Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач ФОП [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість з орендної плати за користування обладнанням у розмірі 5\~800,00 грн, а також вартість неповернутого обладнання у розмірі 10\~491,46 грн. Також, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов або будь-яких інших клопотань до суду не надала. Рух справи. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2021 року, цивільна справа № 646/2384/21 передана для розгляду цьому складу суду. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2021 року цивільну справу прийнято до провадження та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява останньої про розгляд справи за її відсутності, якою вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надала, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась. Приймаючи до уваги положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 14 грудня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди № А00101920 (далі Договір), за яким орендодавець надає орендатору у тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання а орендар зобов`язується виплачувати орендодавцю орендну плату і, після закінчення терміну оренди, повернути йому зазначене обладнання. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання за договором. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Згідно ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст.\~759\~ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст.\~760\~ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Найменування обладнання, заставна вартість обладнання та ціна оренди зазначаються у Протоколі погодження договірної ціни, кількість елементів обладнання, що надається в оренду зазначається в акті приймання-передачі обладнання в оренду. Орендна плата, за користування обладнання розраховується підставі розцінок Орендодавця із розрахунку за одну добу й вказується у відповідному Додатку до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Як передбачено ч. 1 ст.\~762\~ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 173 ЦК України). Відповідно до п. 4.3. Договору - термін оренди розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному незабрудненому стані. Актом передачі обладнання у тимчасове користування встановлений строк оренди до 19 грудня 2020 року, проте після закінчення строку оренди відповідач орендоване обладнання повернув. Відповідно до додатку № 1 від 14 грудня 2020 року, який є додаткам до Договору, вартість вежі варіант 0,75х1,6 (4+1) вис.6,3 у кількості 1шт. становить на добу 100,00 грн. Оскільки, договір оренди не містить строку проведення остаточного розрахунку з орендної плати, то Орендар повинен здійснити оплату протягом семи днів з моменту пред`явлення позивачем листа-вимоги. 17 лютого 2021 року позивач звернулася до відповідача з листом-вимогою за № б/н від 15 лютого 2021 року щодо сплати заборгованості за договором оренди №А00101920 від 14 грудня 2020 року та повернення обладнання. Станом на 15 лютого 2021 року заборгованість відповідача з орендної плати склала 4 800,00 грн (без врахування гарантійного платежу), виходячи з наступного. З дати підписання Акту передачі обладнання в тимчасове користування вiд 14 грудня 2020 року по дату направлення листа вимоги від 15 лютого 2021 року, загальний строк оренди обладнання склав 63 доби. Вартіть оренди обладнання, відповідно до додатку № 1 до договору від 14 грудня 2020 року, за добу становить 100,00 грн. Загальна вартіть послуг з оренди обладнання переданого за Актами передачі обладнання в тимчасове користування від 14 грудня 2020 року складала 6 300 грн (63 доби *100,00 грн/ доба.). У період з дати підписання договору та акту передачі обладнання у тимчасове користування від 14 грудня 2020 року по день направлення листа-вимоги (15.02.2021 року), Орендар сплатив Орендодавцю в якості оплати за оренду обладнання грошові кошти у розмрірі 1 500,00 грн. Отже, на дату написання листа-вимоги заборгованість з оплати орендної плати за користування орендованим обладнанням переданим за Актом передачі обладнання в тимчасове користування від 14 грудня 2020 року за Договором оренди № A00101920 від 14 грудня 2020 року склала 4 800,00 грн (6 300,00 грн- 1 500,00 грн сплачена орендна плата). Лист-вимогу вiд 15 лютого 2021 року не було отримано відповідачем. Повідомлення про неможливість вручення листа відповідачу було оформлено підприємством зв`язку 09 березня 2021 року, відтак, прострочення виконання боржником зобов`язання за договором настало з 17 березня 2021 року (через 7 днів з моменту оформлення підприємством зв`язку повідомлення та вважався днем пред`явлення вимоги). Отже, термін оренди обладнання тривав до 17 березня 2021 року - дата відмови від прийняття обладнання у зв`язку із неповерненням орендованого обладнання у строки зазначені у вимозі про звернення орендованого обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди зазначеного в Акті передачі обладнання у тимчасове користування (п. 4.4 договору). Тобто, загальний розмір заборгованості з орендної плати за оренду обладнання в рамках дії Договору оренди № А00101920 від 14 грудня 2020 року з моменту підписання та передачі обладнання в тимчасове користування від 14 грудня 2020 року по дату відмови від прийняття обладнання (відповідно до п. 4.4 договору) складає 5800,00 грн. Відповідач свої обов`язки передбачені п. 6.2.8 договору, відносно повернення орендованого обладнання, у повному обсязі не виконав - не повернув орендоване обладнання після закінчення терміну оренди за відповідним Актом повернення обладнання з тимчасового користування або отримання вимоги від Орендодавця. Відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача вартість не повернутого орендованого обладнання у розмірі 10491,46 грн., погоджену сторонами в Додатку № 1 від 14 грудня 2020 року до Договору оренди № А00101920 від 14 грудня 2020 року. Згідно ст.\~764\~ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~773\~ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Як передбачено ст.\~627\~ЦК України відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст.\~631\~ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як передбачено ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Матеріали справи означених висновків суду не спростовують. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Судові витрати. За приписами ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved