Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 16.06.2020 року позивачка звернулась в суд з вказаним позовом мотивуючи тим, що 04.02.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 92. Від спільного життя мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх чотирьох років сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та окремого проживання. З квітня 2020 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку дитини [PERSON] , 2018 року народження, в розмірі ј частини від усіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] , починаючи з дати звернення до суду. Процесуальні дії у справі та аргументи сторін. 16.06.2020 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської областівідкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 16.07.2020 року без виклику сторін. Крім цього, відповідачу встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а. с. 15). В зв`язку з відсутністю відомостей про вручення копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих документів, розгляд справи відкладено на 29.07.2020 року. Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримує, просить справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачу [PERSON] у зв`язку з неврученням документів по справі повторно судом направлено за його зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими матеріалами, а також у зв`язку з цим відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України 16 липня 2020 року розміщено повідомлення про розгляд вказаної справи (а.с.24), тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з 04.02.2011 року сторони перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 92 (а.с.8). Від спільного життя мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками яких згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 9,10). Довідкою про склад сім`ї від 11.06.2020 року № 02-20/548, виданої Сонячненським старостинським округом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області Кислій О.В., підтверджується, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Правовідносини щодо обов`язків подружжя по утриманню регулюються главою 9 СК України. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За ч.2 ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя визначається судом з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи позивачка [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище сторін, що позивачка у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною до трьох років позбавлена можливості працювати, дитина проживає разом з матір`ю, як зазначає позивачка, відповідач не допомагає матеріально. Вказані обставини відповідачем в установленому законом порядку не спростовані. Однак, при визначенні розміру стягуваних аліментів на дружину, суд враховує, що відповідач має окрім дружини ще двох утриманців, двох малолітніх дітей, на утримання яких дружина заявила до відповідача вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини, які стягнуто за рішенням Охтирського міськрайсуду від 29.07.2020 року, а тому вказаний позивачкою розмір ј частина, на думку суду буде непропорційним та не співмірним, не відповідатиме інтересам усіх сторін,тому достатнім розміром в даному випадку буде для позивачки 1/6 частина, відмовивши в решті вимог за необґрунтованістю. Висновок суду. З огляду на викладене, суд вважає, що з урахуванням сімейного та майнового стану позивачки та відповідача, задовільний стан здоров`я сторін, а також наявність обов`язку у відповідача надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості, пропорційності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково, в розмірі 1/6 частини, відмовивши в решті вимог за необґрунтованістю. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку забезпечить належну матеріальну підтримку дружині, при цьому не порушить права відповідача та інтереси дітей. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial