Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог У травні 2021 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 05.06.2010 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №175 В обґрунтування вимог вказано, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на права та обов`язки подружжя, на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, доцільності у подальшому збереженні шлюбу позивач не вбачає. ІІ. Процедура та позиції сторін. 19.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в заяві від 31.05.2021 просить справу розглянути без її участі; позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у своїй заяві від 31.05.2021 просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05.06.2010 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №175, що підтверджується змістом оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористався своїм правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується понесений нею судовий збір.

Outcome: approved