Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечень зацікавленої особи. [PERSON] , (далі - Заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає що, вона, [PERSON] , на праві приватної власності має нерухомість, а саме, квартиру [ADDRESS] . Правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності є реєстраційне посвідчення, видане Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації на підставі довідки кооперативу від 22.12.1992 року № 140 про виплату коштів за кооперативну квартиру, про що зроблений запис в реєстровій книзі № ХІХ за реєстровим № 141 від 10.08.1993 року. Проте, в реєстраційному посвідченні допущена помилка в написані прізвища заявника, де записано - [PERSON], а не [PERSON]. Таким чином, заявник зазначає, що на даний час виникла потреба у виготовленні технічної документації на квартиру за адресою: [ADDRESS] , але у зв`язку з помилковими записами із зазначенням прізвища, як « [PERSON]», замість «[PERSON]», зробити це неможливо. У зв`язку з чим, заявник змушена звернутися до суду і просити суд встановити факт того, що правовстановлюючий документ, а саме, реєстраційне посвідчення, видане Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації, яким зареєстроване право приватної власності на нерухоме майно, записано в реєстрову книгу № ХІХ за реєстровим № 141 від 10.08.1993 року, належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , так як в позасудовому порядку даний факт встановити неможливо. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник заявника в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю, та просить здійснити розгляд справи без її участі, заяву задовольнити, та, встановити факт належності правовстановлюючого документу (а.с.25). Представник заінтересованої особи Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, на які представник заявника та заявник посилалися, як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на нижченаведене. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Матеріалами справи підтверджено, що 13 серпня 1966 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується повторною копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 25.01.2019 року (а.с.19). Судом встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України, безконтактний електронний носій [NUMBER] , орган видачі - 1216, дата оформлення - 31.08.2017 та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання має такі анкетні дані: [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дніпропетровська, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.01.1976 року, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом також встановлено, що заявник згідно картки фізичної особи - платника податків, виданої ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська 13.01.1998 року, має такі дані: [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.6). Також, судом встановлено, що на підставі ордеру № 312, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих 28 березня 1973 року [PERSON] разом із своєю сім`єю із трьох осіб, вселилася у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до приписів п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що вказані розбіжності у написанні прізвища заявниці виникли внаслідок орфографічної помилки, та в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності вказаній особі реєстраційногопосвідчення, виданого Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації на підставі довідки кооперативу від 22.12.1992 року № 140 про виплату коштів за кооперативну квартиру, про що зроблений запис в реєстровій книзі № ХІХ за реєстровим № 141 від 10.08.1993 року. Таким чином, беручи до уваги вищевказані норми процесуального закону та зважаючи на ті обставини, що встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на виготовлення технічної документації на квартиру за адресою: [ADDRESS] , і зазначені факти суд визнав доведеними, тому заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат. Також суд зазначає, що відповідно до п.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved