Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 13503,24 грн, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідачі свого обов`язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснюють, у зв`язку з чим мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 13503 грн. 24 коп., з яких: з 01.07.2015 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 6559 грн 37 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 6198 грн. 96 коп. Та інфляційні витрати у розмірі 461 грн 43 коп. і три відсотки річних у розмірі 283 грн. 48 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в загальному розмірі 13502,24 коп., а також судові витрати. Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в межах заявленого відповідачем строку давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову в межах позовної давності. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно інформації з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . У КП «Харківводоканал» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] що свідчить про надання позивачем відповідачам послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно зі ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10 січня 2002 року закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовим розглядом встановлено, що відповідачі, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснюють несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання 13503 грн. 24 коп., з яких: з 01.07.2015 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 6559 грн 37 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 6198 грн. 96 коп. Та інфляційні витрати у розмірі 461 грн 43 коп. і три відсотки річних у розмірі 283 грн. 48 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 64 ЖК України, заборгованість по сплаті комунальних послуг підлягає стягненню з боржників у солідарному порядку. Відповідач [PERSON] у своїй заяві просив суд про застосування до позовних вимог строків позовної давності. Від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи рахунку нарахувань заборгованості, відповідно до якого заборгованість розрахована в межах строку позовної давності, а саме за період з 01.11.2017 року по 31.08.2020 року, та складає: 4372,36 грн - сума заборгованості за послуги централізованого водопостачання; 3605,78 грн - сума заборгованості за надані послуги центрального водовідведення; 461,43 грн - інфляційні витрати; 283,48 грн - 3% річних. Відповідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Крім того суду зазначає, що значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно приписам п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов`язання. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вказана правова позиція викладена 22 березня 2017 року в постанові Верховного Суду України по справі№761/12553/15-ц. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення підлягають частковому задоволенню, а саме в межах строку позовної давності, за період з 01.11.2017 року по 31.08.2020 року, у розмірі: 4372,36 грн - сума заборгованості за послуги централізованого водопостачання; 3605,78 грн - сума заборгованості за надані послуги центрального водовідведення. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат за період з 2017 року по 2020 рік в розмірі: 461,43 грн - інфляційні витрати; 283,48 грн - 3% річних законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial