Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Львівська місцева прокуратури № 1 в інтересах Львівської міської ради звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], з участю третьої особи - Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову покликається на те, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.08.2015 року по справі №461/8377/15-к, яка набрала законною сили, кримінальне провадження №1205154005000270 відносно [PERSON], обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, закрито у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Ухвалою суду встановлено, що 27.06.2015 року, близько 23:30 години, відповідач, перебуваючи в приміщенні гаражу, що по вул. Довбуша, 7а на ґрунті раптово виниклих неприязних відноси, діючи умисно, наніс [PERSON] удари руками та ногами по його голові та тулубі, заподіявши потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 209/2015 від 30.06.2015 року, перелом кута нижньої щелепи зліва, забій головного мозку середнього ступеня субарахноїдальний крововилив, що відносяться до середнього тілесног( ушкодження, рани лівої брівної ділянки, верхньої губи зліва, зливний синець на обличчі та шиї зліва, синець передньої поверхні правового плеча, крововилив і білкову оболонку лівого ока, що відносяться до легкого тілесного ушкодження. З листа Комунальної міської клінічної лікарні швидко медичної допомоги, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні; нейрохірургічному відділенні з 29.06.2015 по 22.07.2015. При цьому, загальна сума затрачених коштів на лікування [PERSON] Е становить 4 801,94 грн. та станом на день пред'явлення позову [PERSON] не відшкодовані. В судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали, дали аналогічні їх змісту пояснення, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник проти позову заперечили, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах Львівської міської ради підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2015 року, близько 23:30 години, відповідач, перебуваючи в приміщенні гаражу, що по вул. Довбуша, 7а на ґрунті раптово виниклих неприязних відноси, діючи умисно, наніс [PERSON] удари руками та ногами по його голові та тулубі, заподіявши потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 209/2015 від 30.06.2015 року, перелом кута нижньої щелепи зліва, забій головного мозку середнього ступеня субарахноїдальний крововилив, що відносяться до середнього тілесного ( ушкодження, рани лівої брівної ділянки, верхньої губи зліва, зливний синець на обличчі та шиї зліва, синець передньої поверхні правового плеча, крововилив і білкову оболонку лівого ока, що відносяться до легкого тілесного ушкодження. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.08.2015 року по справі №461/8377/15-к, яка набрала законною сили, кримінальне провадження №1205154005000270 відносно [PERSON], обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, закрито у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Крім цього судом, встановлено, що наказом Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №250 від 22.11.2013 року визначено порядок відшкодування витрат на лікування потерпілих від злочинного діяння, також є методика розрахунку витрат затверджена в.о. головного лікаря КМК ЛШМД [PERSON] від 22.11.2013 року, якою визначено порядок розрахунку відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 16.07.1993 року №545 «Обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання.» Отже, довідкою Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №84 від 21.08.2015 року та розшифровкою до вищевказаної довідки вартість лікування хворого [PERSON] в нейрохірургічному ЩЛХ відділенні в період з 29.06.2015 року по 22.07.2015 року, становить 4801,94 гривень. (а.с.6, 34). Частина 1 ст. 58 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже вищевказані документи є належними доказами, які підтверджують розмір витрат лікарні на лікування потерпілого. Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, що вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, якщо лікування проводилося закладу охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Окрім того, відповідно до п. З постанови Пленуму Верховного Су; України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонар лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого і злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України №545 від 16.07.1993. Частиною 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено підстави звільнення від доказування, і передбачено, що вирок у кримінальній справі, набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суд питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Крім цьому, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуальні кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, як потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. З огляду на вказане, беручи до уваги, що кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення (п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України), тобто з нереабілітуючих обставин, то останній зобов'язаний відшкодувати в користь Комунальне міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги кошти в розмірі 4 801,9 грн., понесених закладом на стаціонарне лікування потерпілого ві кримінального правопорушення. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 89 Бюджетного Кодексу України до видатків, шо здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Криму та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективних планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки к охорону здоров'я. Відповідно до ч. З ст. 110 ЦПК України, позови про відшкодування шкоді завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особі чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місце завдання шкоди. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах Львівської міської ради, слід задовольнити, стягнути з [PERSON] витрати в розмірі 4\~801,94 гривні на лікування потерпілого від злочину [PERSON].

Outcome: approved