Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Кредитна спілка «Самопоміч» звернулась в суд із цим позовом. Просить стягнути солідарно із усіх трьох відповідачів заборгованість за договором кредиту в сумі 39 944 грн. 21 коп. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] (членом кредитної спілки «Самопоміч» із 06.11.2018) було укладено кредитний договір №BS0000000186 строком на двадцять чотири місяці, а строк дії кредитного договору становить десять років. За вказаним договором відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в сумі 30 000,00 грн. зі сплатою 53% річних за його користування, який зобов`язався щомісячно сплачувати в сумі 2052,43 грн., починаючи з 03.10.2019 до 03.09.2021, однак відповідачем було сплачено борг частково в сумі 8950,00 грн. за період: 03.09.2019-18.09.2020, а із 19.09.2020 року відповідачем [PERSON] не було здійснено жодних платежів на погашення існуючої заборгованості. Так, станом на 08.12.2020 року заборгованість по вказаному кредиту становить 24 979 грн. 08 коп., з яких: 13 125 грн. 31 коп. - прострочена сума основного боргу; 14 965 грн. 13 коп. - непрострочений кредит та 11 853 грн. 77 коп. - проценти за користування кредитом. Окрім цього для забезпечення вищевказаного кредитного договору позивач уклав із відповідачами [PERSON] , [PERSON] договори поруки №BS0000000074-П від 03.09.2019 року та №BS0000000075-П від 03.09.2019 року. Оскільки відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, сума несплачених боргових зобов`язань залишається не погашеною, яку позивач просить стягнути із усіх трьох відповідачів як солідарних боржників у судовому порядку. Крім цього, позивач просив суд стягнути солідарно із відповідачів 2102,00 грн. судового збору, сплаченого ним при поданні цього позову. Ухвалою судді від 27.01.2021 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не скористались своїм процесуальним правом подання відзиву на позов, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] (членом кредитної спілки «Самопоміч» із 06.11.2018) було укладено кредитний договір №BS0000000186 строком на двадцять чотири місяці. За вказаним договором відповідач [PERSON] отримав у позивача кредит в сумі 30 000,00 грн. зі сплатою 53% річних за його користування, який зобов`язався щомісячно сплачувати в сумі 2052,43 грн., починаючи з 03.10.2019 року до 03.09.2021 року. Видатковим касовим ордером від 03.09.2019 року стверджується факт отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів у розмірі 30 000,00 грн. в день укладення вищевказаного договору, про що вбачається із матеріалів справи. Цього ж дня на забезпечення вищевказаного кредитного договору позивач уклав із відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] договори поруки №BS0000000074-П від 03.09.2019 року та №BS0000000075-П від 03.09.2019 року. В силу пункту 1.1 цих Договорів поруки, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як два поручителі за вищевказаним кредитним договором, зобов`язалися перед позивачем як кредитором, відповідати за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] як боржником зобов`язання за цим кредитним договором. З наявної у матеріалах справи Особової картки позичальника щодо стану заборгованості станом на 08.12.2020 року вбачається, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 39 944,21 грн., з яких: 13 125,31 грн. - прострочена сума основного боргу та 11 853,77 грн. - проценти за користування кредитом. Крім того непрострочена сума кредиту становить 14 965,13 грн. За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведеного вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] мають місце кредитні правовідносини, що підпадають під регулювання норми статті 1054 ЦК України. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Аналогічний обов`язок закріплений за відповідачами [PERSON] та [PERSON] , як солідарними боржниками у зобов`язанні також пунктом 3.2 наявних у матеріалах справи договорів поруки №BS0000000074-П від 03.09.2019 року та №BS0000000075-П від 03.09.2019 року. Проте, взятих на себе обов`язків за укладеними договорами кредиту та поруки, відповідач у повному обсязі не виконав, спірною сумою позивача безпідставно користується. В силу статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 цього Кодексу боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у зв`язку з неповними та несвоєчасними платежами, відповідачі повинні солідарно сплатити позивачу суму боргу в розмірі 39 944 грн. 21 коп. Крім того, з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно 2102,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при пред`явленні цього позову до суду, що відповідає приписам статті 141 ЦПК України. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved