Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Наприкінці липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 28 січня 1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У 2017 році [PERSON] залишив [PERSON] разом з синами та з цього часу вони проживають окремо. Крім цього, саме з цього часу [PERSON] припинив надавати допомогу на утримання дітей. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно на кожного, та до досягнення [PERSON] віку двадцяти трьох років або до закінчення навчання, залежно від того, яка обставина настане раніше, та до досягнення [PERSON] повноліття. На даний час кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призводить до виникнення непорозумінь, що негативно впливає на дітей. Крім цього, 22 червня 2018 року старшому сину [PERSON] виповнилось 23 роки у зв`язку з цим, [PERSON] припинив сплачувати аліменти на його утримання. В той час як аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] відповідач сплачує нерегулярно. До того ж [PERSON] з кожним роком потребує все більше витрат для забезпечення його належного утримання, розвитку, забезпечення відпочинку, одягом та взуттям. Під час ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач був безробітним, але на даний час офіційно працевлаштований у Украерорусі та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати. У зв`язку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб, а також змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , які стягуються на підставі заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року, та стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.22). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.32). ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася. Натомість надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, якою просив розглянути цивільну справу за його відсутності. Проте, про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив (а.с.35). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 28\~січня 1995\~року відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Бориспільського міськвиконкому\~Київської областіміж [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №15 (а.с.9). Від цього шлюбу у сторін по справі народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 12 січня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 12 січня 2017 року та до закінчення ним навчання або досягнення двадцяти трьох років, залежно від того, яка обставина настане раніше (а.с.12-13). 22 червня 2018 року [PERSON] досягну 23-річного віку у зв`язку з цим відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання. V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Норми матеріального права. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Щодо позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з положенням ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, позивач як одержувач аліментів має право на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. У відповідності до ст.18 та ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Встановлено, що аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у тому розмірі, який присуджений заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року, не може у повній мірі забезпечити належний рівень його матеріального утримання та гармонійного розвитку. За таких обставин суд погоджується з доводами позивача, що права неповнолітнього сина на належне утримання з боку батька порушені та підлягають захисту шляхом зміни способу стягнення аліментів та визначення їх у частці від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання неповнолітнього сина. Разом з цим, матеріали цивільної справи не місять відомостей про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про допустимість зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] та визначити аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. При цьому, судом критично сприймається вказівка позивача на покращення матеріального становища [PERSON] , про що свідчить набуття ним у власність у 2019 році Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16) встановлено, що дійсно 22 лютого 2019 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудка О.С., відповідач набув право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Водночас, право власності на вказане нерухоме майно набуто саме на підставі договору дарування, який за своїм характером є безоплатним правочином, що виключає можливість визначити витрати платника аліментів на придбання даного об`єкта нерухомого майна. З роз`яснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5\~від 15\~травня 2006\~року,\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з цим, розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , який визначений даним судовим рішенням, підлягає стягненню з [PERSON] , починаючи з дня набранням рішенням законної сили. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції,\~що міститься\~в матеріалах\~цивільної справи\~(а.с.1),\~вбачається,\~що при\~пред`явленні позову\~до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо зміни способу стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved