Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

КП БМР «Білоцерківтепломережа» (далі - «Позивач») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що згідно з особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого на ім`я Відповідача, той має заборгованість за період з 01.06.2017 року по 01.02.2020 року за опалення та підігрів води в розмірі 11 447,99 грн. В добровільному порядку заборгованість Відповідачем не погашається, направлена на його адресу претензія залишилась без задоволення. Посилаючись на приписи ст.509 ЦК України, ст.ст.67, 68, 162 ЖК УРСР, Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Затверджені постановою КМУ №1875-4 від 24.06.2004 року «Правила надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Позивач просив стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 11 447,99 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою суду від 19.03.2021 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.24-25). Ухвалою суду від 04.06.2021 року було залучено у даній справі третю особу без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] за його заявою. 08.07.2021 року у судовому засіданні представник Позивача зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача суму заборгованості за опалення в розмірі 9 772,21 грн., надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання Відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. (33-34, 51). У судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснив суду, що у лютому 2020 року він придбав за договором купівлі-продажу квартиру за адресою: [ADDRESS] , за 10 000 доларів США, за рахунок заощаджень з весілля, хоча він мав і свої особисті збереження 12 000 доларів США. Він вже 6-7 років не працює, а до цього працював на Домобудівельному комбінаті каменярем. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] пояснив, що він не заперечує проти стягнення боргу з відповідача [PERSON] , втім наголосив на тому, що третя особа [PERSON] частково погасив та продовжує погашати заборгованість за квартиру, в тому числі й за спірний період часу. При цьому ані письмових пояснень, ані самостійного позову до відповідача [PERSON] третьою особою подано до суду не було. Згідно з ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягають до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. На ім`я Відповідача [PERSON] ,1965 року народження, місце проживання: [ADDRESS] , було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , щодо сплати послуг за опалення та підігрів води у вказаному житловому приміщенні (а.с.3). З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] убачається, що за Відповідачем рахується заборгованість за послуги з опалення та підігріву води перед КП БМР «Білоцерківтепломережа» за період з 01.06.2017 року по 01.02.2020 року в розмірі 9 772.21 грн. (а.с.53-54). Згідно з претензією Позивач повідомляв [PERSON] про стан заборгованості та необхідність її оплати, однак відповідач залишив дані вимоги без задоволення (а.с.4). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 п.17 договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, що останнім виконувалось невчасно та не в повному обсязі. Згідно з ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради №388 від 23.12.2005 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Згідно з Законами «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про місцеві державні адміністрації» регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Відповідно до ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено в ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. До позову додано копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Білій Церкві. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Біла Церква запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. Відповідно до ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т. ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачем, як споживачем цих послуг. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. А тому згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Доводи Позивача на спростовані та підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved