Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач 19.02.2021 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати, [INFO] - брат, а [INFO] - батько. Її батькам на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] . 22.01.2021 вона звернулась до приватного нотаріуса Перекопської І.С. з заявою про прийняття спадщини після їх смерті. 03.02.2021 нотаріусом на її ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за законом лише на ѕ частини квартири і відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, оскільки він є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті їхньої матері, але за свого життя спадкових прав не оформив. Її брат був недієздатним, вона була призначена його опікуном і не знала про необхідність оформлення даної частини спадщини в його інтересах. На даний час тільки вона є спадкоємцем після його смерті. Його донька проживає в Російській Федерації і офіційно відмовилась від прийняття спадщини. Тому просить визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата. Процесуальні дії у справі. Позовна заява отримана судом 19.02.2021. 24.02.2021 провадження у справі відкрито. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 11.03.2021 ухвала в частині витребування доказів виконана. 18.03.2021 підготовче провадження закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони в судове засідання не з`явились, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позивач та її представник позов підтримали та просять його задовольнити; представник відповідача під час ухвалення рішення покладається на розсуд суду. За таких підстав, суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів. Фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.9,10,13). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належала батька позивача - [PERSON] та [PERSON] на підставі договору міни квартир від 28.08.2001 року (а.с.12). [PERSON] був зареєстрований з [PERSON] за однією адресою, тому вважався таким, що фактично прийняв спадщину. Окрім позивача, у [PERSON] та [PERSON] був син - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). 25.12.2015 рішення суду його було визнано недієздатним, а позивач призначена його опікуном (а.с.15-16). [INFO] [PERSON] помер (а.с.17,18). 23.09.2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Перекопської І.С. з заявою про прийняття спадщини після смерті брата, але постановою нотаріуса від 22.01.2021 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті, оскільки він є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті матері, але за свого життя спадкових прав не оформив. При цьому, [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.19,20). Оскільки позивач є його єдиним спадкоємцем, то 03.02.2021 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ѕ частини квартири (а.с.22,23). Позивач, як опікун [PERSON] , не знала, що він буде вважатися таким, що фактично прийняв спадщину після смерті матері, тому вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Донька [PERSON] проживає в Російській Федерації і відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.53). Зміст спірних правовідносин. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають спадкові правовідносини. Норми права, які застосовує суд. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.2 цієї статті - не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснено у п.24 Постанови ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини, а суди відкривають провадження у справі про продовження строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також: за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також: відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, що вказаний строк для звернення з заявою для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, тому позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням їй додаткового строку в два місяці, достатнього для подачі заяви до нотаріуса для прийняття спадщини за законом після смерті брата, який відраховувати з дня набрання законної сили рішенням суду. Будь-яких доказів в спростування вимог позивача суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved