Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачі звернулись до суду із позовом, в якому зазначають, що він [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . З січня 2019 року шлюбні відносини фактично припинені. 04 жовтня 2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки з доходу, та стягнуто за рішенням суду аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] та [PERSON] є батьками його [PERSON] тобто бабусею та дідом [PERSON] . Фактично з самого припинення спільного проживання у них з відповідачем почались непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, її відвідування, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача. Батько та дідусь та бабуся бажають приймати участь у вихованні дитини та спілкуватись з дитиною. Тому просять суд зобов`язати [PERSON] , не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] , та не чинити перешкод [PERSON] , [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] ; визначити спосіб участі [PERSON] , у вихованні сина [PERSON] та встановити наступний час спілкування з дитиною до досягнення дитиною чотирьохрічного віку, тобто до [INFO] : кожний понеділок з 16 год. до 18 год. за адресою реєстрації матері, або адресою проживання матері, або за адресою батька, або на нейтральній території, у присутності матері; кожний четвер з 16 год. до 18 год. за адресою реєстрації матері, або адресою проживання матері, або за адресою батька, або на нейтральній території, у присутності матері; кожної суботи з 10 год. до 17 год. за адресою реєстрації матері, або адресою проживання матері, або за адресою батька, або на нейтральній території, у присутності матері. З часу досягнення дитиною чотирьохрічного віку з 10.12.2021 року: кожний понеділок з 16 год. до 18 год. за адресою батька або на нейтральній території, без присутності матері, але з попереднім узгодженням з матір`ю; кожний четвер з 16 год. до 18 год. за адресою батька або на нейтральній території, без присутності матері, але з попереднім узгодженням з матір`ю; кожної суботи з 10 год. до 17 год. за адресою батька або на нейтральній території, без присутності матері, але з попереднім узгодженням з матір`ю; щорічно, по три дні поспіль в період шкільних весняних та осінніх канікул, за адресою батька, або на нейтральній території, без присутності матері, але з попереднім узгодженням з матір`ю; щорічно, по сім днів поспіль в період шкільних зимових канікул, за адресою батька, або на нейтральній території, без присутності матері, але з попереднім узгодженням з матір`ю; щорічно, по 21 день поспіль в період літніх канікул, за адресою батька або на нейтральній території, без присутності матері, але з попереднім узгодженням з матір`ю; щорічно, 16 квітня, з 10 год. по 16 год. за адресою батька, або на нейтральній території, без присутності матері, але з попереднім узгодженням з матір`ю; всі державні та релігійні свята, визначені як вихідні, іменини та дні народження батька чи інших родичів - за домовленістю з матір`ю; спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів, з урахуванням віку, дотримуючись режиму дня дитини. Визначити спосіб участі [PERSON] , [PERSON] , у вихованні онука [PERSON] , та встановити наступний час спілкування з дитиною до досягнення дитиною чотирьохрічного віку, тобто до [INFO] : кожну другу та четверту суботу або неділю з 10 год. по 12 год. за за адресою реєстрації матері, або адресою проживання матері, або за адресою баби та діда, або на нейтральній території, у присутності матері. З часу досягнення дитиною чотирьохрічного віку з 16.04.2023 року: кожну другу та четверту суботу або неділю з 10 год. по 17 год. за адресою баби та діда, або на нейтральній території, без присутності матері, але з попереднім узгодженням з матір`ю; всі державні та релігійні свята, визначені як вихідні, іменини та дні народження батька чи інших родичів - за домовленістю з матір`ю; спілкування з дитиною за допомогою технічних засобів з урахуванням віку, дотримуючись режиму дня дитини. Стягнути із [PERSON] , на користь позивачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові. Відповідачем наданий відзив на позов, в якому запропонований графік побачення з дитиною. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 31 липня 2020 року ухвалою суду позовна заява була залишена без руху. Ухвалою суду 22 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 133 (а.с.25). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] мають дитину - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1296 (а.с.26). Згідно до наказу виданого 04.10.2019 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки доходу (а.с.27,28), також за рішенням суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на її утримання до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років у розмірі 1/4 частки доходу (а.с.30-33). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] працює ПРАТ «ЮЖКОКС» та має доходи за період жовтень 2018 по вересень 2019 р. в розмірі 411 418 грн. (а.с.34). На тепер з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 2806 грн. щомісячно (а.с.25-40). До матеріалів справи долучена довідка про те, що дитина [PERSON] відвідує групу раннього віку ДНЗ № 16 «Зірочка» з 01.07.2020 по теперішній час, батько [PERSON] за цей час в заклад не з`являвся (а.с.69). Згідно до висновку виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 04.12.2020 № 8 вих. - 20/884, комісія вважає, визначити [PERSON] порядок участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] щонеділі з 10.00 до 11.30 протягом 2-ох місяців, в присутності матері. Застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Дитина, яка не досягла 10 років, місце проживання, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України, при вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.1998 р. № 16 «Про застосування судами деяких норм про шлюб і сім`ю», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те з ким із них залишиться дитина, суд виходячи з рівності прав та обов`язків батька і матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків приділяє більш уваги і турботи дитині, вік дитини і схильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, враховуючи, що перевага у матеріально побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно до с. 257 СК України, Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав зауважує людини, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Відповідно до частини другої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі « М . С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Встановлюючи порядок побачень батька з дитиною та дідуся з бабусею, суд застосовує до спірних правовідносин положення статей 141, 153, 157, 159, 257 СК України, статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», та враховує малолітній вік дитини, її інтереси, особливості її психоемоційного розвитку, а також те, що дитина тривалий час проживає з матір`ю, тому визначений порядок участі спілкування батька та бабусі і дідуся з дитиною встановлено з дотриманням розумного балансу участі у вихованні дитини між батьками, а також суд враховує, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо судових витрат У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачами судовий збір у розмірі 1680,80 грн. з відповідача.

Outcome: partial