Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно у суд звернувся [PERSON] до Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON], яка померла 16 травня 2015 року залишилося спадкове майно, яке як спадщину у визначений строк позивач прийняв, проте оформити право власності на житловий будинок № 13, що по вул. Столярова в с. Чемер, Козелецького району Чернігівської області, не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я померлої. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом голови Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер 23 жовтня 2011 року, згідно копії свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 175180. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] була заведена спадкова справа згідно з якою: -12 квітня 2013 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадкового майна за законом після смерті [PERSON]. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 13.08.2015 року [PERSON] на день смерті (23.10.2011 року) проживав за адресою: [INFO], та мав такий склад сім'ї: дружина [PERSON]. В порядку виконання вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] є єдиною, хто прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], а саме ? частину вищевказаного житлового будинку. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 16 травня 2015 року, згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 258859. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: 13 лютого 2012 року [PERSON] залишила заповіт, згідно з яким остання заповідала все своє майно [PERSON]; 04 серпня 2015 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Чемерської сільської ради від 13.08.2015 року [PERSON] проживала і була зареєстрована в [INFO], та мала такий склад сім'ї: проживала одна. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Згідно довідки, наданої виконавчим комітетом Чемерської сільської ради від 13.08.2015 року, житловий будинок, що знаходиться по вул. Столярова, 13, с. Чемер, Козелецького району Чернігівської області, відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 15.04.1991 року були: [PERSON] та [PERSON]. Така ж сама інформація міститься і в погосподарьській книзі за 1991 рік. Як суспільна група колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно довідки Виконавчого комітету Чемерської сільскої ради Козелецького району Чернігівської області № 30 від 18.02.2016 року житловий будинок, що знаходиться в с. Чемер по вул. Столярова, 13 був побудований та введений в експлуатацію в 1963 році і зареєстрований в погосподарській книзі за 1961-1963 роки у відповідності до діючого на той час законодавства. Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в с. Чемер по вул. Столярова, 13 Козелецького району Чернігівської області, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути обєктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Чемер по вул. Столярова, 13 Козелецького району Чернігівської області, підлягають задоволенню.

Outcome: approved