Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що вона є користувачем службової квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право на зайняття цього жилого приміщення позивач отримала на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 02 березня 1993 року №42/2 року в складі сім`ї з трьох осіб: чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] . В подальшому шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний та на підставі судового рішення [PERSON] був визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Незважаючи на це, колишній чоловік позивача зареєстрував за вказаною адресою [PERSON] , свого сина від першого шлюбу. [PERSON] ніколи не проживав та не проживає у вказаному жилому приміщенні. Проте, [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку за вказаною адресою та добровільно знятись з реєстрації з даного жилого приміщення відмовляється. У зв`язку з цим, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.31-32). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.46). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні [PERSON] підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні.Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Про поважні причини, які перешкодили йому з`явитися у судове засідання, суд не повідомив. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів №42/2 від 02 березня 1993 року [PERSON] отримав право на зайняття службової квартири, житловою площею 39,4 кв.м. по [ADDRESS] з сім`єю у складі трьох осіб (а.с.17). Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 16 липня 2018 року були внесені зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 02 березня 1993 року №42/2 «Про постанову громадян міста на квартирний облік, надання житлової площі, обмін та бронювання житла», а саме: слова «3-х кімнатну службову квартиру, житловою площею 39,4 кв.м. по [ADDRESS] » читати як «3-х кімнатну службову квартиру [ADDRESS] житловою площею 39,4 кв.м. по [ADDRESS] » (а.с.18). В період часу з 06 серпня 1992 року по 18 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9) та копією свідоцтва по розірвання шлюбу (а.с.12). На підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2018 року [PERSON] був визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] (а.с.19-20) Згідно довідки реєстраційної служби Бориспільської міської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.44). V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.71, ст.72 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі статті 71 ЖК Української РСР, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Аналізуючи положення статей 71,72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. За змістом акту обстеження житлово-побутових умов від 19 червня 2020 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Романовим О.М., (а.с.13), вбачається, що під час обстеження помешкання спільно зі свідками-сусідами в кількості трьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було встановлено, що в квартирі постійно та фактично проживають: [PERSON] , а також її сини [PERSON] та [PERSON] . З пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, [PERSON] ніколи не проживав в квартирі [ADDRESS] , за місцем своєї реєстрації будь-якої участі в утриманні житла не приймає, комунальні платежі не сплачує. Незважаючи на це, за вказаною адресою надходять листи на ім`я [PERSON] про наявність заборгованості, зокрема виклики з Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (а.с.29-30). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона часто відвідує позивача, проте жодного разу не бачила [PERSON] , оскільки він не проживає в квартирі [ADDRESS] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є подругою позивача. З відповідачем свідок взагалі не знайома. Позивач показувала свідку листи про борги відповідача, які надходять на ім`я [PERSON] . Свідок особисто жодного разу не бачила відповідача в квартирі [ADDRESS] . Аналізуючи вказані письмові докази та показання свідків суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що [PERSON] ніколи не проживав за адресою: [ADDRESS] . Тому, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та пред`явлений [PERSON] позов слід задовольнити. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved