання начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] коштів у розмірі 5000 доларів США, з наданням [PERSON] підписаних сторонами договору, передбачених його умовами та зазначеними вище актами НБУ «інших документів» на підтвердження цього факту - розпоряджень на внесення коштів на депозит. Станом на 18.07.2014 року начальник Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] у силу своїх посадових обов`язків була наділена повноваженнями на оформлення та підписання документів щодо залучення депозитів від фізичних осіб, про що зазначено у матеріалах службового розслідування ПАТ «Укрсоцбанк». Сторонами не заперечувалось, що договір банківського вкладу, на підставі якого позивач [PERSON] просить стягнути грошові кошти, з боку відповідача підписано колишньою керуючою Кіцманським відділенням ПАТ «Укрсоцбанк» №933 [PERSON] , відносно якої з листопада 2017 року на розгляді у Сторожинецькому районному суді Чернівецької області перебуває кримінальне провадження №12014260110000622, внесене до ЄРДР 21.11.2014 року за ст.191ч.3, ст.191ч.4. ст.191ч.5, ст.200ч.2КК України, в тому числі по епізоду, де потерпілою стороною являється [PERSON] . Після закінчення строку дії депозитного договору, вклад в розмірі 5000 доларів США на вимогу [PERSON] повернуто їй не були, отже є підстави для захисту прав вкладника [PERSON] шляхом стягнення вказаних коштів у судовому порядку. Досліджені в судовому засіданні докази та встановлені на їх підставі обставини в сукупності з наведеними правовими позиціями Верховного Суду повністю спростовують викладені представником відповідача у відзиві на позов доводи про те, що договір банківського вкладу №4 від 18.07.2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] не укладався, а надані позивачем на підтвердження позовних вимог докази є неналежними. Безпідставними є доводи сторони відповідача щодо відсутності належних доказів щодо внесення позивачем коштів до каси банку, а надані ним розпорядження суперечать вимогам Інструкції, враховуючи наступне. Так, на підтвердження заявлених вимог позивач надав суду копію розпорядження банку про внесення коштів на депозит, прийнятих начальником Кіцманського відділення [PERSON] , засвідчених підписами [PERSON] , скріплених печаткою банку, що підтверджується висновками судових експертиз в кримінальному провадженні. Отже, факт укладення договору банківського вкладу та внесення позивачем коштів підтверджено належними та допустимими доказами, а грошові кошти за договором банківського вкладу позивачу на його вимогу не виплачені, суд приходить до переконання про стягнення вказаних коштів. Як передбачено ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. При зверненні до суду з даним позовом позивач звільнена від сплати судового збору. З огляду на вказані вимоги, з відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1377 гривень 66 коп. (5154 $ *26,73 :100) На підставі викладеного, ст. ст.4, 15, 16, 509, 526, 608, 610, 625, 1058, 1059, 1060, 1061, 1068, 1070 ЦК України, ст.ст.1, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,

Outcome: approved