Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Кредитна спілка «Терна» (надалі КС «Терна», Позивач) звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 січня 2015 року між КС «Терна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2015-2, згідно якого Позивач передав цьому відповідачу кредит в розмірі 15000,00 грн. терміном з 29 січня 2015 року до 29 січня 2017 року із сплатою 42% річних. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, КС «Терна» уклала договір поруки №2015-2-1 від 29 січня 2015 року з [PERSON] та договір поруки №2015-2-2 від 29 січня 2015 року з [PERSON], згідно умов яких поручителі зобов'язувалися виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов'язання по кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов'язань за кредитним договором. Незважаючи на численні телефонні та письмові звернення позивача до відповідачів, останні заборгованість за кредитом не погасили. Станом на 01 грудня 2018 р. сума боргу за кредитним договором №2015-2 від 29 січня 2015 року становить 38608,83 грн., з них 13281,28 грн. - сума неповернутого кредиту, 25327,55 грн. - сума нарахованих відсотків. На підставі викладеного, КС «Терна» просить суд солідарно стягнути: з [PERSON], [PERSON] на користь Позивача борг за Кредитним договором №2015-2 від 29 січня 2015 року в сумі 38608,83 грн., з яких: 13281,28,00 грн. - сума неповернутого кредиту за Договором №2015-2 від 29 січня 2015 року; 25327,55 грн. - сума нарахованих відсотків за Договором №2015-2 від 29 січня 2015 року; з [PERSON], [PERSON] на користь Позивача борг за Кредитним договором №2015-2 від 29 січня 2015 року в сумі 38608,83 грн., з яких: 13281,28 грн. - сума неповернутого кредиту за Договором №2015-2 від 29 січня 2015 року; 25327,55 грн. - сума нарахованих відсотків за Договором №2015-2 від 29 січня 2015 року, а також сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом КС «Терна» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. До першого судового засідання, 13 лютого 2019 року представник КС «Терна» подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що 08 лютого 2019 року відповідач [PERSON] здійснив часткове погашення заборгованості в розмірі 200 грн., у звязку з чим до суду подається заява про зменшення розміру позовних вимог. Відтак, представник позивача просить суд винести рішення про солідарне стягнення: з [PERSON], [PERSON] на користь КС «Терна» борг за Кредитним договором №2015-2 від 29 січня 2015 року в сумі 38408,83 грн., з яких: 13081,28,00 грн. - сума неповернутого кредиту за Договором №2015-2 від 29 січня 2015 року; 25327,55 грн. - сума нарахованих відсотків за Договором №2015-2 від 29 січня 2015 року; з [PERSON], [PERSON] на користь КС «Терна» борг за Кредитним договором №2015-2 від 29 січня 2015 року в сумі 38408,83 грн., з яких: 13081,28 грн. - сума неповернутого кредиту за Договором №2015-2 від 29 січня 2015 року; 25327,55 грн. - сума нарахованих відсотків за Договором №2015-2 від 29 січня 2015 року, а також сплачений судовий збір. Представник позивача КС «Терна» в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав часткового, пояснивши, що в нього є сумніви щодо правильності нарахування відсотків, однак у встановлений судом строк, відзиву не подав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином, відзиву не подали. \~ \~ \~ \~Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. 29 січня 2015 року між Кредитною спілкою «Терна» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір №2015-2 (Кредитний договір). За даним договором Кредитодавець передав Позичальнику кредит в розмірі 15000,00 грн. терміном з 29 січня 2015 року до 29 січня 2017 року із сплатою 42% річних (п.1.1. Кредитного договору). Згідно п.4.2. Кредитного договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною цього Договору. При порушенні Позичальником строків сплати кредиту і нарахованих процентів, що передбачені у цьому Договорі та у графіку розрахунків, плата за користування кредитом (процентна ставка визначена в п. 1.1. цього Договору) без попередження Позичальника зростає на 50%. Процентна ставка змінюється на наступний календарний день, після дня, з якого виникає прострочена заборгованість за двома платежами, згідно графіку розрахунків та діє до повного погашення простроченої заборгованості (п.4.5. Кредитного договору). В якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором, між КС «Терна» та [PERSON] було укладено Договір поруки №2015-2-1 від 29 січня 2015 року. Також, в якості забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором, між КС «Терна» та [PERSON] було укладено Договір поруки №2015-2-2 від 29 січня 2015 року. Згідно умов вказаних Договорів поруки, поручителі зобов'язувалися виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов'язання по кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно пункту 3.1. договорів поруки, у разі невиконання, або неналежного виконання Боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором Поручитель зобов'язується не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення Кредитором про невиконання або неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобов'язань сплатити Кредитору відповідну суму грошових коштів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] неналежно виконував свої договірні зобовязання, всупереч погодженим умовам Кредитного договору, останній не дотримався визначеного графіку розрахунків, вніс 1718,72 грн. - в рахунок погашення тіла кредиту та 4481,28 грн. - в рахунок сплати нарахованих відсотків. Станом на 01 грудня 2018 року сума боргу за Кредитним договором становить 38608,83 грн., з них 13281,28 грн. - сума неповернутого кредиту, 25327,55 грн. - сума нарахованих відсотків. КС «Терна» зверталася до відповідачів із вимогами Вих. №17ЕХ-6, Вих. №17ЕХ-5, Вих. №17ЕХ-7 від 16 лютого 2017 року про стягнення суми кредиту - 13281,28 грн. та нарахованих процентів 10121,37 грн., які залишено без відповіді, що стало причиною звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Як слідує із квитанції № ПН1680 від 08 лютого 2019 року, [PERSON] здійснив платіж на суму 200,00 грн. в рахунок оплати кредиту згідно договору № 2015-2 від 29 січня 2015 року, що стало причиною зменшення позовних вимог. Проаналізувавши надані докази, вважаю, що до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). \~ \~ \~ \~Із статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач належним чином зобов'язань, передбачених кредитним договором №2015-2 від 29 січня 2015 року, не виконує, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог банку про стягнення заборгованості, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки КС «Терна» боргу в сумі 38408,83 грн., з них: 13281,28 грн. - сума неповернутого кредиту, 25327,55 грн. - сума нарахованих відсотків. В частині вимог про солідарне стягнення виниклої заборгованості за кредитним договором № 2015-2 від 29 січня 2015 року з [PERSON] та [PERSON] суд відмовляє, виходячи з наступного. В силу ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Відтак, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобовязання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобовязальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобовязання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). Відповідно до статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договорів поруки) порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. З наведеного суд резюмує, що закон, який діяв на час виникнення правовідносин між стронами, повязував припинення договору поруки зі зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору. Договорами поруки №2015-2-1 від 29 січня 2015 року та №2015-2-2 від 29 січня 2015 року передбачено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за сплату Боржником кредиту в сумі 15000,00 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, згідно з умовами Кредитного договору, сплату грошових коштів, нарахованих відповідно до ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (пункти 2.1., 4.1.) Однак,\~такий зміст\~договорів поруки\~не звільняє\~Кредитора за\~основним зобов'язанням\~від узгодження\~зміни розміру\~процентної ставки,\~яка зростає\~на 50\~відсотків,\~про що\~зазначено у п.4.5. Кредитного договору №2015-2 від 29 січня 2015 року, із поручителями, оскільки цим договором та договорами поруки не передбачено, що такі зміни проводяться без їх узгодження (додаткового повідомлення), і докази такого узгодження відсутні. За вказаних обставин, суд з підстав, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договорів поруки), дійшов обгрунтованого\~висновку про\~наявність правових\~підстав для\~визнання поруки\~такою,\~що припинена,\~а тому\~відмовляє КС\~«Терна» у\~позовних вимогах\~просолідарне стягнення виниклої заборгованості за кредитним договором № 2015-2 від 29 січня 2015 року з [PERSON] та [PERSON] Питання стягнення судового збору суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial