Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради Серія ССХ №273451 від 28.07.2010 року він є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї разом з позивачем в даному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З травня 2017 року відповідач не проживає в даному будинку, місце його проживання не відоме. Позивач не може сплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки він пенсіонер, отримує маленьку пенсію, субсидію йому не надають через онука. Він самостійно сплачує комунальні послуги та утримує будинок. Має уроджений порок серця, йому постійно потрібно лікуватися та купувати ліки. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, 12.11.2019 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 21.07.2010 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради Серія ССХ №273451 від 28.07.2010 [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.6, 32). У будинку [ADDRESS] , крім позивача, зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 18.06.2019 року (а.с.7). 06.08.2019 року сусідами складено акт, затверджений майстром ДОЖФ № 3 КП «Новозаводське», в якому зазначено, що [PERSON] в будинку [ADDRESS] зареєстрований, але фактично не проживає за вказаною адресою з травня2017 року (а.с.8). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71, 72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Як встановлено судом, будинок [ADDRESS] є майном (житлом) позивача, відповідач є членом його сім`ї, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В позові [PERSON] стверджує, що відповідач, яка доводиться йому онуком з травня 2017 року, тобто більше 1 року, не проживає в будинку, належному позивачу. На думку суду позивач довів той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації, отже на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved