Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Із позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права на земельні чатки (паї) в порядку спадкування за заповітом до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, але попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 07.01.1997 року померла мати позивача [PERSON]. На день смерті вона була зареєстрована та проживала в [INFO] разом з чоловіком [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 849 від 20.09.2018 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, входить право на земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП Родина с. Карпилівка Козелецького району, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0237839, виданого на підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації № 219 від 17.05.1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 902. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік, а батько позивача [PERSON], вступивши в управління спадковим майном. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, 21.05.1999 року склавши заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 20, у якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що за законом матиме право, заповідав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. 20.01.2001 року [PERSON] помер. Згідно довідки виконкому [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 848 від 20.09.2018 року він на день смерті був зареєстрований та проживав в [INFO] одиноко. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, входить: - право на земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП Родина с. Карпилівка Козелецького району, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0237838, виданого на підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації № 219 від 17.05.1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 901; - успадковане після смерті дружини [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП Родина с. Карпилівка Козелецького району, що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0237839, виданого на підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації № 219 від 17.05.1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 902. Позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично вступив в управління спадковим майном після смерті батька, а його сестри [PERSON] та [PERSON] від своєї частки спадкового майна відмовились на користь позивача. Вище вказані обставини встановлені рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 19.02.2008 року у справі № 2-190/2008 р. про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Виповзів, вул.. Партизанська, 39 Козелецького району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом, також підтверджуються заявами [PERSON] від 13.12.2007 року та [PERSON] від 23.06.2001 року. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 02.11.2018 року виправлено описку, допущену у рішенні Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2008 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, вірно зазначивши в описовій частині рішення прізвище батька позивача Дворнік Іван Федорович. Проте оформити право на право на належні позивачу в порядку спадкування після смерті батька вище вказані земельні частки (паї) він не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на імя померлого спадкодавця. Сертифікати на право на земельну частку (пай), видані [PERSON] та [PERSON], були втрачені, що підтверджується довідкою Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області № 4876 від 19.09.2018 року, оголошенням в Козелецькій районній газеті Новини Придесення № 38(8311) від 21.09.2018 року. Згідно з п. 17 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ). Крім того, через різне написання прізвища сімї позивача (в паспорті позивача, свідоцтві про смерть матері, витягах з Книги реєстрації сертифікатів Дворник, у заповіті батька, його свідоцтві про смерть, довідці сільської ради Дворнік) виникла необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа (сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0237838) [PERSON], факту належності позивачу заповіту, складеного батьком, та факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Так, відповідно до свідоцтва про народження серія ІІ-ЯР № 560075, виданого 04.12.1957 року Бюро запису актів громадянського стану Остерського району Управління міліції в Чернігівській області, [PERSON] народився 28.02.1954 року в с. Виповзів Остерського району Чернігівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 17.03.1954 року зроблено відповідний запис за № 6. Батьками зазначені Дворник Иван Федорович та Дворник Мария Прокофьевна (згідно з документом мовою оригіналу). Паспорт громадянина України серія НК 117774 виданий 07.06.1996 року Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області на [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], імя. Довідка [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області №\~749 від 10.05.2007 року підтверджує, що [PERSON] та [PERSON], померлий 20.01.2001 року, дійсно являвся однією і тією ж самою особою. Згідно відповіді Козелецької районної державної адміністрації № 01-36/1739 від 05.12.2018 року на адвокатський запит про можливість виправлення описки в прізвищі [PERSON] (з Дворник на Дворнік), вбачається, що якщо в сертифікаті на право на земельну частку (пай) допущена помилка (описка) і оригінал втрачений, а на сьогоднішній день бланки сертифікатів відсутні, видати дублікат сертифікату не можливо, виправлення описки у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) без оригіналу сертифікату не допускається. Таким чином, в досудовому порядку виправити описку в прізвищі [PERSON] в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не можливо. Також немає можливості внести зміни у заповіт [PERSON], виправивши описку в прізвищі позивача з Дворніка на Дворник, у звязку зі смертю заповідача. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина перша\~ст. 315 ЦПК України\~містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. За пунктом 1 цієї частини суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у звязку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у звязку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. В Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що коли установи, які видали документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Водночас на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, що посвідчують особу, наприклад: довідок про поранення чи перебування у госпіталі через поранення, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи безвісну відсутність у звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, довідки про реабілітацію тощо. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати, в тому числі, спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Таким чином, встановлення факту належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай), факту належності позивачу заповіту, складеного [PERSON], факту родинних відносин між мною та [PERSON] є необхідними [PERSON] для реалізації спадкових прав. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач у справі вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На підставі наведенного та

Outcome: approved