Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

І. Короткий зміст заявлених вимог. [PERSON] звернулася до Монастириського районного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме, Державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстраційного посвідчення на будинковолодіння. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що в паспорті громадянина України заявник записана як [PERSON] , [INFO] , проте в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР №023557 від 11.08.2004 року, Свідоцтві про право на спадщину за законом виданого Монастириською державною нотаріальною конторою 10.09.2003 року зареєстрованого в реєстрі №913 та Реєстраційному посвідченні від 09.03.2005 року №48 виданого Монастириським районним бюро технічної інвентаризації на будинковолодіння (житловий будинок), що знаходиться по [ADDRESS] її ім`я зазначено як [PERSON] . В зв`язку з цим вважає, що при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №023557 від 11.08.2004 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Монастириською державною нотаріальною конторою 10.09.2003 року зареєстрованого в реєстрі №913 та Реєстраційного посвідчення від 09.03.2005 року №48 виданого Монастириським районним бюро технічної інвентаризації на будинковолодіння (житловий будинок), що знаходиться по [ADDRESS] було допущено помилку при написанні її побатькові а саме, побатькові заявника записано як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Окрім цього, в заяві зазначає, що через дані помилки в неї виникають труднощі для реалізації її подальших прав для оформлення документів щодо укладення Договору купівлі-продажу. ІІ. Процесуальні рішення в справі.. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 28.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав заявника для оформлення документів щодо укладення Договору купівлі-продажу, [PERSON] просить встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №023557 від 11.08.2004 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Монастириською державною нотаріальною конторою 10.09.2003 року зареєстрованого в реєстрі №913 та Реєстраційного посвідчення від 09.03.2005 року №48 виданого Монастириським районним бюро технічної інвентаризації на будинковолодіння (житловий будинок), що знаходиться по [ADDRESS] , виданого на ім`я « [PERSON] ». [PERSON] в судове засідання не з`явилася проте при подачі заяви з доданими до неї документами надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Устя-Зеленської сільської ради в судове засідання не з`явився, проте подав відзив в якому просить судовий розгляд справи проводити за відсутності представника Устя-Зеленської сільської ради, з обставинами викладеними в заяві погоджуються. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Так, у відповідності до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах цивільної справи, заявника записано як « [PERSON] , [INFO] ». Проте в поданій заяві [PERSON] вказує, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР №023557 від 11.08.2004 року, Свідоцтві про право на спадщину за законом виданого Монастириською державною нотаріальною конторою 10.09.2003 року зареєстрованого в реєстрі №913 та Реєстраційному посвідченні від 09.03.2005 року №48 виданого Монастириським районним бюро технічної інвентаризації на будинковолодіння (житловий будинок), що знаходиться по [ADDRESS] невірно зазначено її побатькові, а саме « [PERSON] ». Документами, які встановлюють правильне ім`я заявника по даній справі щодо належності їй вищевказаних правовстановлюючих документів, є: - свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого повторно 07.02.1959 року згідно якого заявник записана як « [PERSON] , [INFO] »; - свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно 29.04.1985 року, згідно якого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » і де по батькові вона записана як « [PERSON] »; - паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] ; - інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку площею 0,4734 га кадастровий номер 6124288800:01:001:1244 де її власником записана [PERSON] ; - інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку площею 0,2645 га кадастровий номер 6124288800:01:001:0585, де її власником записана [PERSON] . З інформації наданої відділом у Монастириському районі головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 09.09.2020 року 31-19-0.31-133/111-20, встановлено, що обов`язки з реєстрації права власності на земельні ділянки, внесення змін до них покладені на органи державної реєстрації права, право власності посвідчується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно. З інформації наданої [PERSON] . Комунальним підприємством «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» від 07.09.2020 року за №250 встановлено, що Комунальне підприємство «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» внести зміни в реєстраційне посвідчення не може в зв`язку з тим, що в свідоцтві про право на спадщину за законом, яке видане 10.09.2003 року Монастириською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №913 за [PERSON] . З аналізу вищезазначених документів та даних, які в них містяться встановлено, що при складанні (видачі) вищевказаних правовстановлюючих документів, органами, які їх складали, були допущені помилки при записі побатькові [PERSON] . Джерела права й акти їх застосування. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує таке. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для оформлення документів для укладення Договору купівлі-продажу. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право. Згідно п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Неможливість внесення змін у правовстановлюючий документ підтверджується тим, що з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Крім того, згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 №43 та втратила чинність 23.08.2013 року, не було передбачено порядку внесення змін у Державний акт. А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що [PERSON] та « [PERSON] » є одна і та ж особа. Отже, факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №023557 від 11.08.2004 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Монастириською державною нотаріальною конторою 10.09.2003 року зареєстрованого в реєстрі №913 та Реєстраційного посвідчення від 09.03.2005 року №48 виданого Монастириським районним бюро технічної інвентаризації на будинковолодіння (житловий будинок), що знаходиться по [ADDRESS] , підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та копіями правовстановлюючих документів. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] та « [PERSON] » є одна і та ж особа, то заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню. VI.Судові витрати. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved