Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

КУ Шевченківський дитячий будинок - інтернат (далі - позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) аліменти на свою користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в інтернаті з 08.08.2018. Відповідач відмовилась від сина в пологовому будинку; батько помер у [INFO], опікуни [PERSON] не призначались. Ухвалою суду від 06.11.2019 провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб (а.с.13-14). Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, а саме: шляхом направлення засобами поштового зв`язку за місцем її реєстрації повістки про виклик та позовних матеріалів, відповідне поштове відправлення повернуто до суду неврученими адресату із відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання». В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України, по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів; про заочний розгляд справи судом постановлена ухвала від 03.12.2019. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до заяви про відмову від дитини від 30.09.2010 відповідач відмовилась від виховання і утримання своєї дитини [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки позивача від 23.10.2019 №0208/1085 [PERSON] , [INFO], з 08.08.2018 знаходиться на повному державному утриманні в КУ Шевченківський дитячий будинок - інтернат (а.с.2). За даними Лиманської сільської ради від 01.11.2019 відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.12). Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.180 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положенням ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За приписами ст.182 СК України п ри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). З огляду на викладене, враховуючи, що доказів добровільного утримання дитини відповідачем не надано, остання є працездатного віку, відомості про незадовільний стан її здоров`я відсутні, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню (п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України). Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved