Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про зміну черговості та одержання права на спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її брат - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина . Позивачка протягом останніх двух років постійно наглядала за своїм братом, який знаходився в безпорадному фізичному стані та потребував опікування, стороннього догляду в зв`язку з хворобою серця, скаліозу та ніг. Прибирала в приміщенні, готувала їжу, робила ремонт у домі, їздила з ним до медичних закладів, а коли знаходився у стаціонарному лікуванні, купувала ліки, годувала і робила все необхідне. тоді як його донька [PERSON] не приймала участі у покращення становища здоров`я батька, не переймалися його життям і здоров`ям, не надавали йому матеріальної та іншої допомоги. Так позивач просить визнати за нею , як спадкодавцем за законом другої черги право на спадкування у першій черзі разом із дочкою спадкодавця [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач [PERSON] у своєму відзиві заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначила, що її батько хоча і мав захворювання серця, але додаткового догляду не потребував. Самостійно міг справитись з домашніми справами. Але вона систематично до нього приходила і допомагала по господарству, готувала їжу. Навіть про те, що батько помер позивачці повідомила вона. Батько до останнього дня допомагав мені з сином - своїм внуком: відводив його в школу і на тренування, гуляв з ним, забирав онука до себе до дому. В лікарні батько лежав кожного року для профілактики і лікування. Позивач та її представник в судовому засідання підтримали позов у повному обсязі. Відповідач та її представник в судовому засідання заперечували проти задоволення позову у повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 22.10.2020 року відповідач [PERSON] надала д суду клопотання про виклик свідків. 18.01.2021 року позивач [PERSON] надала до суду клопотання про виклик свідків. 18.01.2021 відповідач [PERSON] надала до суду клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат. 18.01.2021 року представник позивача надав клопотання про витребування доказів. 02.03.2021 в судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів. 07.04.2021 відповідач [PERSON] надала до суду клопотання про доручення доказів до матеріалів справи. 23.06.2021 в судовому засідання відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про виклик свідка. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 30.06.2020 року ухвалою Комінтернівського районного суду відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 18.01.2021 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова витребувано у приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Погрібної Т.П. копію нотаріальної справи 11/2020 після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ., вирішено клопотання щодо виклику свідків. 02.03.2021 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова витребувано з КНП «Харківська міська поліклініка № 21» медичну карту на ім`я [PERSON] , [INFO] . 02.03.2021 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача , пов`язаних з розглядом справи. 07.04.2021 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. 23.06.2021 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова, вирішено клопотання щодо допиту свідка. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.05.2020 року серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років, , актовий запис № 1770. [PERSON] ( дівоче прізвище [PERSON] ) є рідною сестрою померлого [PERSON] . [PERSON] є рідною донькою померлого [PERSON] ( свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. За правилом до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому статтею 1259 ЦК України визначено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача. Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. (Постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в справі N 727/3905/16-ц, від 25.10.2018 в справі N 487/1781/17, від 30.05.2018 в справі 753/21722/13-ц). Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. При вирішенні питання про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин. Підлягають доведенню факти, що спадкодавець перебував у безпорадному стані і потребував сторонньої допомоги (може підтверджуватись медичною документацією), відповідач мав можливість надавати допомогу, проте ухилявся від її надання (Постанова Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі N 233/6868/15-ц (N 61-5921св18). Вирішуючи спір про усунення від права на спадкування, відповідно до положень статті 1224 ЦК України, має значення сукупність обставин, а саме: усунення особи від надання спадкодавцеві допомоги за можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, надання допомоги саме відповідачем (постанова Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі N 233/6868/15-ц (провадження N 61-5921св18). Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 6413 від 18.04.2017р. , 7752 від 15.12.2016 року, встановлено діагноз [PERSON] : ІХС, Стенокардія напруження ІІ ФК, Гіпертонічна хвороба, атеросклеротичний кардіосклероз, стан середньої тяжкості. З медичної карти КНП «Харківська міська поліклініка № 21» вбачається, що [PERSON] в останнє перебував на стаціонарному лікування в квітні 2017 року, протягом 2017 року періодично був на прийомі у терапевта з призначенням лікування. Відсутність безпорадного стану [PERSON] також підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , показання яких узгоджуються між собою та підтверджуються іншими зібраними у справі доказами. Свідок [PERSON] зазначила в судовому засіданні про те. що до самої смерті [PERSON] керував власним автомобілем самостійно. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Отже, позивачем належних та достовірних доказів у відповідності до вимог ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження наявності умов, передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування за законом, надано не було. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність всій сукупності передбачених ст. 1259 ЦК України правових підстав для задоволення позовних вимог про зміну черговості одержання права на спадкування. Судовий збір стягненню не підлягає, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст.. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed