Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач - [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних щодо предмету спору Інспекція державного архітектурно-будівельного контрою у Чернівецькій області, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про усунення перешкод у користуванні власністю, мотивуючи тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у вказаному будинковолодінні за вищевказаною адресою позивач зареєстрована та проживає, відповідачка [PERSON] , володіє землею земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , яка є суміжною з будинковолодінням позивачки. Стверджує, що відповідач являться її сусідкою знищила паркан який був змурований із силікатної цегли на цементному розчині на бетонному стрічковому фундаменті. Вважає що відповідач самовільно захопив територію,знищив паркан, оскільки я не одноразово зверталась в державні органи для вирішення конфлікту з відповідачем, однак ніякого результату це не дало, і тому позивач змушена звертатись до суду. Оскільки позивач вважає що її право порушено користуватись своєю власністю, і вважає дії відповідача неправомірними, просить суд стягувати судові витрати з відповідача. Рух справи та позиція сторін Ухвалою Шевченківського районного суд м. Чернівці від 25.08.2020 р. відкрито спрощене провадження Позивач [PERSON] в судове засідання не з`являлась, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи, доручила представляти свої інтереси представнику, адвокату Фортуні Г.Г. на підставі довіреності від 18.05.2012 року, який в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання повторно не з`являлася, відомостей про поважність причини неявки суду не надала, будучи повідомленою про день і час місце розгляду справи. Треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог - представник Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Чернівецькій області та представник Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судові засідання не з`являлись, відповідно направили на адресу суду листи про розгляд справи без участі представників. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача; об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті заявлених вимог, суд зважає на наступне. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом, належними доказами, встановлено, що позивач [PERSON] є власниками господарської будівлі і споруди на підставі технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.12-14). А також земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS] на підставі правовстановлюючих документів, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 122551 кадастровий номер земельної ділянки 7310136300:12:003:0084площею 0,0828 га,(а.с.7). У відповідності до опису проведення контрольних обмірів земельної ділянки від 22.05.2020 року , під час проведення контрольних замірів було виявленно розбіжність між фактичними промірами, площею та конфігурацією ділянки, та даними які вказані в державному акті та встановлено, що частину земельної ділянки самовільно зайнято (а.с.18). Судом встановлено, що позивач заявою звертався до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, в результаті чого була проведена перевірка щодо дотримання вимог земельного законодавства. Відповідно до результатів перевірки 03.06.2020 року, державними інспекторами було складено Акт перевірки за №346-ДК/231АП/09/01-20, в якому вказано, що самовільне зайняття земельної ділянки здійснено шляхом встановлення бетонної огорожі (фундаменту) під капітальну огорожу, чим приєднано частину земельної ділянки, ділянку площею 0.0016 га до землеволодіння за адресою: [ADDRESS] . Категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Також в Акті зазначається, що такими діями відповідач порушує вимоги ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України. Попередньо кваліфікують зазначені дії та обставини, як самовільне зайняття вищезазначеної земельної ділянки, відповідальність за яке передбачено ст.53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Доказами того, що [PERSON] перешкоджає позивачці у користуванні земельною ділянкою є письмові заяви та відповіді за результатами перевірки скарг позивача до Головного управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області, до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю ЧМР, дані схематичного плану. Відповідно до висновку №394 від 07.08.2020 року вартість ремонтних - будівельних робіт, що необхідно виконати у будинковолодінні по [ADDRESS] , для відновлення огорожі становить 42950,34 грн. Вартість виконаної експертизи відповідно до рахунку №81 від 31.07.2020 р. становить 2940.00 грн. Окрім того, у зв`язку із тим, що спеціальним органом, уповноваженим здійснювати нагляд за самовільним будівництвом є Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області та Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій Області, а тому вважаю за необхідне просити суд також залучити ці органи до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, оскільки вирішення даного спору також може вплинути на їхні права та обов`язки. Досліджуючи письмові докази, суд судом встановлено, що відповідачка дійсно самовільно зайняла частину належної позивачу земельної ділянки шляхом знищення належного їй майна, яке має значну вартість, а саме руйнацію паркану та фундаменту на якому він був змонтований, вирубкою кущів цінних сортів винограду, багаторічних рідкісних декоративних кущів та дерев, залили повністю бетонною сумішшю захоплену територію, таким чином приєднавши її до своєї території. Відповідно до ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні тише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного з відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ЦК України. Відповідно до ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст.103 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Відповідно до ст.152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.\\ Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 320 ЦК України передбачено право власника на використання свого майна для здійснення підприємницької діяльності. У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем по справі [PERSON] ,дійсно являються сусідами позивача,і без будь-якого попередження або попередніх домовленостей, вщент знищили капітальний паркан, що був змурованийз силікатної цегли на цементному розчині на бетонному стрічковому фундаменті позивачем. Відповідно до ст.13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі досліджених вище доказів, з`ясованих обставин, судом установлено, що відповідач [PERSON] чинила перешкоди позивачу, навмисно знищила майно (паркан) яке має значну вартість, а саме руйнацію паркану та фундаменту на якому він був змонтований, здійснила вирубку кущів сортів винограду, багаторічних декоративних кущів та дерев; залила повністю бетонною сумішшю захоплену територію, таким чином приєднавши її до своєї території будинковолодіння. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Висновки суду На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial