Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Чернігівгаз» про стягнення переплати за газ в сумі 2 722,50 грн, а також просить поновити строк позовної давності. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . В цій квартирі не проживає і не має можливості щомісячно знімати та передавати показники лічильника, тому 23.02.2015 року ним було здійснено авансовий платіж за спожитий газ в сумі 2 722 грн 50 коп за 2 500 куб.м газу. Однак, ТОВ «Чернігівгаз збут» виставило йому борг на суму 10 608,95 грн. Не погоджуючись з боргом, [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Чернігівгаз збут» про скасування суми боргу, а ТОВ «Чернігівгаз збут» пред`явило зустрічний позов до нього про стягнення суми боргу. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.03.2019 року в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено та стягнуто на користь ТОВ «Чернігівгаз збут» заборгованість в сумі 10 933 грн 05 коп. Рішення суду він виконав у добровільному порядку. Вказує, що з 01.07.2015 року анульовано ліцензію для надання послуг ПАТ «Чернігівгаз» та видано ліцензію ТОВ «Чернігівгаз збут». При передачі даних про рахунки споживачів ПАТ «Чернігівгаз» не передав ТОВ «Чернігівгаз збут» даних про проведення ним авансового платежу за газ в сумі 2 722 грн 50 коп за 2 500 куб.м та не перерахував вказані кошти на рахунок ТОВ «Чернігівгаз збут». Під час розгляду справи в апеляційному суді йому стало відомо про вказані обставини. 05.06.2019 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення йому зазначених коштів, однак було відмовлено у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Про порушення своїх прав щодо неперерахування коштів дізнався лише під час судового розгляду у квітні 2019 року, а тому просить поновити строк звернення до суду з даним позовом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.07.2019 року відкрито провадження по вищевказаній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача 07.08.2019 року надав заяву про застосування строків позовної давності, вважає посилання позивача на підстави поновлення строку позовної давності щодо неперерахування спірних коштів є необґрунтованими, просить відмовити позивачу в задоволенні клопотання. Вказує, що з моменту проведення оплати 23.02.2015 року позивач був обізнаний про сплату коштів. Також 07.08.2019 року надійшла заява про продовження АТ «Чернігівгаз» процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву (а.с.21-23). 14.08.2019 року відповідачем подано відзив (а.с.31-32), згідно якого просить застосувати строк позовної давності та у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Позивач здійснив оплату за спожитий природний газ у січні 2015 року. На момент проведення позивачем оплати вказаних коштів (лютий 2015 року) правовідносини регулювалися Правилами надання населення послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246. Позицію позивача, що ним наперед були придбані 2 500 куб.м газу шляхом перерахування коштів на рахунок попереднього постачальника ПАТ «Чернігівгаз» і мають бути враховані в розрахунках за спожитий газ ТОВ «Чернігівгаз збут» вважає такою, що суперечить чинному законодавству. Позивач не звертався до ТОВ «Чернігівгаз збут» для проведення взаємної звірки повноти зарахування платежів споживачем за спожитий газ, платіжних документів не надавав. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності та у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вказав, що на даний час особовий рахунок позивача закрито, а тому не можливо здійснити перевірку щодо зарахування вказаних коштів. Позивачем не надано суду доказів про відсутність боргу перед відповідачем станом на 30.06.2015 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Згідно квитанції від 23.02.2015 року [PERSON] здійснив оплату послуг з газопостачання ПАТ «Чернігівгаз» за адресою [ADDRESS] , в сумі 2 722 грн 50 коп за 2 500 куб.м газу (показники лічильника попередні - 7 500, поточні - 10 000) (а.с.3). 07.11.2018 року ТОВ «Чернігівгаз збут» на звернення позивача повідомило, що з 01.07.2015 року Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1640 від 28.05.2015 року анульовано ліцензію ПАТ «Чернігівгаз» та постановою НКРЕКП №1644 від 28.05.2015 року видано ліцензію ТОВ «Чернігівгаз збут». Станом на 30.09.2018 року згідно показників лічильника газу (9139,62 м куб.) за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість в розмірі 10 608,95 грн (а.с.8). Щодо особового рахунку станом на 01.07.2015 року рекомендовано звернутися до ПАТ «Чернігівгаз» (а.с.8). Відповідно до інформації ПАТ «Чернігівгаз» наданої 20.11.2018 року ТОВ «Чернігівгаз збут» за адресою: [ADDRESS] станом на 30.06.2015 року зафіксовано показники лічильника газу - 7 500 куб.м (а.с.41). Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.03.2019 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову до ТОВ «Чернігівгаз збут», третя особа ПАТ «Чернігівгаз» про скасування суми боргу, а зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» було задоволено і стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 10 933 грн 05 коп за період з 01.07.2015 року по 30.09.2018 року (а.с.4-6). 16.05.2019 року Чернігівським апеляційним судом винесено постанову, якою рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.03.2019 року залишено без змін. У мотивувальній частині апеляційний суд зазначив, що питання про повернення [PERSON] оплати в сумі 2 722 грн 50 коп може бути вирішено за його заявою ТОВ «Чернігівгаз» (а.с.9-13). Звернувшись до ПАТ «Чернігівгаз» з заявою про повернення коштів, [PERSON] отримав відповідь №14001.З-Лв-17076-0719 від 05.07.2019, відповідно до якої АТ «Чернігівгаз» зазначає, що для повернення коштів по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] - не має підстав, в зв`язку з тим, що сплинув строк позовної давності (а.с.14) ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін За змістом ч.1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пунктів 10, 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. N 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 р. N 476), які були чинними до 16 липня 2016 року, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 1 квітня 2015 р. здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 16-1 цих Правил). Якщо у споживача, який використовує природний газ комплексно (для опалення, приготування їжі та/або підігріву води), на дату контрольного зняття показань лічильника газу контрольні показання лічильника газу менші, ніж зазначені споживачем у платіжному документі за попередній місяць в опалювальний період, то ці контрольні показання вважаються фактичними показаннями лічильника природного газу станом на 1 число місяця, в якому провадиться таке контрольне зняття. Переплата, яка утворилась, залишається на особовому рахунку споживача виключно в грошовому еквіваленті і зараховується в рахунок майбутніх платежів. Про наявність такої переплати газопостачальне підприємство письмово повідомляє споживача протягом 10 робочих днів. Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, у встановлені строки, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За правилами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Нормами ст. 5 ЦПК України передбачено способи захисту, які застосовуються судом. Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. В силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано суду доказів про наявність заборгованості за особовим рахунком позивача станом на 30.06.2015 року, не надано доказів у якій спосіб зараховані кошти, сплачені [PERSON] відповідно до квитанції від 23.02.2015 року. Водночас інформація ПАТ «Чернігівгаз» надана 20.11.2018 року ТОВ «Чернігівгаз збут» щодо фіксування станом на 30.06.2015 року показників лічильника газу - 7 500 куб.м доводить факт переплати позивача за 2 500 куб.м природного газу, який йому не надавався, але він за нього сплатив 2 722 грн 50 коп. Також, відповідачем не надано суду доказів про зарахування спірних коштів в рахунок майбутніх платежів. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст.261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається із матеріалів справи, 23.02.2015 року позивачем були сплачені відповідачу кошти в сумі 2722 грн 50 коп, щодо не зарахування відповідачем переплати в рахунок майбутніх платежів позивач міг дізнатися під час судового розгляду з інформації ПАТ «Чернігівгаз» наданої 20.11.2018 року ТОВ «Чернігівгаз збут». У червні 2019 року звертався до відповідача із заявою про повернення коштів, з даним позовом звернувся до суду 18.07.2019 року. Матеріали справи не містять доказів щодо письмового повідомлення відповідачем споживача [PERSON] про наявність такої переплати протягом 10 робочих днів. За таких обставин, позивач пропустив строк позовної давності за даним позовом з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.7) та в силу ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved