Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У грудні 2018 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (далі також - відповідач) від 09.08.2018 № 545 про визначення участі матері [PERSON] (далі також- [PERSON] , третя особи) у вихованні дитини - дочки [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову зазначив, що оскаржуване розпорядження суперечить інтересам дитини та прийняте без урахування усіх обставин, які мають істотне значення, а саме: не вивчено умови життя матері дитини, її ставлення до батьківських обов`язків щодо утримання дитини, не взято до уваги відносини дочки та матері, не взято до уваги рішення суду, в якому встановлено певні факти, які необхідно було перевірити, яким чином змінилися дані обставини, не враховано ставлення дитини до матері, не досліджено стан здоров`я дитини, не запропоновано участь психолога щодо налаштування відносин між дитиною та матір`ю. Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація позов не визнала та мотивувала свої заперечення тим, що оскаржуване розпорядження прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про охорону дитинства», Цивільним кодексом України, Сімейним кодексом України, Правилах опіки та піклування, затверджених спільним наказом державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, при цьому було взято до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, оформлене протоколом від 26.07.2018 № 12. Оскаржуване розпорядження повністю відповідає вимогам закону та інтересам дитини, а посилання позивача на те, що спілкування з матір`ю може негативно вплинути на дитину безпідставні і необґрунтовані. За міркуванням відповідача, оскаржуючи дане розпорядження, позивач порушує право дитини на спілкування з матір`ю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, правом на подання пояснень щодо позову або щодо відзиву не скористалась. Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації свого представника до суду не направила, правом на подання пояснень щодо позову або щодо відзиву не скористалась. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 21.01.2019 відмовлено у відкритті провадження у справі з тих підстав, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та повернуто заяву про забезпечення позову. Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.07.2019 ухвалу про відмову у відкритті провадження скасовано, а справу повернуто для продовження розгляду. Ухвалою від 02.09.2019 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Ухвалою від 11.09.2019 відкрито провадження за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 14.02.2020. 05.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 14.02.2020 підготовче засідання відкладене на 06.05.2020. 23.04.2020 від позивача надійшла заява про внесення уточнень у позовну заяву, у якій він зазначив, що у даній справі діє не у власних інтересах, а в інтересах малолітньої дочки як її законний представник. Вказаною заявою позивач вніс уточнення у позовну заяву в частині особи позивача, а саме: [PERSON] , який діє в інтересах малолітньої дочки [PERSON] . 27.04.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив. 28.04.2020 від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із запровадженням карантинних обмежень. 05.05.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із запровадженням карантинних обмежень. 06.05.2020 підготовче засідання відкладене на 19.08.2020. Ухвалою суду від 20.08.2020 позов залишено без розгляду з підстав подання позову особою, яка не має повноважень на ведення справи. Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.12.2020 ухвалу про залишення позову без розгляду скасовано, а справу повернуто для продовження розгляду. Протокольними ухвалами від 21.04.2021 до участі у справі залучено Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації як третю особу без самостійних вимог, від відповідача витребувано документи, на підставі яких прийняте оскаржуване розпорядження, закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судове засідання на 17.06.2021. 26.04.2021 від відповідача надійшли витребувані судом документи. 11.06.2021 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 17.06.2021 відкладено розгляд справи на 06.09.2021. 31.08.2021 від позивача надійшло клопотання про залучення психолога. В судовому засіданні 06.09.2021 заслухано вступні промови учасників справи, досліджено письмові докази, в присутності психолога опитано дитину, заслухано виступи учасників справи у судових дебатах та оголошено вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] н 02.03.2018 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким визначив місце проживання дитини з батьком [PERSON] , відібрав дитину від матері [PERSON] та передав її батьку. 15.05.2018 [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про встановлення способів її участі у вихованні дитини шляхом встановлення графіку спілкування з дитиною без участі батька, яке мотивувала тим, що [PERSON] чинить перешкоди у здійсненні її батьківських прав Питання участі [PERSON] у вихованні дитини було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитиниДарницької районної в м. Києві державної адміністрації 26.07.2018 та за результатами його обговорення в присутності обох батьків було прийняте рішення про визначення участі [PERSON] у вихованні дитини за таким графіком: перший та третій тижні кожного місяця з 20-00 год. п`ятниці до 17 год. неділі, про що було складено відповідний висновок. 09.08.2018 Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією було прийняте розпорядження за № 545 про визначення участі матері [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , за таким графіком: перший та третій тижні кожного місяця з 20-00 год. п`ятниці до 17 год. неділі. Вказаним розпорядженням [PERSON] зобов`язано дотримуватись режиму виховання, розвитку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини, а батька [PERSON] - не перешкоджати матері брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини. IV. Мотивувальна частина рішення. У статтях 15, 16 Цивільного кодексу України закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( стаття 2 ЦПК України). За приписами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який полягає у тому, що зацікавлена особа вільно розпоряджається своїми матеріальними та процесуальними правами, а відтак позивач на власний розсуд визначає особу, до якої пред`являє вимоги. За змістом норм цивільного процесуального закону позивачем є особа, яка звернулася до суду у встановленому законом порядку та стверджує про порушення, невизнання або оспорювання своїх прав, свобод чи інтересів іншими учасниками цивільних відносин, а відповідач - це особа, яка має нести установлену договором або законом відповідальність. Наведене означає, що належний суб`єктний склад учасників спору є тоді, коли у сторін спору існує зв`язок із предметом позову, тобто щодо предмету позову у сторін виникають суб`єктивні права. Від належного суб`єктного складу сторін залежить питання про задоволення позовних вимог з підстав їх законності. У разі ж, якщо буде встановлено, що відповідач є неналежним, у нього не виникає суб`єктивних прав щодо предмету позову, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні незалежно від їх відповідності вимогам закону. Предметом даного позову є скасування розпорядження місцевого органу виконавчої влади - Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, у відносинах щодо визначення участі у вихованні дитини матері, яка проживає окремо від дитини. Вказане розпорядження прийняте відповідачем в межах повноважень, визначених статтями 19, 158 Сімейного кодексу України, статтями 6, 13, 40 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та пунктом 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866. За своєю суттю спірні правовідносини є сімейними відносинами, які регулюються Сімейним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини…. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі статтею 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). За нормою статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Стаття 158 Сімейного кодексу України визначає, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини другої статті 79 Цивільного кодексу України рішення органу опіки та піклування може бути оскаржено до відповідного органу, якому підпорядкований орган опіки та піклування, або до суду. Вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, врегульоване нормою статті 159 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Аналіз змісту наведених законодавчих норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що батьківські права є особистими немайновими правами особи, які нерозривно пов`язані з особами батька та матері, які і повинні бути сторонами у справі щодо оскарження рішення опіки та піклування про визначення способів участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. В даному випадку батько, з яким проживає дитина, пред`явив позов лише до органу опіки та піклування і не залучив до участі у справі як відповідача матір дитини, у якої існує безпосередній зв`язок з предметом позову. Згідно положень частини 1 статті 51 ЦПК України залучення співвідповідача допускається лише за клопотанням позивача, проте такого клопотання позивач не заявив. Зважаючи на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову внаслідок неналежного суб`єктного складу учасників спору, у зв`язку з чим не надає оцінки . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed