Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка у подальшому була уточнена. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. 16 липня 2020 року позивач звернулася до Шостої Запорізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через пропуск встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Молочанський центр первинної медико - санітарної допомоги» Токмацької районної ради з гострим бронхітом, то вважає, що пропустила строк на подання заяви з поважних причин, через що просить визначити їй додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] у три місяці. Відзив на позовну заяву 08 вересня 2021 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з тих підстав, що позивачем не наведено поважних та об`єктивних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідь на відзив 27 вересня 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що перебування на стаціонарному лікуванні є саме тією непереборною обставиною, що виникла незалежно від волі позивача, також запровадження на території країни карантину обмежило її дії на вчасне подання заяви про прийняття спадщини. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 02 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 19 березня 2021 року до суду представником позивача було подане клопотання про заміну неналежного відповідача на належного - [PERSON] . Ухвалою суду від 19 березня 2021 року клопотання представника позивача задоволено, замінено неналежного відповідача на належного - [PERSON] . Ухвалою суду від 04 серпня 2021 року підготовче засідання було закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач, повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилася, до суду направила свого представника, яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача, повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Оскільки учасники справи не з`явилися, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини справи У свідоцтві про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . За відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 17 травня 1985 року по 18 листопада 2019 року. Станом на день смерті - [INFO] разом з нею були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , у Комунарському районі м. Запоріжжя померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 16 липня 2020 року [PERSON] до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , на підставі чого було заведено спадкову справу № 245/2020. Постановою державного нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 15 жовтня 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] через неподання заяви про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк після смерті спадкодавця. Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тобто підставами надання додаткового строку: 1) наявність перешкод у спадкоємця для подачі заяви; 2) визнання цих обставин поважними. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суді від 17 жовтня 2019 року (справа №766/14595/16, провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року (справа №487/2375/18, провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року( справа №450/1383/18, провадження №61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання про поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного ст. 1270 ЦК України, суд має врахувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Так, [PERSON] померла [INFO] , а відтак строк на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої сплинув 03 березня 2020 року . До нотаріальної контори [PERSON] звернулася лише 16 липня 2020 року, тобто через більше ніж чотири місяця. В обґрунтування пропущено строку позивач посилається депресивний стан та хворобу в період з 20.02.2020 року по 03.03.2020 року з діагнозом гострий бронхіт. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 20.01.2021 року (справа №752/11156/18-ц, провадження №61-14082св20) зазначив, що перебування у депресії у зв`язку зі смертю чоловіка, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщин, оскільки глибокі душевні страждання у зв`язку зі смертю близької чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей. Законодавець, встановлюючи строк для прийняття спадщини тривалістю шість місяців, очевидно врахував морально-психологічну сторону прийняття спадщини для спадкоємців. Щодо перебування позивача на лікарняному в період з 20.02.2020 року по 03.03.2020 року, то суд вважає за необхідне зазначити, що у довідці не зазначено амбулаторно чи стаціонарно лікувалася позивачка. А відтак, суд не приймає до уваги надану позивачем медичну довідку про хворобу, оскільки вона не є належним доказом, що містить інформацію щодо предмета доказування. Доводи позивача про те, що вона не мала можливості звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини, адже перебувала на стаціонарному лікуванні, суд не бере до уваги, оскільки наявні в матеріалах справи докази не містять інформації про те, що позивач мала стан здоров`я, який перешкоджав зверненню до нотаріуса впродовж строку для прийняття спадщини. Крім того, судом враховується, що після 03 березня 2020 року, позивачка звернулася до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини лише 16 липня 2020 року, тобто через більш ніж чотири місяці, не зазначаючи при цьому причини тривалого звернення. Також, суд критично відноситься до твердження позивача щодо пропуску строку через введення карантинних заходів у державі, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження того, яким чином через карантинні заходи позивач не змогла реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у позивача не було перешкод для своєчасного звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, а відтак позов підлягає залишенню без задоволення. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача - у разі відмови в позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed