Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Керівник Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Дніпропетровської ОДА та Юр`ївської РДА Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду, зазначивши в обґрунтування позову, що 25.06.2009 між Юр`ївською РДА та [PERSON] укладено строком на 10 років договір оренди земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб загальною площею 5,0728 га, кадастровий номер 1225980500:01:003:0071, розташованої на території Варварівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області. Право оренди за договором зареєстровано в Державному реєстрі земель 25.06.2009. До спливу строку дії договору [PERSON] не звернувся до орендодавця з проханням про поновлення договору оренди на новий строк, тому в силу положень угоди та чинного законодавства договір вважається припиненим, а орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку. З огляду на те, що відповідач не виконав умови договору оренди, а Дніпропетровська ОДА та Юр`ївська РДА не вживають заходи щодо захисту інтересів держави, керівник Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області змушений звернутись до суду та просить зобов`язати [PERSON] повернути Дніпропетровській ОДА земельну ділянку водного фонду у стані, не гіршому в порівнянні з тим, у якому вона була надана користувачу. Ухвалою від 15 березня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 05.04.2021 та 26.04.2021 розгляд справи відкладався з метою надання учасникам справи можливості позасудового врегулювання спору, а також в з`язку з неявкою відповідача в судове засідання з поважних причин. В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав поданий позов, а відповідач визнав позовні вимоги, надавши також відповідну письмову заяву. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, з огляду на визнання позову відповідачем, та виходячи з матеріалів справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позову з таких підстав. Судом встановлено, що 25.06.2009 між Юр`ївською РДА та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб загальною площею 5,0728 га, кадастровий номер 1225980500:01:003:0071. Право оренди за договором зареєстровано в Державному реєстрі земель 25.06.2009 (а.с. 16-22). Згідно з пунктами 8, 20, 32 договору його укладено строком на 10 років, після закінчення строку дія договору припиняється, а орендар повинен повернути земельну ділянку орендодавцеві у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. З огляду на дату укладення та реєстрації договору, строк його дії закінчився 25 червня 2019 року, однак орендар [PERSON] до теперішнього часу не повернув земельну ділянку за актом приймання-передачі орендодавцеві. При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач належним чином скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк. Таким чином, суд вважає встановленим, що строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного 25.06.2009 між Юр`ївською РДА та [PERSON] , закінчився 25.06.2019 та у встановленому законом і положеннями договору порядку його дію продовжено не було. Відповідно до статей 31, 34 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Стаття 13 Конституції України визначає, що від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України до повноважень державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначено статтею 122 ЗК України, відповідно до частини 5 якої обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, для всіх потреб. Оскільки земельна ділянка, передана 25.06.2009 року в оренду [PERSON] , відноситься до земель водного фонду державної власності та розташована за межами населеного пункту, органом, уповноваженим вирішувати питання щодо розпорядження землею, є Дніпропетровська обласна державна адміністрація. За приписами ст. 319, 321 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усуненні будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За таких обставин, оскільки відповідач всупереч умовам договору оренди та приписам ст. 34 Закону України «Про оренду землі», після припинення дії договору (закінчення строку договору, на який його було укладено) не повернув земельну ділянку орендодавцю, повноваження якого здійснюються Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, позовні вимоги підлягають задоволенню, а земельна ділянка - поверненню державному органу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як виходить з платіжного доручення № 214 від 15.02.2021, Дніпропетровська обласна прокуратура сплатила за подання до суду позову судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги на стадії підготовчого провадження, тобто до початку розгляду справи по суті, суд вважає можливим повернути органам прокуратури з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ними за подання позову до суду, що складає 1 135,00 грн.

Outcome: approved