Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить: - визнати за собою право власності в порядку набувальної давності на гараж по [ADDRESS] біля будинку [ADDRESS] , який розташований на належній йолу земельній ділянці к.н. 2310700000:01:005:0173. Позовна заява обґрунтована тим, що 1993 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу в народилась донька [PERSON] . З 1996 року позивач разом зі своєю родиною зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] . У 2007 році позивач разом з дружиною та донькою оформили право власності на квартиру у якій проживали з 1996 року шляхом її приватизації. З самого початку проживання, тобто з 1996 року за вказаною адресою позивач став користуватись та володіти капітальним гаражем по [ADDRESS] , який розташований біля будинку [ADDRESS] . Вказаний капітальний гараж на дві автомашини є придатним для експлуатації. Позивач періодично робить в ньому ремонт користується ним як своїм власним. Позивач також має старий технічний паспорт на вказаний гараж в якому зазначено, що володільцем є СМП № 240 трест Днепротранстрой, рік побудови гаражу 1967, рік складення технічного паспорту 1971. (інвентарна № 020). Власника вказаного гаражу вже давно не існує або він не відомий. Нещодавно позивач оформив право власності на земельну ділянку, що обслуговує вказаний гараж, їй присвоєно кадастровий номер : 2310700000:01:005:0173. Таким чином, позивач добросовісно, відкрито та безперервно з 1996 року володіє капітальним гаражем на дві автомашини у [ADDRESS] . Оформити право власності на вказаний гараж іншим шляхом у позасудовому порядку неможливо. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від його представника на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представника відповідача Мелітопольської міської ради в Запорізької області в судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. З 1996 року позивач разом зі своєю родиною зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] . У 2007 році позивач разом з дружиною та донькою оформили право власності на квартиру у якій проживали з 1996 року шляхом її приватизації. /а.с.13-14/. З 1996 року позивач володіє капітальним гаражем по [ADDRESS] , який розташований біля будинку [ADDRESS] . Позивач оформив право власності на земельну ділянку, що обслуговує вказаний гараж, їй присвоєно кадастровий номер : 2310700000:01:005:0173. Вказаний факт підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 вересня 2021 року та витягом з рішення № 1\\1 Мелітопольської міської ради Запорізької області виданим 30 липня 2021 року/а.с.9-11/. Відповідно до копії технічного паспорту гаражу, загальна площа 52,4 м2, рік побудови\~гаражу 1967,\~рік складення\~технічного паспорту\~1971 /а.с. 8-10/. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ст.10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ст.ст.\~12,81,89\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. У відповідності з вимогами ч.1 ст.\~ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Ч. 4 встановлює, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст.344 ЦК України. Тобто, об`єктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст.\~344\~ЦК України є чуже майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на рухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом п`яти років. Фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України). Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч.1 ст.344\~ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Стаття 15 Цивільного кодексу України\~передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а саме кожна особа має право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 Цивільного кодексу України\~передбачає захист цивільних прав та інтересів судом, а саме кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України захисту підлягає право позивачів таким способом захисту цивільних прав та інтересів як визнання права. Згідно зі ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.317\~ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі ст.319\~ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1,2 ст.41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності може бути придбано у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 4 ст.41 Конституції України право приватної власності непорушно. Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює у відповідності до закону по власній волі незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце мешкання власника та місце знаходження майна. Відповідно\~ст.319\~Цивільного кодексу\~України,\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном, а саме гаражем по [ADDRESS] , який розташований біля будинку [ADDRESS] і понад 20 років продовжує відкрито, безперервно користуватись ним, суд вважає, що його позовні вимоги про визнання права власності на капітальний гараж по [ADDRESS] , який розташований біля будинку [ADDRESS] за набувальною давністю, підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved