Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 10 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 27 червня 2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З липня 2019 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. З цього часу відповідач належну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, через що позивач самостійно вимушена нести витрати на придбання продуктів харчування, придбання засобів гігієни, оплату комунальних послуг, навчання, через що позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] ,та на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/4 частин доходів, отриманих щомісяця з моменту позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття, але не менше 1/2 частин прожиткового мінімуму, встановлено для даної вікової категорії. Зустрічна позовна заява 25 березня 2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання. В обґрунтування зустрічної позовної заяви вказано, що з 27 червня 2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох доньок. У період шлюбу сторонами було набуте майно, а саме побудований будинок по [ADDRESS] , придбано автомобіль «Geely Emgrand 7», 2013 року випуску, державний реєстраційний знак [NUMBER] , право власності на який зареєстровано на позивача. 23 жовтня 2017 року [PERSON] внаслідок нещасного випадку отримав важку травму (хімічний опік очей), після якої практично втратив зір на обидва ока та з 17 січня 2018 року має першу групу інвалідності. З 08 грудня 2017 року [PERSON] отримує пенсію по інвалідності. З урахуванням повної його сліпоти він потребує постійного стороннього догляду і піклування, який до жовтня - листопада 2019 року надавався [PERSON] . З 08 лютого 2020 року по 17 лютого 2020 року [PERSON] перебував на лікуванні у неврологічному відділенні КНП «Міська лікарня №1» ЗМР у період якого [PERSON] відвідала його лише один раз, придбавши ліки на загальну суму близько 600 грн. Поряд із цим, оскільки [PERSON] припинила надавати йому допомоги, то він був змушений звернутися за нею до КЗ «Запорізький районний територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Запорізької районної адміністрації. Щодо матеріального становища [PERSON] , то вона працює в АТ «Прогрес» на посаді фінансового директора або головного економіста та отримує заробітну плату від 20 000 грн. до 25 000 грн., через що, відповідно, може надавати сплачувати аліменти на його утримання. Просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до поновлення працездатності. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17 березня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 10 квітня 2020 року ухвалою суду зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів об`єднана в одне провадження з первісною позовною заявою. Відзив на зустрічну позовну заяву 18 травня 2020 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказано, що сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. З липня 2019 року [PERSON] належної допомоги на утримання дітей не надає. Зазначено, що [PERSON] працює та отримує у середньому заробітну плату від 6 037 грн. до 6 842 грн., проте на період дії карантину вимушена перебувати у відпустці без збереження заробітної плати. Окрім цього, вона надає матеріальну допомогу своїй непрацездатній матері. Вказано, що у разі задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою вона та діти будуть перебувати за межами визначеного законодавством прожиткового мінімуму, через що просить відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви. Відповідь на відзив У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 29 травня 2020 року зазначено, що до 05 березня 2020 року [PERSON] самостійно розпоряджалася пенсією [PERSON] , через що твердження про ненадання ним належної допомоги на утримання дітей з липня 2019 року не відповідають дійсності. Також, порівняльний аналіз доходу сторін дає підстави стверджувати про можливість [PERSON] сплачувати аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частини від свого заробітку. Заяви, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 31 липня 2020 року клопотання [PERSON] про виклик свідків задоволено частково, клопотання представника [PERSON] про виклик свідків задоволено повністю. Підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду, викликано у судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 29 вересня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення свідка [PERSON] , в яких вказано, що зазначення у довідці смт. Балибинської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 07 липня 2020 року відомостей щодо зареєстрованих осіб в частині зазначення: «знаходяться на її утриманні», селищна рада мала на увазі факт спільного проживання матері [PERSON] разом із доньками [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони зареєстровані за однією адресою. Відомості щодо матеріального утримання дітей, матеріальної допомоги на утримання з боку будь - яких осіб чи будь - якої фінансової підтримки цих дітей у Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області та у неї особисто відсутні. У судовому засідання 07 жовтня 2020 року позивач [PERSON] надала пояснення, вказавши, що вони з відповідачем та дітьми проживають в будинку, який на праві власності належить відповідачу, займаючи окремі поверхи та не ведучи спільного господарство, що окрім іншого полягає у наявності окремих продуктів харчування. Поряд із цим, нею самостійно сплачуються витрати за комунальні послуги будинку, навчання дітей та їх утримання. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач за первісною позовною заявою та відповідач за зустрічною - [PERSON] у судовому засідання 07 листопада 2020 року пояснив, що дійсно проживає в одному будинку з дітьми та [PERSON] , в якому вони займають окремі поверхи. Мають окремі продукти харчування. Він приймає участь у вихованні дітей, іноді надає невеликі суми грошей у 10 - 15 грн. дітям на школу. Витрати щодо утримання будинку [PERSON] несе самостійно. Вказав, що після отримання травми потребує грошової допомоги на своє утримання, оскільки розмір пенсії по інвалідності є недостатнім. У судове засідання 04 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] , повідомлені своєчасно та належним чином, не прибули, до суду направили своїх представників. Представник [PERSON] позовну заяву підтримав повністю, просив задовольнити, у задоволення зустрічної позовної заяви відмовити повністю. Представник [PERSON] у судовому засідання просив відмовити у первісному позову та задовольнити зустрічну позовну заяву. Установлені судом фактичні обставини справи У судовому засідання 07 липня 2020 року свідок [PERSON] показав, що після отримання травми [PERSON] піклується дітьми у межах своєї фізичної можливості. Зустрічає дітей зі школи, надає допомоги у виконання домашніх завдань. Після отриманої травми [PERSON] потребує сторонньої допомоги. У судовому засіданні 26 жовтня 2020 року свідок [PERSON] показала, що за відомостями [PERSON] остання самостійно сплачує навчання старшій дитині та несе самостійно інші витрати по утриманню дітей. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 26 жовтня 2020 року показала, що за відомостями [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] не надає. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що з 27 червня 2002 року [PERSON] , [INFO] , перебував з [PERSON] , [INFO] , у зареєстрованому Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції шлюбі. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2019 року, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року залишено без змін, шлюб між сторонами був розірваний. У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , та свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] 17 січня 2018 року [PERSON] було видано пенсійне посвідчення як інваліду першої групи по загальному захворювання. З 08 грудня 2018 року [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з січня 2019 року до січня 2020 року включно всього складає 20 078 грн. З 21 травня 2019 року до 27 червня 2019 року [PERSON] перебував на лікуванні в ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» НАМН України із діагнозом: праве око - анкілосимблефарон, більмо, відшарування сітківки та війкового тіла, гіпотонія, субатрофія ока; ліве око - більмо, анкілоблефарон. З 12 грудня 2019 року до 27 січня 2020 року [PERSON] перебував на лікуванні в ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім.. В.П. Філатова» НАМН України із діагнозом: праве око - анкілосимблефарон, більмо, відшарування сітківки та війкового тіла, субатрофія ока; ліве око - більмо, покрите слизовою, деформація повік, лагофтальм. Згідно із довідкою ТОВ «Лідер» від 13 квітня 2020 року [PERSON] з 05 квітня 2018 року працює на посаді фінансового директора, за період з 01 жовтня 2019 року до 31 березня 2020 року всього отримала до виплат дохід у розмірі 38 255, 71 грн. 27 липня 2020 року між Класичним приватним університетом та [PERSON] був укладений договір про платне надання освітніх послуг № 5146/20, відповідно до якого університет здійснює підготовку [PERSON] 27 липня 2020 року [PERSON] сплачено за навчання [PERSON] 4 700 грн. Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, вони несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 75 СК України передбачено обов`язок матеріального утримання дружини та чоловіка один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Статтею 17 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», передбачено працевлаштування осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації з метою реалізації творчих і виробничих здібностей на підприємствах, в установах, організаціях, а також на займання підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання дитиною сторін коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у частині від доходу як раз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дітей та коштів на утримання [PERSON] суд враховує, що [PERSON] проживає у будинку разом із [PERSON] та їх спільними дітьми, не ведучи спільного господарство та не сплачуючи жодних витрат за комунальні послуги по утримання будинку та не надаючи належної матеріальної допомоги на утримання дітей. Вказана обставина визнана відповідачем [PERSON] у судовому засідання 07 липня 2020 року. Твердження [PERSON] про участь у вихованні дітей, наявність інвалідності та отримання пенсії по інвалідності у розмірі, що не у повній мірі забезпечує його як обставина для відмови у позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та стягнення з [PERSON] коштів на його утримання не мають достатнього значення для відмови у позові про стягнення аліментів, оскільки не звільняють відповідача від обов`язків щодо матеріального утримання дітей, який передбачений ст. 180 СК України та права на можливе працевлаштуванні згідно своєї індивідуальної програми реабілітації. Враховуючи викладені обставини, що відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України аліменти на двох та більше дітей стягуються у єдиній частці, суд вважає, що первісна позовна заява підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини на обох дітей, від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 10 січня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] про стягнення коштів на його утримання. Розподіл судових витрат Беручи до уваги, що позивачі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial