Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 15 січня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до рішення Біляївськго районного суду Одеської області від 14 серпня 2014 року на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , з 1/4 частки до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. 2. Позов обґрунтував тим, що за рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14.08.2014 року справа № 496/3522/14 сплачує на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 заробітної лати (доходу) щомісяця до його повноліття, тобто до [INFO] , починаючи з дня подачі заяви, тобто з 28.07.2014 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист № 496/3522/14-ц від 12 вересня 2014 року на виконання згаданого рішення суду передано у відділ Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області, виконавче провадження ВП 49356612. Також, 22 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу із [PERSON] , позивач має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача, [PERSON] на даний час не працює, у зв`язку із здійсненням догляду за малолітньою донькою [PERSON] . Також матеріальної допомоги та піклування із боку позивача, потребує непрацююча мати позивача [PERSON] , [INFO] .На позивача повністю лягають усі витрати по утриманню житла, де проживає він із своєю сім`єю.Крім того, на даний час, позивач працюю в селище Радісне, Біляївського районну, Одеської області. Відстань від села Градениці, Біляївського районну, від місця проживання, до селища Радісного, Біляївського районну, місця роботи, становить орієнтовно 50 кілометрів, а вартість проїзду в одну сторону, у транспорті загального користування - 45 гривень. Таким чином, після винесення первісного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14.08.2014 року справа № 496/3522/14 про стягнення аліментів, на утримані позивача знаходяться син [PERSON] [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] та мати [PERSON] . Отже з урахуванням того, що після винесення первісного рішення суду від 14.08.2014 року відбулися зміни майнового та сімейного стану. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач до судового засідання не з`явилася, але надала до суду пояснення на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, у яких зазначає, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 2014 року, ухваленого в цивільній справі № 496/3522/14, з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На даний час в провадженні Біляївського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавчий лист, виданий Біляївським районним судом Одеської області на підставі вищезазначеного рішення. При визначені розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, як це встановлено ст. 182 Сімейного кодексу України та прийшов до висновку про задоволення позовних вимог стосовно стягнення аліментів, та визначив розмір аліментів, які будуть стягуватися з боржника на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного сану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, визначених Сімейним кодексом України. Враховуючи вищезазначену норму права, відповідач вважаю, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що його матеріальний стан погіршився настільки, щоб зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/8 частини від його доходу. Відповідач погоджується, що утримання малолітньої дитини від іншого шлюбу покладає на боржника додаткові витрати по її утриманню, але не за рахунок іншої неповнолітньої дитини, оскільки інших аліментних зобов`язань у позивача немає. Відповідач категорично не погоджується з доводами позивача щодо утримання дружини [PERSON] , оскільки 19 січня 2020 року закінчився період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки доньці позивача [PERSON] , [INFO] виповнилось три роки, у зв`язку з чим дружина позивача є працездатною особою та може нести солідарну відповідальність з позивачем по утриманню дитини. Крім того, не підтримала доводи позивача про утримання своєї матері [PERSON] , [INFO] , яка також є працездатною особою, яка може себе утримувати самостійно. До того ж мати позивача не проживає разом з його родиною, що підтверджується довідкою Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 6 грудня 2019 року № 2332 та копією паспорта [PERSON] з відміткою про місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Додатково відповідач повідомляє, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, оскільки на її утриманні знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим вона не маю можливості в повній мірі утримувати дитину, враховуючи також і ту обставину, що батько дитини [PERSON] на даний час звільнений з лав Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим перебуває в пошуку роботи. Беручи до уваги вищенаведене, вважає, що позов може бути задоволений частково, а саме: зменшення аліментів можливе лише виходячи з розміру 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, оскільки таке рішення буде справедливим та правильним по суті, а отже ніяким чином не порушить права жодної неповнолітньої дитини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та на позовних вимогах наполягав. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020 року справа № 496/230/20 була передана судді Галич О.П. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.01.2020 року позовну заяву було залишено без руху. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 04.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що у період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . 10. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.07.2014 року до досягнення дочкою повноліття. (а.с.27) 12. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2015 року, вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 8). Від вказаного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 січня 2017 року (а.с. 9) 14. Згідно довідки Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області №2332 від 06.12.2019 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації, склад його сім`ї: дружина - [PERSON] , 1996 р.н., дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 14) 15. Відповідачем було надано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.03.2018 року, згідно якого вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , тобто відповідач [PERSON] має на утримані сина [PERSON] , [INFO] . 17. Також було надано витяг з наказу начальника 25 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 03.04.2020 року, згідно якого батько дитини [PERSON] на даний час звільнений з лав Державної прикордонної служби України. V. Оцінка Суду. 17. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 18. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 19. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 20. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 21. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 22. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 23. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 24. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 25. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 27. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. 28. ВСУ в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 29. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). 30. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 31. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 32. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. 33. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. 34. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 35. На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що з моменту винесення рішення суду від 14.08.2014 року в нього змінились матеріальне становище та сімейний стан - є інша сім`я в якій народилась дитина, 2017 року народження, яка також потребує кошти на утримання, також на утримані знаходиться дружина [PERSON] , мати [PERSON] . 36. Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, що відповідно до положень ст.192СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. 37. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182 СК України). 38. Враховуючи позовні вимоги позивача та надані письмові пояснення відповідача та додані докази, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання малолітнього сина [PERSON] , на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дитини. 39. Позивач у позовній заяві просить зменшити розмір аліментів при цьому вказує - «не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». 40. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 41. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 42. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, також приймаючи до уваги доводи відповідача щодо матеріального стану, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial