Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Комунальне підприємство «Макіївтепломережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - ПП «МакРинок-Сервіс», про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами теплової енергії, мають особистий рахунок № [NUMBER]. Відповідачі проживають за вказаною адресою та користуються послугами, що надаються КП «Макіївтепломережа». Позивачем була надана теплова енергія, за споживання якої відповідачами не здійснена оплата, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка за період з 01.12.2004 р. по 01.03.2014 р. складає 22216,39 грн. Просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку вказану заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача - Іщенко Я.І., що діє на підставі довіреності /а.с.33/, у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково у межах строку позовної давності, яку і просила суд застосувати. Представник третьої особи ПП «МакРинок-Сервіс» до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. У відповідності до ст.. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Згідно ст.. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами та несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Як вбачається з копії особового рахунку № [NUMBER] відповідальним квартиронаймачем квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON], у зазначеній квартирі також зареєстровані члени сім'ї наймача, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 4/. Відповідачі проживають у зазначеному житловому приміщенні, є споживачами послуг, що надаються позивачем, а тому зобов'язані своєчасно вносити плату за надані послуги. Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Сторонами в судовому засіданні було визнано, що договір між ними не був укладений, але суд вважає доведеним факт того, що позивач поставляє теплову енергію до будинку відповідача, в подальшому теплова енергія розподіляється по будинку житловим органом на балансі якого перебуває цей будинок. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов'язком споживача теплової енергії, серед інших, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, тобто укладання договору є також і обов'язком споживача, а не лише теплопостачальника, в зв'язку з чим відсутність письмового договору при фактичному надані послуг не звільняє споживача від її оплати. Згідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Судом встановлено, що постачання теплової енергії здійснюється позивачем КП «Макіївтепломережа» до вводу в будинок і ці мережі перебувають на балансі позивача, а мережі внутрішньобудинкові - на балансі житлового органу, який здійснює їх обслуговування. Межею розподілу балансової і експлуатаційної відповідальності приймається обріз будинку, або межа балансової належності. Як вбачається з копії договору про забезпечення житлових будинків міста Макіївки тепловою енергією від 01.10.2011 року, між КП «Макіївтепломережа» та ПП «МакРинок-Сервіс», щорічно укладалися договори на постачання теплової енергії на будинок [ADDRESS] Встановлено, що межею розподілу балансів належності відповідальності за технічний стан та експлуатацію між «теплопостачальною організацією» та «виконавцем» є зовнішній обріз будинку /а.с. 39/. У судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами, незважаючи на відсутність письмового договору, склалися договірні відносини, оскільки позивач відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає послуги централізованого опалення відповідачам, а відповідачі користуються послугами, які надаються позивачем і зобов'язані їх сплачувати. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідачами не внесена плата за надані послуги теплопостачання за період з 01.12.2004 р. по 01.03.2013 р. у розмірі 22216,39 грн. /а.с. 6-11/. Вирішуючи питання про суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд керується вимогами ст. ст. 257, 267 ч.3 ЦК України, відповідно до яких загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] заявила у судовому засіданні про застосування судом при вирішенні спору спливу строку позовної давності. Судом встановлено, що КП «Макіївтепломережа» вперше звернулися до відповідачів про стягнення зазначеної спірної заборгованості у грудні 2013 року /а.с.5/, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за період з 01.12.2010 року по 01.03.2014 рік - в межах строку позовної давності. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги за період з 01.12.2004 року по 30.11.2010 року задоволенню не підлягають у зв'язку зі спливом строку позовної давності для звернення до суду і відсутністю підстав для його поновлення. Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період з 01.12.2010 року по 01.03.2014 рік у розмірі 12374,16 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. /а.с.1,2/, які підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного, керуючі ст. ст. 257, 267 ч.3, 509, 525, 623 ЦК України, ст.ст. 64,67,68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 3-7, 10-13, 15, 60, 61, 88, 209-213, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: partial