Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 25 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 854. В обґрунтування свого позову вказала, що 25 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 854. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 2017 року. Однією сім`єю не проживають, оскільки не зійшлись характерами. Вважає, що їхня сім`я розпалася і відновити їхні подружні стосунки не можливо, так як вони стали один для одного сторонніми людьми, які по різному розуміють свої подружні права та обов`язки. Спору про поділ майна між сторонами немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з нею. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 10 березня 2020 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між сторонами 25 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, було укладено шлюб , про що зроблено актовий запис № 854.(а.с.7) Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження.(а.с.8,9) Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.

Outcome: approved