Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи. Представник позивача звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просить визнати за [PERSON] право на: - земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176162 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №138 в господарстві спілці селян «Золота Нива». Вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] померла - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в спілці селян «Золота Нива» згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176162 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 138 . [PERSON] після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай). ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 31.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. ІІІ. Позиції сторін. Позивач вважає, що саме він повинен успадковувати за померлими спадкодавцями, оскільки є спадкоємцем за заповітом та вступив у фактичне управління спадковим майном. [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач - представник Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву по суті справи про визнання позову з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] в с.Гранітне Монастириського району Тернопільської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Ще за життя померлій належало право на: - земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176162 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 138 в господарстві спілці селян «Золота Нива» та виданого Монастириською райдержадміністрацією від 25.06.1996 року, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 15.07.2019 року №161. Згідно складеного [PERSON] . 13.02.1997 року в с.Гранітне Монастириського району Тернопільської області заповіту, посвідченого секретарем виконкому Гранітненської сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в реєстрі за №17, встановлено, що остання заповіла земельний пай на підставі сертифікату серії ТР № 0176162 племіннику - [PERSON] . Згідно довідки виданої Гранітненською сільською радою від 15.07.2019 року за №161 встановлено, що на час відкриття спадщини разом із [PERSON] був зареєстрований та проживав [PERSON] - племінник, [INFO] . Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінали Сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176162 втрачено, про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Вісті Придністров`я» від 19.07.2019 року. В зв`язку з втратою вищевказаного оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай), приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій у відповідності до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується письмовою відмовою приватного нотаріуса від 17.07.2019 року за №230/02-14. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Спірні відносини, що виникли між сторонами пов`язані з реалізацією позивачем свого права на спадкування, а тому регулюються нормами книги «Спадкове право» Цивільного кодекс України (далі - ЦК України). Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Щодо спадкового майна, яке належало [PERSON] , а саме, земельної частки (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0176162 , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 138 в господарстві спілці селян «Золота Нива» і яке фактично прийняв [PERSON] , суд зазначає наступне. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1963 р.), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Як вбачається з матеріалів справи на час смерті [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини, був чинним ЦК Української РСР 1963 року, тому при вирішенні питання про прийняття [PERSON] спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії серії ТР №0176162 та визнання за ним права на це майно в порядку спадкування за заповітом необхідно керуватися ст. 549 ЦК Української РСР в якій зазначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Судова колегія в цивільних справах Верховного Суду України в п.65 правових позицій від 01.12.97 vd971201 висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв`язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році роз`яснила, що відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) і прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. В зв`язку з наведеним та у відповідності до роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року щодо питання визначення належності майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) суд вважає, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - Сертифіката на земельну частку (пай), позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. від 17.07.2019 року №230/02-14, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи оригінал Сертифікату на земельну частку (пай) був втрачений. Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат Сертифікату на земельну частку (пай) міг лише її власник. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже судом встановлено, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стали причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну частку (пай) згідно заповіту після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права останнього на земельну частку (пай). На підставі викладеного

Outcome: approved