Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоруський Торговий дім «Залиман», [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів коштів у розмірі 299 056,84 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова з відповідачів солідарно стягнуто 476535 гривень. Відповідачі дане рішення добровільно не виконали, тому позивач отримав виконавчі листи та пред`явив їх до виконавчої служби на примусове виконання. ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман» безпідставно продовжує користуватися коштами, які належать позивачу. Відповідачі борг не сплатили в повному обсязі, тому позивач просить стягнути проценти за користування безпідставно набутими коштами з моменту набуття чинності судового рішення по день звернення до суду. Проценти за користування безпідставно отриманими коштами з 11.11.2015 року по 27.08.2019 року складає 299056,84 гривень. 19.11.2019 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ «БТД «Залиман», згідно якого товариство позов визнає, не заперечує проти його задоволення (а.с.29) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Ухвалою суду від 09.12.2019 року суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 06.02.2020 року постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи. 06.02.2020 року Новозаводським районним судом міста Чернігова винесено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] , стягнуто солідарно із ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман», [PERSON] 299 056 грн 84 коп., стягнуто із ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман» та [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. з кожного (а.с.5-63). Ухвалою суду від 07.10.2020 року заяву [PERSON] задоволено, заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06 лютого 2020 року по справі № 751/6081/19 (провадження № 2/751/206/20) скасовано, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з участю сторін по справі (а.с.209-212). У судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину через спалах короновірусу. Однак суд, визнає причини неявки позивача у судове засідання не поважними, та з метою розгляду справи у розумні строки, ухвалив розглянути справу без участі позивача, на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман» та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися. У вступному слові представник відповідача [PERSON] - адвокат Кочкарьов С.В. просив відмовити у задоволенні позову. Додатково пояснив, що ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.08.2020 року скасовано заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.09.2015 року, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто солідарно з ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман» та [PERSON] грошові кошти в сумі 476 535 гривень, тому відсутні підстави для задоволення позову. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 вересня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоруський Торговий дім «Залиман», [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 476 535 гривень (а.с.5-6). Згідно із заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.02.2020 року, із Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоруський Торговий дім «Залиман» та [PERSON] стягнуто солідарно на користь [PERSON] заборгованість по процентам за користування безпідставно отриманими коштами у сумі 299056 грн 84 коп. Предметом розгляду зазначеної справи було стягнення заборгованості за процентами за період з 11.11.2015 року по 27.08.2019 року , у зв`язку з невиконанням рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 вересня 2015 року (а.с.59-63). 11.11.2015 року Новозаводським районним судом міста Чернігова видано виконавчий лист № 2/751/1350/15 про стягнення солідарно з ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман», [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 476535 гривень. Постановою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 25.10.2019 року звернуто стягнення на доходи [PERSON] , який отримує дохід у ТОВ «Алюмотрейд», у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 524326,50 грн. (а.с.23). Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 серпня 2020 року заяву адвоката Кочкарьова С.В. в інтересах [PERSON] задоволено, заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.09.2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман», [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. (а.с.195-197). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, в тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до ст. 536 ЦК України,за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання та не повернення безпідставно набутих грошових коштів, кредитор (або позикодавець), вправі вимагати від боржника (позичальника) повернення грошових коштів зі сплатою нарахованих процентів за користування ними за весь час прострочення, згідно статті 536 ЦК України. Крім того, кредитор (позикодавець) має право отримати проценти від суми безпідставно набутих грошових коштів, згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів боржником (позичальником) по день повернення безпідставно набутих коштів, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором. Факт наявності рішення суду про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, яке боржником не виконано, не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої статтями 536, 1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 вересня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоруський Торговий дім «Залиман», [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 476 535 гривень (а.с.5-6). У зв`язку з невиконанням зазначеного рішення суду, позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по процентам за користування безпідставно отриманими коштами, який згідно із заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.02.2020 року задоволено та стягнуто солідарно із Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоруський Торговий дім «Залиман» та [PERSON] 299056 грн 84 коп. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 серпня 2020 року заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.09.2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман», [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 476 535 гривень скасовано. (а.с.195-197) До розгляду справи по суті представник відповідача [PERSON] заявив клопотання про застосування строків позовної давності та просив суд застосувати строки позовної давності, відмовити у задоволенні позову. Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Статтею 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що [PERSON] довідався про порушення свого права 14.10.2013 року (направлення вимоги про погашення заборгованості згідно боргової розписки від 08.10.2013 року), до суду звернувся лише 27.08.2019 року, перебіг строку позовної давності розпочинається з 14.10.2013 року, який позивачем пропущено. Згідно із статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення солідарно із ТОВ «Білоруський Торговий дім «Залиман» та [PERSON] 299 056 грн 84 коп. задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском строків позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав. V. Розподіл судових витрат У відповідносі до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed