Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 26.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1125 від 20.10.2001 року. Ухвалою від 03.10.2019 року провадження у справі відкрито. 09.10.2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову, а також клопотання про розгляд справи без участі відповідача. 11.10.2019 року позивачем [PERSON] подано заяву, в якій позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі та розірвати шлюб. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 20.10.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину. Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з січня 2016 року, сторони проживають окремо. Спорів щодо спільного майна та визначення місця проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в заяві від 09.10.2019 року визнав всі позовні вимоги та просить ухвалити рішення про задоволення позову. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 20.10.2001 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №1125, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , актовий запис №591 від 03.10.2002 року, про що суду надано копію свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 03.10.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Одеси. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено протягом значного часу, спору щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved