Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі КС) звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу та визнання правочину недійсним, у якому просить суд стягнути з відповідачів солідарно борг за кредитним договором в розмірі 12 701 грн. 17 коп.; визнати недійсним договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 01 липня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського округу Кожемякіним А.А. 01 липня 2011 року, за реєстраційним № 1648; застосувати наслідки визнання договору довічного утримання недійсним, шляхом скасування відповідної реєстрації договору довічного утримання від 01 липня 2011 року за реєстраційним № 1648 у Державному реєстрі правочинів, номер правочину 4520131 та визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS]; судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а також витрати, пов'язані з викликом відповідачів у пресі в розмірі 630 грн. В обґрунтування свого позову КС посилається на те, що з 06 січня 2011 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 796, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 300 000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяця від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов'язань. Цього ж дня між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 796/1, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору № 796 від 06 січня 2011 року. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність зі [PERSON], яку вона несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору та повідомлено істотні умови кредитного договору. Відповідно до договору поруки № 796/1 від 06 січня 2011 року відповідальність настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання відповідно до кредитного договору. При складанні договору поруки відповідач [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON], яку вона несе в разі неналежного виконання умов кредитного договору та повідомлено істотні умови кредитного договору. За згодою сторін (п. 3.3 кредитного договору та додаток № 1 до кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно за яким відповідач [PERSON] зобов'язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Однак, незважаючи на прийняті зобов'язання, відповідач [PERSON] постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Станом на 30 січня 2014 року, сума поточної заборгованості зі сплати відсотків за кредитним договором становить 12 701 грн. 17 коп. Відповідно до договору поруки № 796/1 від 06 січня 2011 року відповідальність відповідача [PERSON] настає у випадку, коли відповідач [PERSON] не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання відповідно до кредитного договору. Позивач надсилав відповідачам [PERSON] та [PERSON] письмові попередження про сплату боргу, спілкувався з боржниками по телефону, але боржники не прийняли заходи щодо погашення заборгованості за кредитом. Після цього, дізнавшись про вищевказані обставини та спрогнозувавши перебіг подій відповідач [PERSON] уклала із своєю донькою - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], договір довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського округу Кожемякіним А.А. від 01 липня 2011 року, реєстраційний № 1648. Фактично відповідач [PERSON] здійснила переоформлення прав власності з метою приховати майно, на яке можливо звернути стягнення у рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором шляхом проведення відповідної процедури передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Так у даному випадку відповідач [PERSON] уклала договір довічного утримання від 01 липня 2011 року, який фактично є недійсним з метою приховати своє майно від опису й арешту в рамках виконавчого провадження про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 796 від 06 січня 2011 року на підставі рішення Старобільського районного суду на користь стягувача КС «Імперіал ЛТД». 21 жовтня 2011 року КС звернулася до Старобільського районного суду Луганської області з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у розмірі 82 493 грн. 15 коп., у даному позові КС додатково просила постановити ухвалу про забезпечення позову, якою накласти арешт на все рухоме майно, нерухоме майно та грошові кошти, які знаходяться в фінансових установах. 16 листопада 2011 року Старобільським районним судом винесено ухвалу № 2-1225/11, якою було накладено арешт на все рухоме, нерухоме, та грошові кошти, які знаходяться в фінансових установах та належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також, позивачем неодноразово з відповідачами [PERSON] та [PERSON] та інших поручителів стягувалися поточні суми заборгованості за кредитним договором, про що свідчать рішення Старобільського районного суду, які набули чинності. Відповідно до ст. ст. 215 - 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Позивач не погоджується з даною угодою від 01 липня 2011 року, реєстраційний № 1648 року та вважає дану угоду недійсною, так як заборгованість за кредитним договором № 796 не погашена, а угоду украдено з метою ухилення від цивільної правової відповідальності. З усних пояснень відповідачів [PERSON] та [PERSON] при особистій розмові з представниками позивача [PERSON] та [PERSON] та державним виконавцем Жовтневого ВДВС Луганського МУЮ Турябом Я.І. за адресою: [ADDRESS] підтверджується, що відповідач [PERSON] фактично не виконує умови договору довічного утримання, так як зі слів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що останні взагалі не знають де перебуває [PERSON] і знати не хочуть, так як у них виникло непорозуміння в результаті підписання відповідачем [PERSON] договору поруки № 796/1 від 06 січня 2011 року між КС та [PERSON] Дані обставини доказують, що відповідач [PERSON] не цікавиться щоденно потребами та станом здоров'я своєї підопічної, що також доказує, що угода укладена фіктивно з метою ухилення відповідача [PERSON] від цивільної відповідальності. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились. Про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, через оголошення у пресі. Своїх заперечень суду не надали. Від них не надійшла заява про відкладення розгляду справи і про причини неявки до суду. Справа розглянута у відсутності відповідачів на підставі наявних доказів. За згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши позовні вимоги, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06 січня 2011 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 796, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 300 000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Того ж дня, між позивачем, відповідачам [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 796/1, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору № 796 від 06 січня 2011 року. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність зі [PERSON], яку вона несе в разі неналежного виконання умов кредитного договору, та повідомлено істотні умови кредитного договору. Відповідно до договору поруки № 796/1 від 06 січня 2011 року відповідальність настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання відповідно до кредитного договору. Станом на 30 січня 2014 року, сума поточної заборгованості зі сплати відсотків за кредитним договором № 796 становить 12 701 грн. 17 коп., що підтверджується довідкою позивача. З урахуванням викладеного, суд позов задовольняє позов в частині стягнення заборгованості і вважає за необхідне стягнути вказані суми солідарно з відповідачів на підставі ст. ст. 526, 530, 536, 549, 553-554, 625, 1046, 1048, 1049, 1050-1056 ЦК України. Крім того, з відповідачів на користь позивача, згідно рішення Старобільського районного суду від 12 жовтня 2011 року по справі 2-689/2011 та заочного рішення Старобільського районного суду по справі № 2-1225/2011 від 20 січня 2012 року, у зв'язку з невиконанням кредитного договору № 796, вже були стягнуті суми поточної заборгованості, в зв'язку з чим Жовтневим ВДВС МУЮ м. Луганська, було відкрито виконавче провадження. 01 липня 2011 року, відповідач [PERSON] уклала із своєю донькою - [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського округу Кожемякіним А.А. від 01 липня 2011 року, реєстраційний № 1648, по відчуженню належній їй квартири [ADDRESS]. Оцінюючи вказаний правочин, суд приходить до наступного. Згідно ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У відповідності до вимог ст. ст. 749-750 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Набувач зобов'язаний у разі смерті відчужувача поховати його, навіть якщо це не було передбачено договором довічного утримання (догляду). Набувач може бути зобов'язаний забезпечити відчужувача або третю особу житлом у будинку (квартирі), який йому переданий за договором довічного утримання (догляду). У цьому разі в договорі має бути конкретно визначена та частина помешкання, в якій відчужувач має право проживати. Згідно ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Судом встановлено, що оспорюваний правочин було укладено в той час, коли відповідачу [PERSON] було достовірно відомо про наявність у відповідача [PERSON] заборгованості по кредитному договору і можливості солідарного стягнення вказаної заборгованості з неї, як поручителя. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що відчуження квартири було проведено [PERSON] своїй доньці [PERSON], без наміру настання наслідків передбачених договором довічного утримання, а саме з наміром запобігання звернення стягнення на вказану квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в рівних частках на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати, пов'язані з викликом відповідачів через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 630 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 203, 215, 234, 526, 530, 536, 549, 553-554, 625, 744, 749, 750, 1046, 1048, 1049, 1050-1056 ЦК України,

Outcome: approved