Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що 14 лютого 2012 року, близько 13 години 30 хвилин на площі Вокзальній у м. Києві з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння ДТП водій, [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 березня 2012 року. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Фолксваген» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] та за кермом якого знаходився водій, [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт». Розмір завданих збитків згідно Звіту № 10 від 05 лютого 2012 року, складеного спеціалістом Грушкою І.Г. був визначений в розмірі 8519 грн. 52 коп. 16. 11. 2012 року представник потерпілого повідомив про ДТП та 18. 04. 2012 року з метою отримання відшкодування потерпілий звернувся до МТСБУ. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. В зв'язку з настанням ДТП, МТСБУ 06. 06. 2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 8519 грн. 52 коп. В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 8519 грн. 52 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 3). Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2012 року, близько 13 години 30 хвилин на площі Вокзальній у м. Києві з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. Вбачається, що на дату скоєння ДТП водій, [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 березня 2012 року. Встановлено, що в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Фолксваген» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] та за кермом якого знаходився водій, [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт». Розмір завданих збитків згідно Звіту № 10 від 05 лютого 2012 року, складеного спеціалістом Грушкою І.Г. був визначений в розмірі 8519 грн. 52 коп. Вбачається, що 16. 11. 2012 року представник потерпілого повідомив про ДТП та 18. 04. 2012 року з метою отримання відшкодування потерпілий звернувся до МТСБУ. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. В зв'язку з настанням ДТП, МТСБУ 06. 06. 2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 8519 грн. 52 коп., в зв'язку з чим позивач просив суд про задоволення позову на що слід зазначити наступне. Нормами ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Судом встановлено, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Вбачається, що відповідачем в добровільному порядку витрати МТСБУ компенсовані не були. Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved