Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 06 листопада 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.09.2017 відповідач отримав кредит у розмірі 54990 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.5, п. 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку». Одночасно, п. 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.1.5 Договору до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах Договору та в межах кредитного ліміту. Відповiдно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.5 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 15.07.2019 має заборгованість 186531 грн. 38 коп., з яких: 101628 грн. 16 коп. заборгованість за тілом кредиту; 69632 грн. 63 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5911 грн. 95 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 500 грн. штраф (фіксована частина); 8858 грн. 64 коп. штраф (процентна складова). Позивач зазначив, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, тому на свій розсуд просив стягнути з відповідача частину суми заборгованості в розмірі 171260 грн. 79 коп., з яких: 101628 грн. 16 коп. заборгованість за тілом кредиту; 69632 грн. 63 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, та судові витрати у розмірі 2568 грн. 91 коп. Також, позивач просив повернути надміру сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 06 коп. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник банку разом з позовом подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін і клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому вказав, що необхідні докази є в матеріалах справи, і позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Від відповідача жодних заяв та клопотань не надійшло. ІІІ. Процесуальні дії суду по справі. Ухвалою від 03.12.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому ЦПК України порядку. Суд провів заочний розгляд справи за відсутності сторін, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, а також ухвалив заочне рішення від 26.12.2019. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 15 вересня 2017 року відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 10). Факт звернення відповідача до банку підтверджується наданою позивачем копією анкети-заяви і копією паспорта [PERSON] (а.с. 10, 28). Анкета-заява не містить жодної інформації про те, за отриманням яких саме послуг звернувся до банку відповідач. У цьому документі зазначено, що відповідач підписанням цієї анкети-заяви у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник АТ КБ «Приватбанк») та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування. Разом із позовною заявою, крім копій анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] , позивач подав до суду такі документи: розрахунок заборгованості станом на 15.07.2019 (а.с. 7-8), який містить лише підпис представника банку; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 9), підписаний лише представником банку; Витяг із Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 11-27), який не містить підпису відповідача про ознайомлення саме з цією редакцією Умов та правил; копію відомостей з ЄДРПОУ (а.с. 29); копію довіреності представника банку (а.с. 30); копію банківської ліцензії (а.с. 31); копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 32); копію статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (нова редакція) далі АТ КБ «Приватбанк (1 та 2 сторінки) (а.с. 33-34). Повна версія Умов та правил і Тарифів надання банківських послуг розміщена на офіційному сайті ПриватБанку https://privatbank.ua. Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2\~Глави 16 ЦК України,\~Глави 52 ЦК України, §2\~Глави 71 ЦК України, а також нормами\~Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». V. Оцінка суду. Позивач зазначав, що шляхом акцепту публічної оферти Банку, що виразилось у підписанні анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, сторони уклали кредитний договір, який є договором приєднання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1056-1 ЦК України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2\~ст. 551 ЦК України\~якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 2\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(яка діяла на момент підписання анкети-заяви) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про умови кредитування, перелік яких наведено в даній частині статті. Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1\~ст. 634 ЦК України\~передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку, умови кредитного договору, який за своєю суттю є договором приєднання, розробив АТ КБ «ПриватБанк». Такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17-ц). В анкеті-заяві від 15.09.2017 розмір наданого кредитного ліміту не вказано, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про обов`язок повернути кошти і встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначено виду і номеру картки, а також реквізитів карткового рахунку. Долучений до позову розрахунок заборгованості не може, на переконання суду, бути доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, та не підтверджує отримання кредиту, видачу кредитної карти, фактичне використання кредитних коштів відповідачем. Він не є первинним обліковим бухгалтерським документом в розумінні\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно, не може підтверджувати здійснення тих чи інших операцій. У разі встановлення існування договірних зобов`язань цей розрахунок може мати лише інформаційний характер для обрахування ціни позову. Щодо погоджених сторонами умов договору позивач посилався на долучені до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини кредитного договору. Вказані документи засвідчені лише підписом представника позивача, підпис відповідача про ознайомлення саме з цими умовами відсутній. Наданий банком Витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить лише перелік «Універсальних карт» та їх характеристику і не вказує на вид кредитної карти, отриманої відповідачем, та строк її дії. Згідно з ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріали справи не містять доказів про те, що анкета-заява стосувалась саме надання кредиту, розмірів встановленого кредитного ліміту і його зміни протягом строку дії договору. Не підтверджено позивачем й фактів відкриття карткового рахунку та розпорядження кредитними коштами. Про те, що банк, звертаючись до суду із позовом, повинен довести факт надання кредитних коштів відповідачу (у готівковій або безготівковій формі), оскільки без цього неможливо перевірити розмір нарахованих сум боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу, неодноразово висловлювався Верховний Суд. Таку правову позицію викладено у постановах від 06.06.2018 справа № 364/594/17, від 10.05.2018 справа № 357/16301/15-ц, від 03.04.2019 справа № 221/5089/16-ц. Так, у постанові від 06.06.2018, справа № 364/594/17, Верховний Суд визнав необґрунтованими доводи банку про те, що суди не сприяли всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не уточнили підстав заявленого позову та меж позовних вимог, з посиланням на те, що позивачем є юридична особа - банківська установа, яка має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ, що вказує на те, що представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства. Аналогічно, й у цій справі позивач не виконав своїх обов`язків із доказування підставності своїх вимог. Не довів позивач і того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов і правил мав на увазі відповідач, що він ознайомився і погодився саме з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Суд позбавлений можливості визначити, чи вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили наведені банком у позовній заяві умови, зокрема, щодо можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів). Вирішуючи цей спір суд також враховує правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17-ц), за якою роздруківки із сайту позивача Умов та Правил, Тарифів належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У згаданій постанові, Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг\~це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку про те, що позов є не доведеним, тому підстави для стягнення з відповідача [PERSON] нарахованої банком заборгованості відсутні. Враховуючи вищевикладене, у позові АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити повністю. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволенню не підлягає, судовий збір в розмірі 2568,91 грн покладається на позивача. Надмірно сплачений судовий збір в розмірі 229,06 грн. підлягає поверненню позивачу (а. с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed