Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості, який діє в інтересах фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до суду з позовом до [PERSON], відповідно до якого просить ухвалити рішення, яким стягнути відповідача незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 578 грн. 52 коп. На обґрунтування позову зазначив, що 02.12.2014 року відповідач [PERSON] звернувся до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. В своїй заяві він стверджував , що в даний час не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та не отримує пенсії, тому, відповідно до вимог чинного законодавства йому була призначена та виплачувалася допомога по безробіттю. Вказав на те, що на виконання вимог п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості було проведено розслідування страхового випадку відносно відповідача шляхом інформаційного обміну даних з податковим органом, державним центром зайнятості. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що в період перебування на обліку в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості [PERSON] одночасно працював на ТОВ «Меледа» з 02.11.2015 року. Сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідача за період з 02.11.2015 року по 03.12.2015 року становить 578 грн. 22 коп. З урахуванням викладеного, просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Встановлено, що 02.12.2014 року відповідач [PERSON] звернувся до Кременчуцького центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості [PERSON] було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю. Згідно з п. 18 ч. 2ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Так, в результаті обміну інформацією з Державним центром зайнятості та Державною фіскальною службою України, було виявлено порушення умов перебування [PERSON] у період перебування на обліку, як безробітного в центрі зайнятості. 20.05.2016 року Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості складено акт № 71 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно висновків вищезазначеного акту [PERSON] не мав права на отримання допомоги по безробіттю з 02.11.2015 року, оскільки під час перебування на обліку у Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості він з 02.11.2015 року одночасно був працевлаштований на ТОВ «Меледа». Оскільки відповідач умисно приховав відомості про своє працевлаштування у ТОВ «Меледа», Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості був виданий наказ № 105 від 20.05.2016 року про стягнення з [PERSON] безпідставно нарахованої допомоги по безробіттю за період з 02.11.2015 року по 03.12.2015 року у розмірі 578 грн. 52 коп. 20.05.2016 року за вих. № 1420 відповідачу було направлено повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів, яке відповідач залишив без уваги. Відповідно до ч. 2 та 3ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. На підставі викладеного, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідно до норм ч. 2 та 3ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з відповідача необхідно стягнути суму виплаченого забезпечення. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача кошти отримані ним у сумі 578 грн. 52 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. Відповідно до статей 215-218 ЦПК України,-

Outcome: approved