Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що рішенням суду від 12 грудня 2011 року з нього на користь відповідача [PERSON] стягнено аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час стягуваний з нього розмір аліментів є завеликим, оскільки позивач має на своєму утриманні ще троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Крім того, на час звернення до суду позивач втратив постійну роботу та має проблеми зі здоровям, тому неспроможний сплачувати аліменти у розмірі, попередньо визначеному судом та погасити заборгованість за аліментами. Тому просить суд змінити розмір аліментів, призначених за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року, які стягуються на користь [PERSON] на утримання\~ дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; просить суд зменшити розмір заборгованості по аліментам на утримання дитини [PERSON], [INFO], до 15000 грн. Заяви, клопотання позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав надав відповідь на відзив, в якій зазначає, що, крім одержувача аліментів, особа, з якої стягуються аліменти також має право на звернення до суду із позовами про зміну способу стягнення аліментів. Вказав, що заперечення відповідача проти сплати ним аліментів у твердій грошовій сумі з приводу неврахування динаміки росту прожиткового мінімуму є спекулятивними, оскільки стягувана сума підлягає щорічній індексації. Щодо заперечень відповідача стосовно зменшення суми заборгованості по аліментам, зазначив, що вони є несправедливими та протиправними, оскільки [PERSON] проінформована про його критичний фінансовий стан та наявність що трьох дітей.\~ В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, надала відзив на позов, в якому зазначає, що діючими нормами СК України встановлено виключне право позивача (стягувача) обирати спосіб стягнення аліментів на дитину: у частці від доходу чи у твердій формі, боржнику таке право за законом не надано. Вказала, що\~ грошова сума, яку позивач пропонує суду визначити як зменшений розмір аліментів є меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Заперечувала і проти задоволення позову в частині зменшення розміру заборгованості по аліментам, оскільки позивач є працездатною особою, яка, при цьому офіційно не працевлаштована; мав право і можливість протягом 2012 2018 років вирішувати питання зменшення розміру аліментів, але не робив цього. Процесуальні дії по справі. 15 травня 2018 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху. 28 серпня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 грудня 2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON], [INFO], 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 4). 28 серпня 2009 року позивач уклав шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 779 (а. с. 6). [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а. с. 7 9). Згідно довідки від 03 травня 2018 року, виданої Комунальним закладом «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» Дніпропетровської обласної ради [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, з 2015 року знаходиться на обліку лікаря-психіатра, за станом здоровя потребує тривалого прийому підтримуючого лікування (а. с. 20). Позивачем надано копії фіскальних чеків, згідно яких витрачено на лікарські препарати: 24 лютого 2018 року 579,01 грн., 21 квітня 2018 року 484,83 грн., 26 травня 2018 року 105,75 грн. (а. с. 11). Відповідно до довідки-розрахунку, виданої державним виконавцем ДВС, заборгованість позивача по аліментам перед відповідачем з листопада 2011 року\~ станом на 01.05.2018 року складає 47215,63 грн.(а. с. 34). Застосовані норми права Суд, вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин. В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання\~\~ щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я,\~\~ матеріальне\~\~ становище\~\~ дитини\~\~ і платника аліментів;\~\~ наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка,\~\~ дружини,\~\~ батьків,\~\~ повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дна дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене та те, що відповідач визнає вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Стосовно вимог про зменшення заборгованості по аліментам, суд зазначає наступне: Згідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно до ч. 1 ст. 81 СК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням того, що довідкою державного виконавця ВДВС підтверджено наявність у позивача заборгованості по аліментам на утримання дитини: [PERSON], [INFO], суд вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Так, позивачем не доведено наявність тяжкої хвороби або інших обставин у період виникнення заборгованості з листопада 2011 року, що дозволило б зменшити розмір заборгованості перед відповідачем. Щодо судових витрат Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial