Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Міністерство оборони України в особі Військової академії (м.Одеса) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, в якому просить стягнути із [PERSON] , [INFO] , на користь Міністерства оборони України в особі Військової академії (м.Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 11000 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921.00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі наказу начальника Військової академії від 30.07.2014 №223 відповідача зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академії та на підставі наказу начальника Військової академії від 30.07.2014 №24-ПМ призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії від 30.07.2014 №154 відповідача призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 30 липня 2014 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. 30 липня 2014 року між МО України в особі ТВО начальника Військової академії генералом - майором Гуляком О.В. та курсантом [PERSON] укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант». Згідно укладеного контракту відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Відповідач звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військової академії від 15.11.2017 №67-РС згідно рапорту, на підставі протоколу Вченої ради військової академії №2 від 06.11.2017 солдата [PERSON] відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання». Солдата [PERSON] звільнено з військової служби у запас за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). 15.11.2017 відповідача виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено в розпорядження Ямпільсько-Томашпільського ОРВК Вінницької області для постановки на військовий облік. В разі відрахування через небажання продовжувати навчання, відраховані курсанти відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Військовій академії становить 18270 грн. 84 коп. Між відповідачем та Військовою академією 15.11.2017 був укладений Графік добровільного погашення (розстроченої) заборгованості, згідно якого [PERSON] частково сплатив заборгованість на загальну суму 7270 грн. На сьогоднішній день сума заборгованості становить 11000 гривень. Таким чином, невідшкодування на користь Військової академії відповідачем суми витрат, пов`язаних з його утриманням в академії, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. 07 жовтня 2019 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 28 жовтня 2019 року на 10 годину 30 хвилин. Визначено строк відповідачеві для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження шість днів з дня вручення ухвали. Одночасно встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачеві десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачеві - строк у сім днів з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 28.10.2019 на 10 годину 30 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, зокрема - із копії Рапорту від 10.10.2017 (а.с.8) судом встановлено, що відповідач звернувся до командування Військової академії про відрахування його з навчання у Військовій академії м.Одеса через його небажання продовжувати навчання. Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах відповідач попереджений. Із копії паспорту громадянина України (а.с.9) судом встановлено, що відповідач [PERSON] народився [INFO] у селі Біла Ямпільського району Вінницької області та там і зареєстрований. Із Довідки-розрахунку №1/55/1239 від 15.11.2017 (а.с.11) судом встановлено, що витрати, пов`язані з утриманням курсанта [PERSON] за період навчання у Військовій академії (м.Одеса) з 30.07.2014 по 15.11.2017 становить 18270 гривень 84 копійки. Відповідач згоден з розрахунком, на підтвердження чого поставив свій особистий підпис. Із Графіку добровільного погашення розстроченої (відстроченої) заборгованості (а.с.12) судом встановлено, що відповідач [PERSON] з графіком погашення заборгованості ознайомлений та зобов`язався в добровільному порядку погашати нараховані витрати в розмірі 18270,84 грн. у встановлені графіком терміни. Із Витягу з Наказу начальника Військової академії №229 від 30.07.2014 (а.с.13), Витягу з Наказу начальника Військової академії №24-ПМ від 30.07.2014 (а.с.14) та Витягу з Наказу начальника Військової академії №154 від 30.07.2014 (а.с.15) судом встановлено, що відповідача зараховано з 30.07.2014 курсантом першого курсу Військової академії денної форми навчання, присвоєно військове звання «солдат»: факультет високо мобільних десантних військ та розвідки та поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами, встановлено оклад у розмірі 154 гривні з 30 липня 2014 року. Із Витягу з Наказу начальника Військової академії №67-РС від 15.11.2017 (а.с.16), Витягу з Наказу начальника Військової академії №246 від 15.11.2017 (а.с.17) судом встановлено, що відповідача звільнено з військової служби у запас за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), виключено із списків особового складу академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено в розпорядження Ямпільсько-Томашпільського ОРВК Вінницької області та зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовій академії з 30.07.2014 по 15.11.2017 в сумі 18270 гривень 84 копійки. Відповідно до Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (а.с.18) відповідач [PERSON] зобов`язався, зокрема, добровільно відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався забезпечити та забезпечив умови для проходження відповідачем [PERSON] навчання, а відповідач [PERSON] зобов`язався проходити військову службу (навчання) у Військовій академії м.Одеса, а у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу - відшкодувати витрати, понесені на його утримання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч.1ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків. За правилами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає порушеним право позивача невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, що виникли внаслідок укладеного Контракту. Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» №964 від 12.07.2006, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] під час проходження військової служби (навчання) у Військовій академії (м.Одеса) перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Військовій академії (м.Одеса) на утримання відповідача за період навчання з 30.07.2014 по 15.11.2017, було витрачено 18270, 84 грн. На даний час ці витрати відповідачем відшкодовано частково у сумі 7270 грн. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме - суд має підстави стягнути із відповідача [PERSON] на користь Міністерства оборони України в особі Військової академії (м.Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 11000 гривень. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжним дорученням №629 від 24.04.2019, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 1921 гривня, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 1921 гривня.

Outcome: approved