Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» (далі КП «Кривбасводоканал») звернулося 23.07.2020 до суду з вказаним вище позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачу щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання холодної води за адресою: [ADDRESS] , на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . У будинку відповідачів відсутній засіб обліку води, тому нарахування за послуги централізованого постачання холодної здійснюється за науково обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення міста Кривого Рогу, затвердженими рішенням комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 № 367. Так позивачем відповідачам постійно надавались послуги з централізованого водопостачання, однак відповідачі порушують свої зобов`язання в частині оплати вказаних послуг, у зв`язку із чим за період з 01.07.2008 по 31.05.2020 сума боргу становить 7 671,98 грн. Вказану суму заборгованості по оплаті за отримані послуги з централізованого постачання холодної води просить солідарно стягнути з відповідачів на свою користь та 3% річних у сумі 166,13 грн. і втрати від інфляції в сумі 295,29 грн., а також судовий збір у сумі 2 102,00 грн. Ухвалою суду від 28.08.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.10.2020 від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вони зазначають, що одноособовим власником будинку, розташованого за адресою: за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , який також зареєстрований за вказаною вище адресою, але позовні вимоги одо нього взагалі не пред`явлені. Тому вважають себе неналежними відповідачами у справі. Окрім того, зазначають, що вони не проживають у будинку з 2008 року, у підтвердження надають відповідні акти. Також вважають, що позивач пред`явив позовні вимоги поза строком позовної давності. Тому просять застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин, відмовити позивачу у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю, пред`явленням його до неналежних відповідачів та пропуском строку позовної давності. Ухвалою суду від 22.01.2021 за клопотанням відповідачів [PERSON] та [PERSON] витребувано від відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради довідку про склад сім`ї із зазначенням даних про період взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації всіх осіб за адресою: [ADDRESS] . 26.02.2021 позивач уточнив позовні вимоги, пред`явивши їх до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та змінивши період стягнення, а саме позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за отримані послуги з централізованого постачання холодної води в сумі 4 747,51 грн., 3% річних у сумі 230,10 грн. і втрати від інфляції в сумі 405,64 грн., а також судовий збір у сумі 2 102,00 грн. Окрім того, в уточненому позві зазначено, що у будинку відповідачів був встановлений засіб обліку води, остання державна повірка якого була здійснена 16.08.2011. Відповідачами до 31.01.2016 не було проведено повірку встановленого лічильника холодної води, даний лічильник було знято з абонентського обліку КП «Кривбасводоканал», як такий, що не пройшов державну повірку. Починаючи з 01.02.2016 нарахування за послуги централізованого постачання холодної води до 01.09.2019 здійснювалися за науково-обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу. З 01.09.2019 нарахування було тимчасово призупинено відповідно до акту обстеження. 30.06.2021 відповідач [PERSON] звернувся до суду з запереченням, відповідно до якого просить визнати не законними нараховані суми заборгованості, що відображені у позовній заяві та доданих розрахунках КП «Кривбасводоканал», позов КП «Кривбасводоканал» визнати безпідставним, відмовити КП «Кривбасводоканал» у позові, зобов`язати КП «Кривбасводоканал» виконати розрахунок на підставі показів лічильника води, що встановлений за адресою його домоволодіння по [ADDRESS] . 16.07.2021 від представника позивача [PERSON] надійшло пояснення по справі. У судове засідання 06.09.2020 сторони у справі не з`явилися. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, пояснила, що нарахування за послугу централізованого постачання холодної води робиться відповідно до норм водоспоживання по кількості зареєстрованих осіб, у домоволодінні було зареєстровано 4 особи, нараховувалося на 3 осіб, так як [PERSON] перебуває за кордоном. Лічильник за адресою: [ADDRESS] , було встановлено у 2004 році, остання повірка лічильника була зроблена у 2011 році, повірка проводиться раз у 4 роки. У 2016 році лічильника було знято з обліку, так як не було проведено повірку лічильника. У період з січня 2016 року по серпень 2017 року повірку лічильників робив позивач за свої кошти. У 2019 році КП «Кривбасводоканал» зробило акт, що у домоволодінні ніхто не живе, нарахування було припинено. Позивач направляв відповідачам повідомлення та приписи, що лічильника знято з обліку. У подальшому представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив суд відмовити у задоволенні позову. У подальшому звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив суд відмовити у задоволенні позову. У подальшому звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив суд відмовити у задоволенні позову. Суду пояснив, що відповідно до ЗУ «Про метрологію» ремонт, демонтаж, повірку лічильника має робити позивач, а не споживачі. Вони не сплачували за воду, так як показники на лічильнику не змінювалися. У подальшому звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши сторони у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судом встановлено, що у період з 01.08.2017 по 31.05.2020 відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16, 17, 42, 105). Відповідачі є споживачами послуги з централізованого постачання холодної води, яка надається КП «Кривбасводоканал» на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , та відповідно до договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 21.12.2011, укладеного між КП «Кривбасводоканал» та [PERSON] . Суб`єктами користування послугами вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 167-171). Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини з надання, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому постачанню холодної води, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV та Цивільним кодексом України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила). Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до частини п`ятої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов`язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Згідно пунктів 17, 18, 21 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» щомісячно здійснювалося централізоване постачання холодної води до житла відповідачів. Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване постачання холодної води у будинку [ADDRESS] за період з 01.08.2017 по 30.05.2020 становить 4 747,51 грн. (а.с. 115). Також, як вбачається з даного розрахунку, нарахування припинено з 01.09.2019 відповідно до акту обстеження. Даний факт встановлено в судовому засіданні та не заперечувався сторонами у справі. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача на його користь 3% річних від простроченої суми в сумі 230,10 грн. та інфляційних втрат у сумі 405,64 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості (а.с. 115). Тобто, між сторонами склалися правові відносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. Але суд не погоджується з періодом, за який має бути стягнута заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води, яка виникла за адресою: [ADDRESS] , з огляду наступне. Як вставлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, у будинку [ADDRESS] було встановлено прилад обліку холодної води (лічильник), який востаннє пройшов державну повірку 16.08.2011 (а.с. 164-166). У період до 31.01.2016 відповідачами не було проведено повірку лічильника, тому з 01.02.2019 нарахування за надані послуги з централізованого постачання холодної води здійснювалося за науково-обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення міста Кривого Рогу, затвердженими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 № 367 і введеними в дію з 01.01.2013, та відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, на кожну зареєстровану особу. Отже, так як у будинку [ADDRESS] були зареєстровані відповідачі у справі, нарахування позивачем здійснювалося на відповідачів у справі. Суд зазначає, що правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності, із змінами і доповненнями, внесеними Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-VIII. До моменту прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02.08.2017, частиною четвертою статті 17 Закону про метрологію було передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) ЗВТ (результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Після набрання чинності Закону про комерційний облік змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії. Так, зокрема, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» було внесено зміни до статті 17 Закону про метрологію та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) ЗВТ (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання. При цьому, відповідно до частини четвертої статті 17 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», абз. 2 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг забезпечити перегляд порядків формування тарифів на послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання для суб`єктів природних монополій та суб`єктів, що провадять діяльність на суміжних ринках, зокрема в частині виключення зі структури тарифів витрат на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку теплової енергії та води. Відповідно до вимог Закону, НКРЕКП прийняла постанову № 1343 від 02.11.2017 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 16.06.2016 № 1141. Даною постановою із діючих структур тарифів було вилучено витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку води. Відтак, з 17.12.2017 повірка та ремонт приладів обліку води, які встановлені в приватному секторі та знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів. Отже, починаючи з 17.12.2017 діють тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення, встановлені для КП «Кривбасводоканал», в яких витрати з періодичної повірки, обслуговування і ремонту засобів обліку води та теплової енергії, які є власністю фізичної особи споживача, вилучені зі складу тарифів на комунальні послуги. Тому вимога позивача щодо стягнення заборгованості за період з 01.08.2017 по 16.12.2017 з відповідачів на свою користь є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Так як у період до 16.12.2017 підприємства, які надають послуги з водопостачання повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку води за рахунок включення цих робіт до тарифу на водопостачання. Відповідач [PERSON] неодноразово звертався до позивача з проханням виконати повірку лічильника, востаннє 07.12.2017 (а.с. 174, 176, 178, 180, 181). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли частково своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води, яка виникла за адресою: [ADDRESS] , за період з 17.12.2017 по 31.05.2020 в сумі 3 985,42 грн., 3% річних у сумі 176,74 грн. та втрати від інфляції в сумі 269,19 грн. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 102,00 грн., тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до яких при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів та пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1 730,31 грн. (4 431,35 грн. * 2 102,00 грн. / 5 383,25 грн.) На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 509, 525, 625, 903, 901 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд -

Outcome: partial