Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

КС «ОЩАД КАСА» звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою заяву позивач пояснює тим, що 23.12.2013 року між КС «ОЩАД КАСА» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ОК-4/0011/13/6/1, відповідно до якого він отримав кредит в розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 54,00 % річних, що підтверджується видатковим касовим ордером № 15/4 від 23.12.2013 року. КС «ОЩАД КАСА» було виконано умови договору, а саме надано кредит, однак відповідач не виконує умов договору, а саме в частині своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих процентів. Для належного виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договори поруки від 23.12.2013 року № ОК-4/0011/13/6/1, за яким [PERSON]В та [PERSON] виступили поручителями за вказаним кредитним договором. Кредитні кошти [PERSON] отримав, а свої зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, тому станом на 20.06.2017 року утворилась заборгованість у сумі 14064,06 грн., з яких: 2727,55 грн. пеня за період з 29.08.2015 р. по 21.03.2016 р.; 2310,89 грн. несплачена сума процентів станом на 21.03.2016 р.; 6791,21 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 2100,00 грн. витрати на правову допомогу. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, але не повідомили про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 23.12.2013 р. між КС «ОЩАД КАСА» та [PERSON] укладено кредитний договір № ОК-4/0011/13/6/1 про надання фінансового кредиту у сумі 15000,00 грн. строком на 36 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 54,00 % річних. Відповідно до видаткового касового ордеру № 15/4 від 23.12.2013 року [PERSON] отримав даний кредит. Як вбачається із\~ п.п. 9 п. 2.2.2 договору\~ від 23.12.2013 року №ОК-4/0011/13/6/1 [PERSON] зобовязувався проводити сплату нарахованих процентів і погашення\~ частини кредиту не пізніше 28-го\~ числа\~ кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказані в таблиці 1, що також визначеного п. 3.1 вказаного договору та яка є не відємною частиною вказаного договору. Крім того, відповідно до п. 3.2 вказаного договору\~ обчислення строку користування кредитом\~ та нарахування процентів\~ за договором здійснюється за фактичну кількість\~ календарних днів\~ користування кредитом з розрахунку 54 % річних.\~ Тип процентної ставки фіксований.\~\~ При цьому\~ проценти за користування кредитом\~ нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику до дня повного погашення\~ заборгованості за кредитом включно.\~ Нарахування і сплата процентів проводиться\~ на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином\~ відповідно до умов договору. У судовому засіданні встановлено, що\~ [PERSON]\~ взятих на себе зобовязань належним чином не виконує та має заборгованість за кредитним договором. Суд бере до уваги, що згідно з п.п. 3.4 договору\~ від 23.12.2013\~ року\~ у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених у таблиці 1,\~ кредитодавець має право стягувати\~ з позичальника пеню за кожен день прострочення\~ в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його\~ невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом,\~ відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач\~ [PERSON] належним чином не виконує умови\~ договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Відповідно до договорів поруки від 23.12.2013 року №ОК-4/0011/13/6/1\~ [PERSON],\~ [PERSON], позивач по справі та [PERSON] уклали договір поруки,\~ згідно з\~ яким поручителі зобовязуються солідарно\~ з позичальником відповідати\~\~ перед кредитодавцем\~ за виконання зобовязань по кредитному договору №ОК-4/0011/13/6/1 від 23.12.2013 року\~ та додатками до нього. Як вбачається з п. 2.1\~ вказаних договорів поруки поручителям добре відомі\~ та зрозумілі всі умови\~ кредитного договору. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов вказаних договорів поруки відповідачі\~ відповідають перед позивачем\~ за порушення обовязків за договором, як солідарні боржники. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] взявши на себе обовязки поручителів та не забезпечивши належного виконання відповідачем [PERSON] взятих за кредитним договором обовязків, повинні відповідати перед позивачем разом із [PERSON], як солідарні боржники. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 20.06.2017 року грошові вимоги до відповідачів по кредитному договору складають 14064,06 грн., з яких: 2727,55 грн. пеня за період з 24.11.2016 р. по 20.06.2017 р.; 2310,89 грн. несплачена сума процентів за період з 24.11.2016 р. по 20.06.2017 р.; 6791,21 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 2100,00 грн. витрати на правову допомогу. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 24.11.2016 року, з [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором, однак свої зобовязання відповідачами не виконані. Тому наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору та не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Дана позиція відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 року у справі № 6-65гс11 та враховується судом при розгляді справи. Договір поруки не поширюється на стягнення судових витрат, оскільки договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителів, тому судові витрати підлягають стягненню з позичальника [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1600,00 грн. та документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 2100,00 грн.

Outcome: approved