Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 23350 (двадцять три тисячі триста пятдесят) гривень та витрати понесені на встановлення розміру збитків в сумі 820 (вісімсот двадцять) гривень. При цьому позивач посилається на те, що 16 липня 2014 року з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 21072», д/н 44843ОК в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2014 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Автомобіль «CITROEN» д/н [NUMBER] був застрахований за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На момент скоєння ДТП, відповідач [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого позивач здійснив виплату відшкодування потерпілому за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 23350 (двадцять три тисячі триста пятдесят) гривень. До теперішнього часу відповідач не сплатив суму страхового відшкодування, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні, 16 липня 2014 року в м. Одесі по вул. Балківська, 5-А, під час перестроювання, відповідач [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 21072», д/н 44843ОК, порушив вимоги п.10.3 «Правил дорожнього руху України», та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2014 року відповідача [PERSON], було визнано винним к скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно Висновку №283/14 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного СПД «[PERSON]П.» від 23 серпня 2014 року, сума відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 23366,99 гривень. Судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль [NUMBER] був застрахований за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АС/3165447, терміном дії з 20 липня 2013 року по 19 липня 2014 року, включно), при цьому відповідач [PERSON], на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АС/3165447, терміном дії з 20 липня 2013 року по 19 липня 2014 року, включно. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, позивач 06 травня 2015 року здійснив потерпілому регламентну виплату страхового відшкодування в сумі 23350 (двадцять три тисячі триста пятдесят) гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №2311 від 06 травня 2015 року. Також, позивач здійснив виплату витрат понесених на встановлення розміру збитків в сумі 820 (вісімсот двадцять) гривень, відповідно до Рахунку №9286 від 30 серпня 2014 року, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №7800 від 21 жовтня 2014 року. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяч шістсот) гривень, також підлягають задоволенню.

Outcome: approved