Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Львівське комунальне підприємство «Львівсвітло» в особі директора [PERSON] звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків і просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача 11 715,05грн. матеріальної шкоди та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.05.2016р. при обстеженні електромереж зовнішнього освітлення Шевченківського району по вул.Винниця, 31 виявлено пошкоджену залізобетонну опору, яка потребувала негайної заміни. Згідно довідки УПП у м.Львові №14362/42/12/01-2016 від 26.05.2016р., 15.05.2016р. у м.Львові по вул. Винниця громадянин [PERSON] керуючи автомобілем марки BMW, н.з. [NUMBER] не впорався із керуванням та збив електричну стовпову опору. Пошкоджена електрична опора є власністю ЛКП «Львівсвітло». В результаті ДТП позивачу матеріальної шкоди в сумі 11 715,05грн. Позивач скерував на адресу [PERSON] лист про досудове врегулювання питання відшкодування шкоди, однак останній жодної відповіді не надав, у визначений час на зустріч з юрисконсультом не з`явився. Позивач вважає, що, оскільки, [PERSON], будучи особою, відповідальною за завдані в результаті ДТП збитки, шкоду добровільно не відшкодував, зобов'язаний відшкодувати шкоду в примусовому порядку на підставі рішення суду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, просила задовольнти. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Відповідно до ст.ст.12,80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Судом встановлено, що 15.05.2016р. у м.Львові по вул. Винниця сталась дорожньо-транспортна пригода. Відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки BMW, н.з. [NUMBER] не впорався із керуванням автомобіля та збив електричну стовпову опору, яка є власністю ЛКП «Львівсвітло». Постановою слідчого СВ ГУ НП у Львівській області від 26.12.2016 року кримінальне провадження №12016140090001936 від 15 травня 2016 року за фактом вчинення ДТП закрито у зв'язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановлено, що причиною ДТП стали дії водія [PERSON], який внаслідок своїх же дій отримав тілесні ушкодження. В подальшому інспектором УПП у м.Львові складено два протоколи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч. 1ст.124 КУпАП. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20.02.2017 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення. За ч.6 ст.82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт заподіяння [PERSON]Б матеріальної шкоди стверджується протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 15.05.2016р., постановою про закриття кримінального провадження від 26.12.2016р., постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП від 20.02.207р. Розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення ДТП становить 11 715,05грн., що стверджується долученим до матеріалів справи розрахунком завданих збитків. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідач відмовився від добровільного відшкодування збитків на користь позивача. Лист ЛКП «Львівсвітло» №01/734 про вирішення питання про відшкодування шкоди в досудовому порядку проігнорований відповідачем. Тому заподіяні ним збитки підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved