Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

І.ВИМОГИ ПОЗИВАЧІВ 1.1. [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом про визнання права спільної сумісної власності, поділ майна та встановлення порядку користування спільним майном, в якому просив суд: ?Визнати право власності на 7/10 частин квартири [ADDRESS] ; ?Поділити рухоме майно, шляхом присудження у власність: o[PERSON] на загальну суму 38313 грн: ¦Телевізор LG 55LM660S вартістю 13665 грн; ¦Пральну машину Bosch вартістю 8000 грн; ¦Пилосос Philips вартістю 3050 грн; ¦Домашній кінотеатр LG ВН 7520Т вартістю 3958 грн; ¦Електричну бритву Philips вартістю 1650 грн; ¦Холодильник LG вартістю 8000 грн; o[PERSON] на загальну суму 61948,52 грн: ¦Варочну панель Bosch вартістю 2171 грн; ¦Електричну духовку Bosch вартістю 4013 грн; ¦Посудомийну машину Bosch вартістю 6000 грн; ¦Кондиціонер LG вартістю 4000 грн; ¦Кондиціонер СН Cooper&Hunter вартістю 5000 грн; ¦Меблі в спальню на суму 24256 грн; ¦Велосипед вартістю 5744 грн; ¦Килимове покриття на суму 5764,52 грн ?Стягнути з [PERSON] на його користь 11817,50 грн різниці вартості присудженого майна. ?Встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] у відповідності до запропонованих експертом варіантів. 1.2. Не погодившись із позовом [PERSON] , [PERSON] подала до суду зустрічний позов в якому з урахуванням заяви про зміну предмету зустрічного позову, просила суд: ?Визнати особистою власністю [PERSON] : oквартиру [ADDRESS] , загальною площею 129,9 кв.м, житловою площею 80,7 кв.м; oвантажний автомобіль марки Renault Midlum 2004 р.в., червоного кольору шасі № [NUMBER] державний номер [NUMBER] ; oДиван світло-сірий з декором дуб шато антрацит, згідно Договору №4/11 від 11.11.2012; oКондиціонер фірми СН Cooper&Hunter International Corporation 2010 р.в. 2 шт; ?Стягнути з [PERSON] суму в розмірі 299207,04 грн в рахунок компенсації за проданий ним вантажний автомобіль Renault Midlum 2004 р.в., червоного кольору шасі № [NUMBER] державний номер [NUMBER] ; ?Затвердити поділ майна таким чином: oВиділити [PERSON] на суму 49000 грн: ¦Газову варочну поверхню Bosch вартістю 2171 грн; ¦Електричну духовку Bosch вартістю 4013 грн; ¦Холодильник LG вартістю 8000 грн; ¦Посудомийну машину Bosch вартістю 6000 грн; ¦Телевізор LG 55LM660S вартістю 13665 грн; ¦Пральну машину Bosch вартістю 8000 грн; ¦Килимове покриття вартістю 5764 грн; ¦Витяжка Zirtal вартістю 1387 грн; oВиділити [PERSON] на суму 49000 грн: ¦Горний велосипед Comanche Indigo FS вартістю 5744 грн; ¦Велосипед Pride Stella вартістю 4000 грн; ¦Телевізор Philips 48РFT5509/12 вартістю 12950 грн; ¦Телевізор Sharp LС-50 LЕ760760V вартістю 12648 грн; ¦Електричну бритву Philips вартістю 1650 грн; ¦Домашній кінотеатр ВН 7520Т вартістю 3958 грн; ¦Пилосос Philips вартістю 3050 грн; ¦Пилосос Electrolux вартістю 5000 грн ІІ.ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧІВ 2.1. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що з середини 2011 року він почав проживати однією сім`єю із [PERSON] та 02.02.2012 між ними було укладено шлюб. 29.11.2011 між ними та ПАТ «Автокразбанк» було укладено попередній договір, згідно якого вони зобов`язались укласти із банком договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] в строк до 28.03.2012. З метою виконання зобов`язань за договором вони сплатили банку авансовий внесок в сумі 190000 грн. 28.03.2012 вони уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та ними було доплачено 515000 грн в рахунок вартості квартири. За кошти від продажу квартири ним було зроблено частину ремонту в спірній квартирі та придбано автомобіль марки Renault Midlum 2004 р.в., червоного кольору. Вказаний транспортний засіб він вважає особистою власністю, оскільки придбаний ним за особисті кошти. Ремонт в спірній квартирі проводився з червня по листопад 2012 року за його кошти, оскільки [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною та не мала власного заробітку. До одруження [PERSON] працювала на низькооплачуваній роботі та будь-яких заощаджень не мала. Натомість у нього були заощадження, які залишились після смерті його матері. Вважає, що факт використання [PERSON] його особистих коштів в рахунок сплати вартості спірної квартири вбачається із заяви про видачу готівки від 28.03.2012, згідно якої він отримав кошти в сумі 203718,07 грн. На ремонт квартири він витратив 126610,15 грн. Крім того, за час шлюбу ними було придбано спільне рухоме майно - Телевізор LG 55LM660S вартістю 13665 грн; Пральну машину Bosch вартістю 8000 грн; Пилосос Philips вартістю 3050 грн; Домашній кінотеатр LG ВН 7520Т вартістю 3958 грн; Електричну бритву Philips вартістю 1650 грн; Холодильник LG вартістю 8000 грн; Варочну панель Bosch вартістю 2171 грн; Електричну духовку Bosch вартістю 4013 грн; Посудомийну машину Bosch вартістю 6000 грн; Кондиціонер LG вартістю 4000 грн; Кондиціонер СН Cooper&Hunter вартістю 5000 грн; Меблі в спальню на суму 24256 грн; Велосипед вартістю 5744 грн; Килимове покриття на суму 5764,52 грн. Оскільки спірна квартира була придбана як за його особисті кошти, так і за спільні кошти подружжя, то вона належить їм на праві спільної часткової власності. Вважає, що його частка в праві спільної власності становить 7/10 часток, оскільки сплачена вартість квартири з невід`ємним поліпшенням на 39,72% складається з його особистих коштів. 2.2. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що в листопаді 2011 року через ПАТ «АКБ Банк» вона сплатила авансовий внесок за квартиру в розмірі 190000 грн. Відповідно до умов попереднього договору вказані кошти належали їй на праві особистої власності. При укладені основного договору приватним нотаріусом від [PERSON] відібрана заява про те, що квартира придбавається не за спільні кошти подружжя. Кошти на придбання квартири були отримані з власних депозитних рахунків в сумі 265000 грн та 323697,78 грн. Кошти на ремонт квартири вона позичила у матері в розмірі 20000 дол.США, які були витрачені на поточний ремонт квартири, виготовлення та збирання кухні із вбудованою технікою, виготовлення та збирання меблів. 27.11.2012 вона продала другу квартиру в м.Кропивницькому та на отримані від продажу кошти повернула борг своїй матері та 18000 дол.США були витрачені на придання автомобіля Renault Midlum 2004 р.в., червоного кольору. Оскільки вона не мала змоги особисто отримати автомобіль, його оформляв [PERSON] .. Таким же чином було набуто і диван. Два кондиціонери марки СН Cooper&Hunter International Corporation були придбані нею ще в 2010 році. Вказане майно, а саме квартиру, автомобіль Renault Midlum 2004 р.в., диван та кондиціонери вважає своїм особистим майном. Звертала увагу на те, що в 2017 році [PERSON] власноручно забрав майно з квартири, яке вважав за потрібне: Горний велосипед Comanche Indigo FS вартістю 5744 грн; Велосипед Pride Stella вартістю 4000 грн; Телевізор Philips 48РFT5509/12 вартістю 12950 грн; Телевізор Sharp LС-50 LЕ760760V вартістю 12648 грн; Електричну бритву Philips вартістю 1650 грн; Домашній кінотеатр ВН 7520Т вартістю 3958 грн; Пилосос Philips вартістю 3050 грн; Пилосос Electrolux вартістю 5000 грн, а всього на загальну суму 49000 грн. Майно яке залишилось складає: - Газова варочна поверхня Bosch вартістю 2171 грн; Електрична духовка Bosch вартістю 4013 грн; Холодильник LG вартістю 8000 грн; Посудомийна машина Bosch вартістю 6000 грн; Телевізор LG 55LM660S вартістю 13665 грн; Пральна машина Bosch вартістю 8000 грн; Килимове покриття вартістю 5764 грн; Витяжка Zirtal вартістю 1387 грн. Вважає, що поділ рухомого майна відбувся добровільно і його необхідно рішенням суду тільки затвердити. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА 2.1. В своєму відзиві [PERSON] зазначила, що надану [PERSON] заяву на видачу готівки вважає підробленою, оскільки розрахункових та карткових рахунків у позивача за первісним позовом в 2012 році не існувало. Звертала увагу на те, що подані [PERSON] рахунки-фактура від 13.06.2012 та 27.06.2012 свідчать про придбання товарів для роботи їх товариства «АйТі Пласт». Вважає. що документи із зазначенням одержувачем магазину « Самострой » не мають відношення до справи. 2.2.В своєму відзиві [PERSON] зазначив, що доводи позивача за зустрічним позовом про продаж її матір`ю квартиру не підтверджуються належними доказами, оскільки розписки про отримання коштів підписані лише продавцем і за загально відомим фактом повинні залишатись у покупців. Вказав, що вартість автомобіля Renault Midlum 2004 р.в., червоного кольору становила 133000 грн, яких у [PERSON] не було. Також позивачем за зустрічним позовом не пояснюється необхідність придбання вказаного транспортного засобу в період догляду за малолітньою дитиною. Вартість транспортного засобу на момент його відчуження фактично становила 40774,49 грн, що підтверджується висновком товарознавчого дослідження. Звертав увагу, що доводи [PERSON] про придбання транспортного засобу Nissan QASHQAI на отримані в позику кошти в рахунок продажу квартир, які він мав успадкувати після смерті матері є лише припущенням і належними доказами не підтверджуються. Вважає, що твердження позивача за зустрічним позовом про особисте фінансування придбаної квартири не відповідає дійсності і спростовується письмовими доказами. З варіантом поділу рухомого майна запропонованого в зустрічному позові [PERSON] погоджується лише частково. Наголошує, що добровільного поділу майна не відбулось. Вважає, що велосипед Pride Stella є жіночим, а тому його недоцільно виділяти позивачу за первісним позовом. Заперечував факт придбання Телевізору Philips 48РFT5509/ 12 та Телевізору Sharp LС-50 LЕ760760V . У відзиві не заперечував проти виділу йому у власність телевізора LG 55 LM660S вартістю 13665 грн; Пральної машини Bosch вартістю 8000 грн; Пилососа Philips вартістю 3050 грн; Домашнього кінотеатру LG ВН 7520Т вартістю 3958 грн; Електричної бритви Philips вартістю 1650 грн на загальну суму 30313 грн, а інше майно на суму 69674 грн просив залишити у власності [PERSON] , оскільки більшість із нього є вбудованою побутовою технікою, а велосипед він віддав у користування сина [PERSON] від першого шлюбу і не бажає його забирати. Виходячи із рівності часток співвласників, з [PERSON] підлягає стягненню компенсація в розмірі 19675,50 грн. В судовому засіданні представник [PERSON] заявила про застосування позовної давності до вимог [PERSON] про визнання вантажного автомобіля її особистим майном. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ 22.09.2017 судом постановлено ухвалу про забезпечення позову [PERSON] та 15.04.2019 судом постановлено ухвалу про забезпечення зустрічного позову [PERSON] 04.12.2017 судом постановлено ухвалу про призначення по справі судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи; провадження по справі зупинено. 18.07.2018 відновлено провадження по справі для вирішення клопотання експерта. 18.07.2018 постановлено ухвалу про витребування документів та зупинено провадження по справі. 11.12.2018 відновлено провадження по справі. 11.12.2018 прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої власності та поділ майна подружжя. Ухвалами суду від 11.12.2018, 21.12.2018, 28.02.2019, 28.03.2019, 09.10.2019 судом були витребувані докази. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ В період з 02.02.2012 по 19.05.2015 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом ДРАЦС по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції та копією рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08.05.2015 по справі 524/1791/15-ц. 29.11.2011 між ПАТ «Автокразбанк» та [PERSON] укладено попередній договір, за умовами якого сторони договору зобов`язались укласти договір купівлі-продажу предметом якого буде нерухоме майно - квартира [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором [PERSON] передала ПАТ «Автокразбанк» авансовий внесок в сумі 190000 грн. 28.03.2012 між ПАТ «Автокразбанк» та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] . За домовленістю сторін продажна вартість об`єкта нерухомості складає 705 000 грн, які сплачені покупцем продавцю повністю до підписання цього договору. 02.04.2012 між [PERSON] та фоп [PERSON] укладено договір на поточний ремонт квартири загальною площею 129,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальна вартість робіт становить 95000 грн. 25.05.2012 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Продаж вчинено за 219720 грн, які покупець передав продавцю, а продавець прийняв готівкою до підписання договору після узгодження його тексту. 01.10.2012 між [PERSON] та фоп [PERSON] укладено договір надання послуг по виготовленню та збиранню кухні з вбудованою технікою. Вартість послуги 21830 грн. 06.11.2012 між [PERSON] та фоп [PERSON] укладено договір надання послуг по виготовленню та збиранню меблів для зали та коридору. Вартість послуги становить 8886 грн за меблі в залу та 5850 грн за меблі в коридор на загальну суму 14736 грн. 28.11.2012 між ТОВ «Транс-Карго РП» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу автомобіля Renault Midlum 2004 р.в., червоного кольору шасі № [NUMBER] . Ціна договору становила 133 000 грн. 27.11.2012 між [PERSON] яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 177497 грн. 21.01.2013 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Продаж квартири вчинено за 159778 грн, які [PERSON] одержав для себе повністю до підписання договору. 16.05.2018 [PERSON] відчужено автомобіль Renault Midlum 2004 р.в., червоного кольору шасі № [NUMBER] . НОРМИ ПРАВА Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст..ст.68, 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. В ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду(ст.71 СК України) В ч.2 ст.72 СК України визначено, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23,30 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК (2947-14). У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. ОЦІНКА СУДУ Щодо вимог сторін про поділ квартири [ADDRESS] суд відзначає наступне. Так, положення ст. 368 ЦК України передбачають, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, законом або за домовленістю подружжя може бути встановлено належність майна одному із подружжя на праві приватної власності. Вирішуючи вимоги позивачів за первісним та зустрічним позовом суд враховує, що по-перше, положення договору купівлі-продажу від 28.03.2012 передбачають, що об`єкт нерухомості не буде являтись предметом спільної сумісної власності, оскільки придбавається за кошти, які належать покупцю( [PERSON] ) особисто, що підтверджується заявою подружжя - [PERSON] та [PERSON] , справжність підписів на якій засвідчено Марченко Н.А. , приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 28.03.2012 за р.№1873,1874; по-друге, подані [PERSON] ордера, видаткові накладні, рахунки та товарні чеки не містять відомостей про платника та, на переконання суду, не підтверджують вклад особистих коштів, а також те, що придбаний товар був використаний під час ремонту квартири [ADDRESS] ; по-третє, суд враховує наявність коштів на рахунках сторін, в тому числі позивача за зустрічним позовом, достатніх, для розрахунку з продавцем квартири [ADDRESS] . Отже, враховуючи те, що колишнє подружжя дійшло згоди, що придбана квартира є об`єктом права приватної власності [PERSON] , приймаючи до уваги недостатність доказів, які б підтверджували розмір вкладу [PERSON] особистих коштів в проведення ремонту квартири та з огляду на те, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] оспорюється [PERSON] , суд вважає за можливе визнати квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 29772754, Загальна площа (кв.м): 129,9, Житлова площа (кв.м): 80,7 особистою приватною власністю [PERSON] .. Відтак, позов [PERSON] в частині визнання права власності на 7/10 частин квартири [ADDRESS] та встановлення порядку користування квартирою не підлягає задоволенню. Щодо вимоги [PERSON] про визнання особистою власністю вантажного автомобіля марки Renault Midlum 2004 р.в., червоного кольору шасі № [NUMBER] державний номер [NUMBER] , дивана світло-сірого з декором дуб шато антрацит, згідно Договору №4/11 від 11.11.2012 та двох кондиціонерів фірми СН Cooper&Hunter International Corporation 2010 р.в., суд відзначає наступне. Так, згідно договорів на придбання автомобіля марки Renault Midlum 2004 р.в., та дивана світло-сірого з декором дуб шато антрацит,- покупцем зазначено [PERSON] (т.1, а.с. 23-24, т.2 а.с.46-48).Відомостей про те, що майно було придбано за особисті кошти [PERSON] суду надано не було. За таких обставин, вантажний автомобіль марки Renault Midlum 2004 р.в. та диван світло-сірого кольору з декором дуб шато антрацит фактично є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Суд відзначає, що вимог про поділ дивану сторонами не заявлено. Відомостей про дату придбання кондиціонерів фірми СН Cooper&Hunter International Corporation 2010 р.в., а також джерела їх придбання позивачем за зустрічним позовом надано не було. На переконання суду, відомості про дату виготовлення кондиціонерів не свідчить про дату їх придбання. Отже, вимога про визнання двох кондиціонерів фірми СН Cooper&Hunter International Corporation особистою власністю задоволенню не підлягає. Щодо вимоги про стягнення з [PERSON] суми в розмірі 299207,04 грн в рахунок компенсації за проданий ним вантажний автомобіль Renault Midlum 2004 р.в., червоного кольору шасі № [NUMBER] державний номер [NUMBER] , суд відзначає наступне. Так, судом враховано, що вказаний транспортний засіб придбаний за час перебування сторін у шлюбі. Відомостей про те, що вказаний транспортний засіб не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] надано не було. З огляду на те, що позивачем за первісним позовом на час розгляду справи транспортний засіб було продано, суд вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] про стягнення на свою користь його вартості. За таких обставин, суд вважає за можливе в цій частині позов [PERSON] задовольнити частково та стягнути на її користь Ѕ частину вартості автомобіля Renault Midlum 2004 р.в.. Визначаючи вартість автомобіля, яка підлягає врахуванню при стягненні Ѕ частини суд враховує висновки судового експерта, подані сторонами. Разом із тим, на переконання суду, стягненню підлягає Ѕ частина від вартості транспортного засобу визначена за договором на відчуження транспортного засобу. Так, відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 16.05.2018, ціна транспортного засобу складала 49432 грн. Отже, на користь [PERSON] підлягає стягненню 24716 грн. Щодо вимог сторін про поділ рухомого майна. Суд наголошує на тому, що сторонами не було надано суду доказів на підтвердження придбання спільного рухомого майна та його вартості. Сторонами не заперечувалось, що вбачається із позовних вимог, факт набуття за час шлюбу: Електричної бритви Philips; Пилососа Philips; Велосипеда Comanche Indigo FS; Велосипеда Pride Stella; домашнього кінотеатра LG ВН 7520Т ; Пральної машини Bosch; Телевізора Philips 48РFT5509/12, Варочної панелі Bosch; Електричної духовки Bosch; Посудомийної машини Bosch; Меблів в спальню; Килимового покриття; Холодильника LG; Телевізора LG 55LM660S. Судом враховано те, що спору щодо поділу Пилососа Philips, домашнього кінотеатра LG ВН 7520Т , Електричної бритви Philips, Варочної панелі Bosch; Електричної духовки Bosch; Посудомийної машини Bosch та Килимового покриття між сторонами не виникло, на що вказують їх ідентичні вимоги. Щодо поділу іншого майна, суд враховує надані [PERSON] знімки із зображенням оголошень щодо продажу від імені позивача за первісним позовом двох велосипедів та телевізора Philips 48РFT5509/12, а також те, що більшість техніки є вбудованою. Суд також приймає до уваги те, що позивачем за первісним позовом оспорюється факт набуття за час шлюбу телевізора Sharp LС-50 LЕ760760V , пилососа Electrolux та витяжки Zirtal, а позивачем за зустрічним позовом оспорюється набуття кондиціонера LG. Отже, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе частково задовольнити первісний та зустрічний позов в частині поділу рухомого майна та в порядку поділу майна подружжя виділити [PERSON] : Електричну бритву Philips; Пилосос Philips; Велосипед Comanche Indigo FS; Велосипед Pride Stella; домашній кінотеатр LG ВН 7520Т ; Пральну машину Bosch; Телевізор Philips 48РFT5509/12; виділити [PERSON] : Варочну панель Bosch; Електричну духовку Bosch; Посудомийну машину Bosch; Кондиціонер СН Cooper&Hunter; Меблі в спальню; Килимове покриття; Холодильник LG; Телевізор LG 55LM660S. Щодо клопотання про застосування позовної давності. Суд повторює, що в ч.2 ст.72 СК України визначено, що до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Враховуючи те, що про порушення своїх прав [PERSON] дізналась в 2017 році після пред`явлення [PERSON] позову про визнання права спільної сумісної власності, поділ майна та встановлення порядку користування спільним майном, а із зустрічним позовом звернулась 10.12.2018, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом не пропущена позовна давність. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, [PERSON] сплачено 6192,82 грн судового збору за подання позову, 320 грн за подання заяви про забезпечення позову та 3600 грн - витрат на проведення експертиз. Враховуючи те, що його позов задоволено на 9,15%, з [PERSON] на його користь підлягають стягненню судові витрати в сумі 925,32 грн. Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Враховуючи те, що позивачем за первісним позовом судовий збір сплачено лише за вимоги майнового характеру, однак було заявлено і вимогу немайнового характеру про встановлення порядку користування майном у задоволенні якої судом відмовлено, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. В свою чергу [PERSON] сплачено 8810 грн судового збору, 352,40 грн за подання заяви про забезпечення позову, 800 грн - витрат на проведення експертизи та 21700 грн витрат на правничу допомогу. Враховуючи те, що її позов задоволено на 90,34% ,- з [PERSON] на її користь підлягають стягненню судові витрати в сумі 28603,81 грн. Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи(ч.7 ст.158 ЦПК України)

Outcome: partial