Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала в селі Пії Миронівського району Київської області. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадковим майном є земельна ділянка площею 2,8200 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, поле № [NUMBER] , пай № [NUMBER] , яка розташована на території Піївської сільської ради Миронівського району Київської області. 19 червня 2017 року, на звернення до приватного нотаріуса Миронівського районного нотарільного округу Головного територіального управління юстиції у Київській області Шепітко В.В. з наміром подати заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , вони отримали повідомлення, за змістом якого ними пропущено строк, наданий законом на прийняття спадщини. За прийняттям спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа після її смерті не відкривалася. У встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори вони не зверталися, оскільки після поховання матері [PERSON] в період з 12 вересня 2016 року по 24 лютого 2017 року перебував у довгостроковому відрядженні в місті Білопілля Сумської області, [PERSON] не був обізнаний з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, помилково вважав, що мати за життя вже подарувала йому земельну ділянку. Зазначені обставини перешкодили звернутись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Вважають, що строк прийняття спадщини пропущено з поважних причин, тому просили в судовому порядку визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 28 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Аргументи учасників справи В судове засідання позивачі та представник позивачів не з`явилися, у поданій до суду заяві представник позивачів просив розгляд справи здійснювати у його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві сільський голова Піївської сільської ради Миронівського району Київської області просив розглянути справу без участі представника Пївської сільської ради, позовні вимоги визнає. Фактичні обставини справи Судом встановлені наступні факти. [INFO] померла [PERSON] . В підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи додано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 1 липня 2016 року виконавчим комітетом Піївської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с. 14). Позивачі є синами померлої [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтв про народження: серії [NUMBER] , виданого 27 липня 1959 року Уляницькою сільською радою Ржищівського району Київської області, серії ГД № 525963, виданого 1 березня 1957 року Уляницькою сільською радою Ржищівського району Київської області (а.с., а.с. 10,13). [PERSON] була власником житлового будинку та двох земельних ділянок, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 2,8200 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Піївської сільської ради Миронівського району Київської області. За життя [PERSON] подарувала житловий будинок та дві земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Вказані обставини підтверджуються даними доданих до позовної заяви договору дарування житлового будинку, посвідченого 11 березня 2009 року приватним нотаріусом Миронівського районного округу Київської області Шепітко В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 858, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22427028, виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 9 квітня 2009 року, договорів дарування земельної ділянки, посвідчених 11 березня 2009 року приватним нотаріусом Миронівського районного округу Київської області Шепітко В.В., зареєстрованих в реєстрі за № 862, № 866(а.с., а.с.17-21). На підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД № 648925, виданого Миронівською районною державною адміністрацією 7 серпня 2008 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,8200 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Піївської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с. 22). 22 листопада 2012 року померлою було складено заповіт, який посвідчено секретарем Піївської сільської ради Миронівського району Київської області. За змістом заповіту, вказану земельну ділянку вона заповіла позивачам в рівних частинах кожному (а.с. 15). На день смерті [PERSON] позивачі були її спадкоємцями за вказаним заповітом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який розпочинається з часу відкриття спадщини, що передбачено статтею 1270 ЦК України. 19 червня 2019 року, пропустивши строк для прийняття спадщини, [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса з наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На звернення позивачів приватний нотаріус Миронівського районного нотарільного округу Головного територіального управління юстиції у Київській області Шепітко В.В.листом № /01-09 від 19 червня 2019 року повідомила про те, що ними пропущено строк для прийняття спадщини та роз`ясненила право звернення до суду в порядку статті 1272 ЦК України. Вказані обставини підтверджуються листом державного нотаріуса № /01-09 від 19 червня 2019 (а.с. 25). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48117500 від 19 червня 2017 року, наданої приватним нотаріусом Миронівського районного нотарільного округу Головного територіального управління юстиції у Київській області Шепітко В.В., спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася (а.с. 16). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який розпочинається з часу відкриття спадщини, що передбачено статтею 1270 ЦК України. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Шестимісячний строк подання позивачами заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] сплинув 1 лютого 2017 року. Позивачі заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного терміну після смерті матері до нотаріальної контори не подавали з наступних підстав. Позивач [PERSON] причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вказав, що в період з 12 вересня 2016 року по 24 лютого 2017 року перебував у довгостроковому відрядженні в місті Білопілля Сумської області, тому не мав можливості в зазначений строк подати заяву. Такі обставини підтверджуються даними наказу № 54 від 5 вересня 2016 року, довідки за № 453 від 12 листопада 2019 року (а.с., а.с. 23-24). Вказані обставини зробили своєчасне звернення позивача [PERSON] за прийняттям спадщини неможливим. Позивач [PERSON] причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вказав, що не був обізнаний з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно, помилково вважав, що мати за життя вже подарувала йому земельну ділянку. Враховуючи юридичну необізнаність вказаного позивача та помилку щодо спадкового майна, суд вважає можливим продовжити йому строк для прийняття спадщини після смерті матері, оскільки причину пропуску вказаного строку розцінює як поважну і достатню для продовження такого строку. Крім того, суд враховує ту обставину, що волею спадкодавця, яка знайшла відображення у заповіті, спадкове майно мало перейти обом позивачам в рівних частках. Висновки за результатами розгляду Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Причини, зазначені позивачами та встановлені судом, пов`язані з об`єктивними труднощами для спадкоємів, значно вплинули на вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини. Зазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважними і достатніми для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved