Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя не склалося, між ним часто виникають конфлікти з суттєво важливих питань, мають різні погляди на подружнє життя. Крім того, шлюбних відносин не підтримують з 2014 року, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. За таких обставин, подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦСу. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 30 червня 2020 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу судової повістки. Позивач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому вказала, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем проживання відповідно до ч.10 ст.187, 128, 131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позов не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 18.08.2020 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 22 січня 2013 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №18 (а.с.19). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст.7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved