Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В липні 2020 року Бориспільська місцева прокуратура, правонаступником якої є Бориспільська окружна прокуратура Київської області, діючи в інтересах держави, в особі Київської обласної державної адміністрації, звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1697 шляхом її витребування (повернення) на користь Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог Бориспільська окружна прокуратура вказала на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №12017110100000576 від 16 березня 2017 року та проведення моніторингу даних публічної кадастрової карти України було виявлено порушення вимог земельного законодавства під час виділення земельної ділянки на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Наказом ГУ Держземагенства у Київській області №10-1525/15-15-сг від 26 лютого 2015 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва [PERSON] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1697 із земель державної власності на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. На підставі цього наказу ГУ Держземагенства у Київській області відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3220882600:04:006:1697 були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, вказаний наказ ГУ Держземагенства у Київській області був виданий з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки спірна земельна ділянка накладається на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу озера Острівки (Млинне), що знаходиться в заплавній частині річки Дніпро. Вказуючи на те, що спірна земельна ділянка не могла бути надана у приватну власність, оскільки відноситься до земель водного фонду щодо неї встановлено спеціальний правовий режим - обмежено в обороті, передача її у приватну власність відбулась з порушенням встановленого законом порядку, прокурор просив позовні вимоги задовольнити. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.55-56). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи було залучено ГО СТ «Економіст» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.121-122) Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.145). ІІІ. Ставлення учасників справи до позовних вимог. Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Качкалда В. підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні в повному обсязі. Представник Київської ОДА направив до суду письмові пояснення, якими просив задовольнити пред`явлений позов у повному обсязі. Представник ГО «СТ «Економіст» у судовому засіданні підтримав пред`явлений позов та просив його задовольнити. Представник ГУ Держгеокадастру у Київській області надав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказав на те, що прокуратурою не надано доказів, які б відображали розмір прибережної захисної смуги на момент прийняття ГУ Держземагенства оскаржуваного наказу та розмір накладання спірної земельної ділянки на прибережну захисну смугу, а тому висновок про те, що спірна земельна ділянка передана у власність за рахунок земель водного фонду є передчасним. Крім цього, представник ГУ Держгеокадастру у Київській області вказав на те, що з моменту початку функціонування Публічної кадастрової карти з 01 січня 2013 року відомості про земельні ділянки, що містяться в Державному земельному кадастрі є відкритими та загальнодоступними. Вказане свідчить про ймовірну обізнаність Київської обласної державної адміністрації з 2015 року щодо можливого порушення її прав та інтересів, а відтак можливість самостійного звернення до суду за їх захистом. Відповідач [PERSON] також надав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності та з цієї підстави просив відмовити у задоволенні позовних вимог. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що наказом ГУ Держземагенства у Київській області №10-1525/15-15-сг від 26 лютого 2015 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва [PERSON] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1697 для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.21). Вказаний наказ ГУ Держземагенства у Київській області став підставою для реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1697, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташованої території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №215807876 від 10 липня 2020 року (а.с.22-25). Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються гл.12 «Землі водного фонду» ЗК України, а також гл.19 «Позовна давність» розділу V книги першої ЦК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права За змістом ст.4 та ст.58 ЗК України до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок і навколо водойм. Згідно з ч.4 ст.59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибрежних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. За змістом положень ст.69 ЗК України та ст.88 ВК України (у редакціях, чинних на час виникнення правовідносин) уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибрежні захисні смуги. Правовий режим прибрежних смуг визначається статтями 60-62 ЗК України та статтями 1, 88-90 ВК України. Відповідно до ст.60 ЗК України, ст.88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок та навколо водоймів уздовж урізу води (у меженний період) шириною; для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 10 метрів. Прибережна захисна смуга - частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річок, моря, навколо водойм, на якій установлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони. Відсутність окремого проекту землеустрою щодо встановлення прибережної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом. Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту земелеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у статті 59 ЗК України, суперечить нормам статей 83,84 цього Кодексу. У відповідності ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України особа може звернутись до суду за захистом свого цивільного права або інтересу протягом трьох років від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Згідно з ч.4, ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поваж-ними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно листа ДП «Державний картографо-геодезичний фонд України» вих. №21 від 23 червня 2021 року (а.с.131-132) вбачається, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 3220882600:04:006:1697 повністю накладається на землі водного фонду, а саме на водну поверхню та 100 метрову прибережну захисну смугу озера Острівки (Млинне). Крім цього, згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження №20619/21-41 від 01 вересня 2021 року земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 3220882600:04:006:1697, власником якої є [PERSON] , накладається на землі водного фонду, а саме: площею 0,0418 га на водне плесо, площею 0,0582 га на прибережну захисну смугу озера та дренажного каналу (а.с.152-197). Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про набуття земельної ділянки у власність [PERSON] з порушенням положенням ст.84 ЗК України ст.88 ВК України. Водночас, відповідачами [PERSON] та представником ГУ Держгеокадастру у Київській області були подані заяви про застосування наслідків спливу позовної давності. При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Вказана позиція неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду та є незмінною. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган. Позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ч.1 ст.81 ЦПК України про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Встановлено, що про порушення вимог земельного законодавства під час виділення земельної ділянки на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району у власність [PERSON] . Бориспільській окружній прокуратурі стало відомо в ході досудового розслідування кримінального провадження №12017110100000576 від 16 березня 2017 року. Так, за змістом запиту Бориспільської місцевої прокуратури №34-9235 від 05 серпня 2019 року, адресованого Басейновому управлінню водних ресурсів середнього Дніпра (а.с.27-28) Бориспільська місцева прокуратура повідомляла про здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12017110100000576 від 16 березня 2017 року за фактом підроблення невстановленою особою довідки про членство в садівницькому товаристві «Економіст», яке розташоване на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3220882600:04:006:1697, яка розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області може належати до земель водного фонду, а саме потрапляє в охоронну зону озера Острівки поблизу земель садівницького товариства «Економіст». Таким чином, Бориспільській окружній прокуратурі стало відомо про порушення вимог земельного законодавства під час відведення спірної земельної ділянки ще 16 березня 2017 року, тобто з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення №12017110100000576 за фактом підроблення невстановленою особою довідки про членство в СТ «Економіст», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тому, саме з 16 березня 2017 року розпочався трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку закінчився 16 березня 2020 року. З реєстраційного штампу Бориспільського міськрайонного суду Київської області вбачається, що Бориспільська місцева прокуратура звернулась до суду 13 липня 2020 року, тобто через три роки та чотири місяці після того як стало відомо про вищевказані порушення. За таких обставин Бориспільською окружною прокуратурою пропущений строк позовної давності. Обставини, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутись до суду, не встановлені. Тому підстави для поновлення пропущеного строку позовної давності відсутні. З огляду на це суд вважає, що у задоволенні пред`явленого позову належить відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. VІІ. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №1534 від 01 липня 2020 року (а.с.20) вбачається, що при пред`явленні позову до суду Бориспільською окружною прокуратурою був сплачений судовий збір у розмірі 2102 гривні. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed