Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

І. Короткий зміст заявлених вимог Заявниця [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, покликаючись на те, що [PERSON] , [INFO] є її племінницею (дочкою її рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] ). Матір [PERSON] [PERSON] рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.06.2017 року позбавлено батьківських прав та передано неповнолітню [PERSON] на опікування Мостиській районній державній адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування. Інших близьких родичів у [PERSON] , немає. Стверджує, що розпорядженням Мостиської районної державної адміністрації Львівської області її (заявницю) призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON] .. Зазначає, що [INFO] її племінниця досягла повноліття, однак вона є інвалідом першої підгрупи «А» з дитинства, потребує постійного стороннього догляду, нагляду, допомоги, що підтверджується Висновком міжрайонної спеціалізованої психіатричної МСЕК № 2. Вказує, що станом на даний час, у зв`язку з інвалідністю та хворобою, стан здоров`я її племінниці не покращився, така не здатна усвідомлювати значення своїх дії та (або) керувати ними. Крім цього, їй надано державну допомогу як особі-інваліду, але через свій хворобливий стан вона не має змоги отримувати пенсію, розпоряджатися нею. Зазначає, що оскільки жодних інших близьких родичів не залишилося, єдиною особою, яка може бути опікуном є вона (заявниця [PERSON] ). З огляду на наведене, просить суд визнати її племінницю [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановити над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити її опікуном останньої. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання заявниця [PERSON] , не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що підтримує заявлені вимоги, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Заінтересовані особи - представники органу опіки та піклування Мостиської РДА Львівської області та представник Управління соціального захисту населення Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності та зазначають, що не заперечують щодо задоволення вимог заяви. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15.11.2019 року відкрито провадження по даній справі та призначену таку до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 29.11.2019 року зупинено провадження по даній справі на час проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи. Ухвалою суду від 10.09.2020 року провадження по справі поновлено. ІV. Обставини справи, встановлені судом [PERSON] , [INFO] , відносно якої ставиться питання про визнання її недієздатною, є племінницею заявниці [PERSON] , (дочкою рідного брата [PERSON] - [PERSON] , котрий помер [INFO] ). Факт родинних відносин між заявницею [PERSON] , та [PERSON] , підтверджується матеріалами справи. Заочним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15.06.2017 року у справі №448/387/17, провадження №2/448/452/17, [PERSON] (матір [PERSON] ) позбавлено батьківських прав та передано неповнолітню [PERSON] , на опікування Мостиській районній державній адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування. Розпорядженням Мостиської районної державної адміністрації Львівської області №761 від 28.07.2017 року, заявницю [PERSON] , призначено піклувальником над неповнолітньою [PERSON] . [PERSON] , [INFO] досягла повноліття, є інвалідом першої підгрупи «А» з дитинства, потребує постійного стороннього догляду, нагляду, допомоги, що підтверджується Висновком міжрайонної спеціалізованої психіатричної МСЕК № 2. Інших близьких родичів у [PERSON] не залишилося. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду Згідно ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Згідно п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Оскільки для вирішення питання про визнання недієздатною [PERSON] , були необхідні спеціальні знання, 29.11.2019 року Мостиським районним судом Львівської області була призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза. Судом встановлено, що [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Мостиська Львівської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживає без реєстрації із заявницею [PERSON] у [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Згідно Довідки до акту огляду МСЕК 12ААБ № 296696 від 09.10.2019, [PERSON] [INFO] , призначено першу підгрупу інвалідності «А» з дитинства безстроково. Згідно висновку судово-психіатричного експерта КНП ЛОКПЛ №29 від 24.01.2019 року [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним психічним розладом у формі важкої розумової відсталості в ступені імбецильності. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Як відомо із змісту ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх, які за станом свого здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приписами ст.63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У відповідності до ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Із матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] , є тіткою [PERSON] .. [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , де також проживає без реєстрації [PERSON] , що підтверджується довідкою №2761 від 18.11.2019 року. Згідно з поданням Мостиської районної державної адміністрації від 03.12.2019 року за №02-33/1521 є доцільним призначення опікуном [PERSON] - її тітки [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] відповідає вимогам, встановленим ст. 63 ЦК України, може бути призначена опікуном, оскільки має повну цивільну дієздатність, перебуває у сімейних відносинах з підопічним, є єдиною особою, яка може виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи заявника, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад [PERSON] , внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому встановлено підстави для визнання її недієздатною та призначення заявника опікуном. Аналізуючи наведене, заявлені вимоги є законними та підтверджені письмовими доказами, тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.5 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. За змістом ч.ч.6,7 ст. 300 ЦПК України суд вважає за необхідне визначити максимальний строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною - на два роки, враховуючи положення частини 1 статті 40 ЦК України. Крім того, слід роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного частиною 6 цієї статті. VI. Судові витрати За нормою ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тобто, їх необхідно залишити за заявницею. Відповідно до ч.2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною (проведення експертизи), відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved