Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В серпні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що з 07 грудня 2001 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, при цьому неповнолітні сини проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на їхнє утримання. Тому, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, і до досягнення старшою дитиною повноліття. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2019 року було скасовано заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року та призначено цивільну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.100-101). Ухвалами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2019 року та від 23 січня 2020 року за клопотанням представника позивачів [PERSON] та [PERSON] у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України витребувано відомості про перетин Державного кордону України [PERSON] в період з 01 липня 2019 року по 23 січня 2020 року (а.с.133-134,147-148). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.174). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні у повному обсязі. Представник [PERSON] у судовому засіданні частково визнав пред`явлений до [PERSON] позов, а саме просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] за період з 22 серпня 2013 року по 27 серпня 2018 року у розмірі 1/3 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, який був встановлений у відповідний період, а починаючи з 28 серпня 2018 року по 18 червня 2020 року (досягнення старшим сином повноліття) половину від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, який був встановлений у відповідний період, з 19 червня 2020 року у розмірі половини від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на [PERSON] . Крім цього, представник відповідача просив вирішити питання про розстрочення виконання судового рішення на чотири роки. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 07 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,8). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2012 року шлюб між сторонами про справі був розірваний (а.с.5). В подальшому [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Сторони по справі проживають окремо. При цьому неповнолітні діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Вказана обставина визнана сторонами по справі, тому за правилами ч.1 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає. Спірні правовідносини регулюються гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. V. Норми права, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні неповнолітніх синів. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на їхнє утримання. В обґрунтування своїх заперечень проти пред`явленого позову відповідач вказав на свою матеріальної неспроможності сплачувати аліменти на утримання синів та просив врахувати наступні обставини. [INFO] помер батько відповідача - [PERSON] (а.с.37). У зв`язку з цим, відповідач змушений був займатися оформленням своїх спадкових прав за місцем знаходження спадщини, а саме у Макарівському районі Київської області. В травні 2013 року [PERSON] потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, переніс операцію, перебував на лікуванні та тривалий час потребував реабілітації. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення в період часу з 20 по 22 травня 2013 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі охорони здоров`я «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з діагнозом: закритий багатоуламчастий перелом обох кісток с/3 лівого передпліччя із зміщенням, рвані рани в ділянці лівого ліктьового відростка, забій грудної клітини (а.с.38). 05 червня 2013 року в [ADDRESS] сталась пожежа внаслідок якої була знищена покрівля та перекриття будівлі, а також автомобіль марки «Ауді», що належить [PERSON] (а.с.40-41). Крім цього, [PERSON] має грошові зобов`язання за кредитними договорами, а саме: за кредитним договором №004-29002-070214 від 07 лютого 2014 року та за кредитним договором №006-29002-180214 від 18 лютого 2014 року, укладеними з ПАТ «Дельта Банк»(а.с.45,47), та за кредитним договором №R52110451014B від 15 серпня 2013 року, укладеним з ПАТ «ВТБ Банк» (а.с.48-52). Проте, судом критично оцінюються вказані доводи відповідача. Оскільки перебування нетривалий час на стаціонарному лікуванні протягом 2013 року, смерть батька у 2013 році, а також факт пожежі у 2013 році, всі ці обставини в сукупності не свідчать про скрутне матеріальне становище відповідача та в будь-якому разі не можуть звільнити його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх синів. До того ж судом враховується, що всі вказані обставини, які відповідач просить врахувати, відбувались у 2013 році, тобто понад сім років тому. Крім того факт наявності у відповідача фінансових зобов`язань перед банківськими установами не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання своїх синів шляхом сплати аліментів у мінімальному розмірі, визначеному законом. З копій податкових декларацій платника податку - фізичної особи - підприємця (а.с.56-58) вбачається, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю з роздрібної торгівлі з лотків і на ринках іншими товарами. Розмір його доходу за період 2015-2017 років становить відповідно 45000 гривень, 55600 гривень та 131000 гривень. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що в матеріалах цивільної справи відсутні відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки. Крім цього, судом також критично оцінюється інформація з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби, витребувана на запит суду (а.с.155) в якості належного доказу. Так, 21 серпня 2019 року в пункті пропуску Ягодин [PERSON] здійснив виїзд за межі території України, а 17 листопада 2019 року в пункті пропуску Київ (Жуляни) - в`їзд на територію України. Проте, вказана інформація не вказує а ні про напрямок та мету подорожі [PERSON] , а ні про витрачені на цю подорож грошові кошти. Тому вказана інформація не містить обставин, передбачених ч.2 ст.182 СК України, які підлягають обов`язковому врахуванні при визначенні розміру аліментів. Враховуючи рівність обов`язку батьків щодо забезпечення матеріального утримання дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня постановлення ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2019 року, тобто з дня скасування заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року, та до дня досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Саме такий розмір аліментів забезпечить мінімальне утримання неповнолітніх дітей та не погіршить матеріальний стан платника аліментів. Оскільки, на переконання суду, визначений позивачем розмір аліментів у вигляді Ѕ частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно є необґрунтовано завищеним. Судом не встановлено обґрунтованих підстав для задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] про розстрочення виконання даного рішення суду строком на чотири роки з визначенням щомісячного платежу по аліментам на підставі розрахунку державної виконавчої служби шляхом ділення нарахувань за період, що передував відкриттю виконавчого провадження, на 48 місяців. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право на пред`явлення позову про розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами, або ж звільнення від сплати заборгованості за аліментами в порядку, передбаченому ст.197 СК України. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial