Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Керівник Тячівської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Комунального закладу « Тячівська районна лікарня №1» до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] 2 жовтня 2015 року, близько 20.30 год., знаходячись неподалік магазину «Алло» по вул. Незалежності в м. Тячів, на грунті раптово виниклих неприязних відносин затіяв сварку з [PERSON], в ході якої не маючи умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень наніс останньому один удар правою ногою в обличчя, в результаті\~чого потерпілий впав на землю і потиличною ділянкою голови вдарився об тверде покриття тротуару, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритою черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому потиличної кістки з переходом на великий потиличний отвір, садна потиличної ділянки голови, забою мяких тканин зовнішнього носу, забійної рани нижньої губи, садна тильної поверхні правої кисті, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення.\~ Ухвалою Тячівського районного суду від 24.02.2016 року звільнено неповнолітнього [PERSON] від кримінальної відповідальності за ст.. 128 КК України у звязку з примиренням з потерпілим та кримінальне провадження відносно нього закрито. Потерпілий у кримінальному провадженні [PERSON] перебував на стаціонарному лікування у травматологічному відділенні КЗ «Тячівська районна лікарня №1» 4 ліжкодні з 2 по 6 жовтня 2015 року і згідно довідки про вартість лікування хворого №162 від 27.04.2016 року витрати на його лікування склали 1100 гривень 52 копійки. Оскільки на час вчинення кримінального правопорушення неповнолітній [PERSON] навчався в школі та на час звернення до суду з позовом не працює і майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди немає, то на підставі ст..ст. 1179, 1206 ЦК України просить з [PERSON], матері неповнолітнього [PERSON], на користь комунального закладу «Тячівська районна лікарня №1» \~1100 гривень 52 копійки витрат за лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і зобовязалася відшкодувати зазначені витрати на лікування потерпілого. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 2 жовтня 2015 року, близько 20.30 год., неповнолітній [PERSON], знаходячись неподалік магазину «Алло» по вул. Незалежності в м. Тячів, на грунті раптово виниклих неприязних відносин затіяв сварку з [PERSON], в ході якої не маючи умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень наніс останньому один удар правою ногою в обличчя, в результаті\~чого потерпілий впав на землю і потиличною ділянкою голови вдарився об тверде покриття тротуару, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритою черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому потиличної кістки з переходом на великий потиличний отвір, садна потиличної ділянки голови, забою мяких тканин зовнішнього носу, забійної рани нижньої губи, садна тильної поверхні правої кисті, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення.\~ Ухвалою Тячівського районного суду від 24.02.2016 року звільнено неповнолітнього [PERSON] від кримінальної відповідальності за ст.. 128 КК України у звязку з примиренням з потерпілим та кримінальне провадження відносно нього закрито. Разом з цим потерпілий у кримінальному провадженні [PERSON] перебував на стаціонарному лікування у травматологічному відділенні КЗ «Тячівська районна лікарня №1» 4 ліжкодні з 2 по 6 жовтня 2015 року і згідно довідки КЗ «Тячівська районна лікарня №1» про вартість лікування хворого №162 від 27.04.2016 року витрати на його лікування склали 1100 гривень 52 копійки. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними\~статтями 1178 і 1179\~цього Кодексу. А згідно до ст.. 1179 ч. 1 і 2 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] немає ні заробітку ні майна, достатнього для відшкодування завданих витрат, а тому зазначені витрати слід покласти на матір неповнолітнього. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідачку.

Outcome: approved