Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 23 липня 2020 року адвокат Задорожна Олена Володимирівна, яка діє в інтересах [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачі) в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. 2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , відповідно до договору дарування житлового будинку, серії ВМС номер: 995517, виданий 07 травня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Кушпиль С.М. В даному будинку позивач проживає зі своєю родиною: чоловіком - [PERSON] , 1973 року народження; донькою - [PERSON] , 2018 року народження, сином - [PERSON] , 2003 року народження. Ще у даному будинку зареєстрований громадянин - [PERSON] , 1978 року народження, який є братом позивача. Однак він не проживає в даному будинку з 2000 року. На адресу позивача постійно приходять листи з банківських установ на ім`я [PERSON] . На прохання позивача щодо зняття з реєстрації з її будинку, відповідач відмовляється. Враховуючи вищевикладене та існуючі обставини даної справи, позивач вважає, що її права як власника вказаного нерухомого майна порушені відповідачем, а тому підлягають захисту, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач до суду відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі. 4. Позивач у судове засідання не з`явилася, але представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти прийняття заочного рішення. (а.с. 28) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2020 року справа була передана судді Галич О.П. 6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11 серпня 2020 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 04 березня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 01 липня 2021 року. 8. Відповідач в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України - шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 10. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 11. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 07 травня 2009 року, приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Кушпиль С.М., [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 7) 12. Згідно витягу з Державного реєстру правочинів, вказаний договір дарування зареєстрований в реєстрі 07 травня 2009 року за № 3432191 приватний нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Кушпиль С.М. (а.с. 8-9) 13. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 07 травня 2009 року. (а.с. 10) 14. Згідно копії технічного паспорта від 20 червня 2008 року, [PERSON] є власником житлового будинку, 1959 року побудови, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11-15) 15. Згідно акту від 26 листопада 2019 року, складеного у присутності депутата сільської ради - [PERSON] , сусідів - [PERSON] , [PERSON] , позивача - [PERSON] , громадянин - [PERSON] , 1978 року народження зареєстрований, але не проживає з 2000 року у будинку, за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 16) 16. Згідно акту від 19 червня 2020 року, складеного у присутності депутата сільської ради - Шамбецького М.В., сусідів - [PERSON] , [PERSON] , позивача - [PERSON] , громадянин - [PERSON] , 1978 року народження зареєстрований, але не проживає з 2000 року у будинку, за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 17) 17. Згідно довідки № 995 від 19 червня 2020 року, виданої Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власниця будинку, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - брат. (а.с. 18) V. Оцінка Суду. 18. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 19. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 20. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 21. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав. 22. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). 23. Як встановлено матеріалами справи, позивач є власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач. 24. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 25. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. 26. Підстави для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 27. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. 28. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. 29. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. 30. Таким чином згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. 31. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. 32. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 33. Відповідно до позовних вимог позивача та наданих письмових доказів, суд вважає доведеним, що відповідач не проживає більше року у будинку, який належить позивачу на праві власності. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в будинку за місцем реєстрації відповідачем суду не подано. 34. З урахуванням викладеного, досліджених по справі доказів, встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved