Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника, але не меншне 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2021 року і до досягнення сином віку повноліття. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] вона перебувала з 16 вересня 2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені з 2014 року, а 22 червня 2018 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб між нею і [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Батько дитини надавав матеріальну допомогу у добровільному порядку, але вкрай нерегулярно і у розмірі, якого недостатньо для забезпечення дитини навіть самим необхідним для його життя та розвитку, а у теперішній час взагалі звільнив себе від будь-яких обов`язків по відношенню до сина, тому вона бажає, щоб з нього стягувались аліменти у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим звертається із даною заявою до суду. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 вересня 2021року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.18) Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 17 листопада 2021 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 833.Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 червня 2018 року шлюб було розірвано. (а.с.9) Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження. (а.с.8) Згідно довідки про склад сім`ї №001115524 від 22.07.2021 року неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] .(а.с.10) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ст.180 СК України: «Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Згідно ч.3 ст.181 СК України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитиня» Згідно ч.2 ст.182 СК України: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відповідно до ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. заних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивачем вимоги про стягнення витрат за надання правової допомоги обґрунтовані належним чином та підтверджені, в матеріалах справи наявний договір №25 від 06.09.2021 року про надання юридичних послуг; акт приймання виконаних робіт за договором№25 від 06.09.2021 року про надання юридичних послуг вартість яких складає 800,00 грн., а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати за надання правничої допомоги. Оскільки позивача при зверненні з позовом до суду було звільнено від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у сумі 908 грн.

Outcome: approved