Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 15.07.2006 в Жовтневому відділі РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №476 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину (а.с.4,5).. Шлюбні відносини припинили з тих причин, що з відповідачем різні погляди на життя, внаслідок чого почалися сварки та відсутність взаєморозуміння. Спірні правовідносини регулюються наступним законодавством: Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи зазначене і положення ст.ст.19, 197-200 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у зв`язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні. Згідно ст.263 ч.6 ЦПК України - якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.1,4 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.206 ч.ч.1,4, 263 ч.6 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Наданими позивачем доказами свідоцтвами про реєстрацію шлюбу, народження дитини, наданими заявами сторін судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину, шлюбні відносини припинили, та вказані обставини не потребують доказуванню. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги , що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що сторони які мають неповнолітню дитину, спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть господарства. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.142 ч.1ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті слід повернути [PERSON] 384грн. 20коп. з державного бюджету, 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову.

Outcome: approved