Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з навчанням. Позов обґрунтовано тим, що 13.08.2007 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до п.п. 2.3.6. вказаного договору [PERSON] зобов'язувався у разі звільнення його з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими, зокрема, пунктом 3.2 цього договору (у зв'язку з відмовою від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання,) відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до наказу УМВС України у Волинській області №278 о/с від 30.08.2013 року старшого лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, на підставі п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. [PERSON] відмовився добровільно відшкодувати Львівському державному університету внутрішніх справ фактичні витрати, пов'язані з навчанням, тому позивач просить суд стягнути з відповідача ці витрати в сумі 15 302,75 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду подано письмову заяву, у якій представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із зазначених у заяві підстав, просить позов задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 13.08.2007 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Згідно з п. 2.3.1 договору обов'язком університету є забезпечення курсанта харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України (а.с. 4, 5). Відповідно до наказу УМВС України у Волинській області №278 о/с від 30.08.2013 року старшого лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, на підставі п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. (а.с. 7). Пунктом 14 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року №992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», яка діяла на момент вступу [PERSON] до університету, зокрема, передбачено, що у разі звільнення молодого фахівця з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 затверджено порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ. Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема, звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно з п. 2.3.6 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 03.08.2007 року [PERSON] зобов'язувався у разі звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до спливу встановленого трирічного строку перебування на службі за підставами, передбаченими, зокрема, пунктом 3.2 цього договору (у зв'язку з відмовою від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання,) відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно з довідкою-розрахунком Львівського ДУВС №840 від 07 листопада 2013 року сума витрат, пов'язаних з навчанням [PERSON] у Львівському ДУВС за період із серпня 2007 року по червень 2011 року, становить 15 302,75 гривень. На підставі викладеного фактичні витрати, пов'язані з навчанням [PERSON], підлягають стягненню з нього в повному обсязі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі Закону України «Про вищу освіту», постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року №992, постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313, наказу МВС України від 14 травня 2007 року №150,

Outcome: approved