Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 19 лютого 2019 року. Ухвалою суду від 12 березня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 11 квітня 2019 року. За клопотанням відповідача [PERSON] підготовче судове засідання відкладалось для підготовки подання доказів у справі та заяв про виклик свідків. На перенесену дату підготовчого судового засідання відповідач не з`явилася. Будь-яких заяв та клопотань не подала. Підготовче провадження у справі закрито 24 квітня 2019 року з призначенням справи до судового розгляду на 27 травня 2019 року. На судовий розгляд справи сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] на призначену дату судового розгляду не з`явилася, хоча належним чином була сповіщена про час і місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки у судове засідання. Ухвалою від 27 травня 2019 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання 27 травня 2019 року технічним засобом не здійснювалось. ІІ. Стислий виклад позиції позивачів. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] . [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого за законом є позивач. Через відсутність державної реєстрації успадкованого [PERSON] не може оформити своїх прав. За таких обставин позивач змушений звернутись до суду. \~ \~ \~ \~ІІІ. Стислий виклад позиції відповідачів. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавала. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про смерть спадкодавець [PERSON] помер [INFO] у селі Седлище Любешівського району Волинської області. У відповідності з свідоцтвом про народження батьком позивача є спадкодавець [PERSON] . З матеріалів спадкової справи Любешівської державної нотаріальної контори № 129/2018 слідує, що [PERSON] у передбачений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по смерті батька. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по смерті [PERSON] також звернулась відповідач [PERSON] Відомостей про те, що [PERSON] входить до кола спадкоємців першої черги по смерті [PERSON] суду не подано. Вказана інформація відсутня і у матеріалах спадкової справи. Згідно з довідкою Седлищенського старостинського округу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області № 582 від 12 квітня 2018 року, крім [PERSON] , інших спадкоємців по смерті [PERSON] немає. Державним нотаріусом Любешівського нотаріального округу Кухом В.І. 25 січня 2019 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно з відомостями технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна від 28 січня 2019 року будинковолодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку, веранди, сараю, колодязя. V.\~Норми права,\~які застосував\~суд. Пунктом 11 частини першої статті 346 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. \~ \~ \~ \~У відповідності до частини першої статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1216-1218 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з частиною першою статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із статтею 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1259 ЦК черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У відповідності зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. VІ. Мотиви суду щодо позовних вимог. У відповідності з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першої статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наведені докази, суд констатує, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги майна померлого [PERSON] , у встановлений законом строк та спосіб прийняв спадщину. Суду не подано доказів, що відповідач [PERSON] входить у коло спадкоємців першої черги по смерті спадкодавця. Також у справі відсутні докази зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування по смерті [PERSON] Отже,\~рішення суду\~слугуватиме підставою\~для державної\~реєстрації права\~позивача на\~спадкове нерухоме\~майно,\~а позов\~підлягає до\~повного задоволення. VІІ. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатив 1009,77 гривень судового збору. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Позивач разом з позовом заявив клопотання про покладення на нього судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК. Враховуючи наведене,

Outcome: approved