Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Моторне (транспортне) бюро України в особі представника Бутенко М.О. звернулося до суду з позовом до [PERSON] у якому просило суд стягнути з останнього суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 63605.63 грн. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 10 жовтня 2017 року о 15 год. 30 хв. в м. Каховка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки «Nissan Maxima» д.н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобілем «Ford Transit» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 31.10.2017 року [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Потерпілий [PERSON] , який у встановленому порядку зареєстрував свою цивільно-правову відповідальність, звернувся до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі відновлювального ремонту автомобіля, яка була розрахована на підставі звіту SOS_-171025-4851987 від 19.11.2017 року та витрат у виді неотриманого доходу потерпілої від ДТП в розмірі 4508.95, що пов`язані з тимчасовою втратою працездатності . Оскільки на момент скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, добровільно заподіяні [PERSON] збитки не відшкодував, у зв`язку з чим МТСБУ виплатило за цією подією відшкодування потерпілому, а також понесло витрати, пов`язані зі збором документів. У зв`язку з тим, що МТСБУ виплатила страхове відшкодування за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, а заподіював шкоди не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у встановленому законом порядку, то відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до суду з даним позовом якому просив в порядку регресу стягнути з [PERSON] виплачену суму страхового відшкодування та витрати зі збору документів у загальному розмірі 63605 грн. 63 коп.. В судове засідання представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року о 15 год. 30 хв. по вул. Мелітопольська в м. Каховка, [PERSON] , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Nissan Maxima» д.н. [NUMBER] не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ford Transit» д.н. [NUMBER] , що зупинився попереду, яким керував [PERSON] , у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1 ПДР України. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/0682195, цивільна правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «СК Альфа Гарант». Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області №658/3790/17 від 31.10.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу під керуванням водія [PERSON] - автомобіля «Nissan Maxima» д.н. [NUMBER] , застрахована не була. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Ford Transit» д.н. [NUMBER] , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії є [PERSON] , а водієм та користувачем відповідно до довіреності від 27.05.2016 року є [PERSON] .. Крім того в ході даної пригоди було завдано шкоду здоров`ю потерпілого [PERSON] , через що він перебував на лікуванні на протязі 31 робочого дня в період з 11.10.2017 року по 19.10.2017 року та в період з 20.10.2017 року оп 22.11.2017 року. Потерпілий [PERSON] 01 грудня 2017 року звернувся до позивача із повідомленням про настання страхового випадку та виплату страхового платежу . Відповідно до звіту №SOS_-171025-4851987 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 19.11.2017 року, вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Ford Transit» д.н. [NUMBER] становить 55 672 грн. 77 коп. 01 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП транспортному засобу, а також просив відшкодувати витрати на лікування та збитки в результаті неотриманих доходів за час втрати працездатності, що підтверджена закладом охорони здоров`я. Відповідно до наказу Моторного (транспортного ) страхового бюро України №1455 від 13.02.2018 року сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті заявнику за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 58355 грн. 88 коп., до якої згідно з Довідкою №1 від 04.01.2018 року включено шкоду завдану майну в розмірі 55672 грн. 77 коп. та шкода пов`язана з витратами на лікування потерпілого в розмірі 2683 грн. 11 коп. Наказом Моторного (транспортного ) страхового бюро України №2019 від 01.03.2018 року сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті заявнику за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 4508 грн. 95 коп., яка згідно з Довідкою №2 від 28.02.2018 року складається зі шкоди, яка завдана у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Відповідно до акту надання послуг №2874 від 05.12.2017 року, та платіжного доручення №279815 від 10.01.2018 року, позивачем перераховано кошти за оплату послуг аварійного комісара в розмірі 740 грн. 80 коп. Згідно з платіжним дорученням №901954 від 13 лютого 2018 року МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 58355 грн. 88 коп., а відповідно до платіжного доручення №902499 від 02 березня 2018 року МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування за шкоду яка завдана у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 4508 грн. 95 коп. Вважаючи своє право порушеним, позивач звернувся до суду за захистом свого права, яке полягає у відшкодування витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач як на підставу своїх вимог посилався на положення статті 1191 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою статі 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з пунктом 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Пунктом 41.4 ст. 4 Закону № 1961 передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до абз. «б» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону № 1961 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом. Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що в розглядуваному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований компетентними правоохоронними органами, відповідач, як винна в ДТП особа, притягнутий до адміністративної відповідальності, позивач виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована, у зв`язку з чим позивач на підставі статті 1191 Цивільного кодексу України та статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права та враховуючи, що регресні зобов`язання, які виникли між сторонами у справі, входять до групи позадоговірних зобов`язань і спори, що виникають з них вирішуються у загальному порядку відшкодування збитків, то суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових і фактичних підстав для задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача суми завданої шкоди. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved