Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Дельта Банк» та фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третіх осіб Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] про визнання припиненим іпотечного договору та зняття заборони. Позовна заява обґрунтована тим, 13 березня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Боржник), був укладений Кредитний договір № 102-04/К-07 (далі - Кредитний договір), згідно якого [PERSON] банком надана сума кредиту в розмірі 16 000,00 доларів США на строк 20 місяців, тобто до 12 березня 2017 року, на споживчі цілі, із процентною ставкою за користування Кредитом в розмірі 14,6% річних. В той же день між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] , був укладений Іпотечний договір № 102-04/Z-07 далі - Іпотечний договір) в забезпечення виконання вимог за Кредитним договором № D2-04/K-07 від 13.03.2007 року, укладеним між Іпотекодержателем (Банком) і [PERSON] предметом якого є нерухоме майно: двокімнатна квартира (загальна площа - 41,8 кв.м, житлова площа - 25,9 кв.м), що розташована за адресою: [ADDRESS] березня 2007 року нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В. накладена заборона відчуження зазначеної в договорі квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . В той же день року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (далі - Поручитель) був укладений Договір поруки № 102-04/П- 07 (далі - Договір поруки), згідно умов якого Поручитель поручився перед Кредитором Банком) за виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором № 102-04/К-07 від 13.03.2007року. 30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України був укладений Договір про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, про що [PERSON] , як боржника, письмово не повідомлено. 02 липня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений Договір про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості, згідно умов якого Укрпромбанк передало Дельта Банку права вимоги боржників за Кредитними та Забезпечувальними Договорами та права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами. 4 березня 2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] , яким було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк», заборгованість за кредитним договором №102-04/К-07 від 13 березня 2007 року в розмірі 55487 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 09 (дев`ять) копійок. Також стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк», судовий збір в сумі 684 (шістсот вісімдесят чотири) гривні 41 (сорок одна) копійка. Вказане рішення набрало законної сили 27 жовтня 2015 року. Представником АТ «Дельта Банк» були отримані виконавчі листи по зазначеній справі, але вказаний виконавчий лист на примусовому виконанні не перебуває та не перебував. Крім того, представником [PERSON] на адресу Відділу ДВС Мелітопольського МУЮ Запорізької області неодноразово подавалась заява, з проханням прийняти від [PERSON] добровільне виконання вищевказаного рішення суду, тобто сплату грошової суми, яка була призначена за рішенням суду. На що усно було повідомлено, що необхідно зачекати, коли виконавчі листи будуть на виконанні, а потім і сплатити. До теперішнього часу жодної письмової відповіді не [PERSON] та його представнику не надходило. Позивач мав намір сплатити заборгованість, але куди необхідно було сплачувати кошти, йому не було відомо, оскільки Банк перебуває в стані ліквідації. А офіційно жодної відповіді позивач не отримував. А тому, позивач просить суд визнати припиненим із 27 жовтня 2015 року Іпотечний договір № 102-04/7- 07, укладений 13 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] , посвідчений нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В., зареєстровано в реєстрі за № 1277 та зняти заборону відчуження з двокімнатної квартири розташована за адресою: [ADDRESS] . ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позовну заяву на підставах, зазначених в позовній заяві. Крім того, від представника позивача адвоката Шрамікової П.М. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що при посвідченні довіреності ним не було порушено жодної норми чинного законодавства. Крім того, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі, заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Від третьої особи [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача просить задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. 13 березня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Боржник), був укладений Кредитний договір № 102-04/К-07 (далі - Кредитний договір). Згідно умов вказаного Кредитного договору [PERSON] . Банком надана сума кредиту в розмірі 16 000,00 доларів СІЛА на строк 20 місяців, тобто до 12 березня 2017 року, на споживчі цілі, із процентною ставкою за користування Кредитом в розмірі 14,6% річних п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5). 13 березня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] , був укладений Іпотечний договір № 102-04/Z-07 далі - Іпотечний договір) в забезпечення виконання вимог за Кредитним договором № D2-04/K-07 від 13.03.2007 року, укладеним між Іпотеко держателем (Банком) і [PERSON] 13 березня 2007 року нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В. накладена заборона відчуження зазначеної в договорі квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу. 13 березня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (далі - Поручитель) був укладений Договір поруки № 102-04/П- 07 (далі - Договір поруки), згідно умов якого Поручитель поручився перед Кредитором Банком) за виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором № 102-04/К-07 від 13.03.2007 \~ \~ \~ \~року. 30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України був укладений Договір про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами. Відповідно до п. 4.8.1 вказаного Договору Дельта Банк та Укрпромбанк зобов`язані письмово повідомити Боржників про передачу Укрпромбанком Дельта Банку відповідних прав вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення за формою, узгодженою Дельта Банком та Укрпромбанком в усіх істотних аспектах впродовж 5 (п`яти) робочих днів з дати укладення цього Договору. Пунктом 4.8.2 передбачено, що вказані в п. 4.8.1 цього Договору, направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення або цінними листами з описом вкладення. Направлення вказаних повідомлень здійснюється за рахунок Дельта Банку. Але позивач ніяких повідомлень від Банків про передачу Укрпромбанком Дельта Банку відповідних прав вимоги не отримував. 02 липня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений Договір про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості, згідно умов якого Укрпромбанк передало Дельта Банку Права вимоги боржників за Кредитними та Забезпечувальними Договорами та права вимоги за кредитом та забезпечувальними договорами. 4 березня 2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] , яким було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк», заборгованість за кредитним договором №102-04/К-07 від 13 березня 2007 року в розмірі 55487 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 09 (дев`ять) копійок. Також стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк», судовий збір в сумі 684 (шістсот вісімдесят чотири) гривні 41 (сорок одна) копійка. Вказане рішення набрало законної сили 27 жовтня 2015 року. Представником АТ «Дельта Банк» були отримані виконавчі листи по зазначеній справі, але вказаний виконавчий лист на примусовому виконанні не перебуває та не перебував. Крім того, представником [PERSON] на адресу Відділу ДВС Мелітопольського МУЮ Запорізької області неодноразово подавалась заява, з проханням прийняти від [PERSON] добровільне виконання вищевказаного рішення суду, тобто сплату грошової суми, яка була призначена за рішенням суду. На що усно було повідомлено, що необхідно зачекати, коли виконавчі листи будуть на виконанні, а потім і сплатити. До теперішнього часу жодної письмової відповіді не [PERSON] та його представнику не надходило. Позивач мав намір сплатити заборгованість, але куди необхідно було сплачувати кошти, йому не було відомо, оскільки Банк перебуває в стані ліквідації. А офіційно жодної відповіді позивач не отримував. Отже, позивач є власником квартири [ADDRESS] . Як власник, він має право володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном. Відповідач - АТ «Дельта Банк» реалізував своє право на стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором - звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, який був задоволений повністю. Відповідач взяв виконавчі листи для пред`явлення до виконання. Але з невідомих причин він не пред`явив їх до виконання у виконавчу службу. Встановлений чинним законодавством строк пред`явлення для виконання вказаних листів пропустили. Крім того, нотаріусом накладена заборона відчуження на квартиру [ADDRESS] . Але згідно правовстановлюючих документів, мені належить квартира [ADDRESS] . ІV.\~МОТИВИ СУДУ\~ТА ЗАСТОСОВАНІ\~НОРМИ ПРАВА. Згідно ст.10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 15 Цивільного кодексу України\~передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а саме кожна особа має право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 Цивільного кодексу України\~передбачає захист цивільних прав та інтересів судом, а саме кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідносин. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох гоків. Вказаний строк встановлюється для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи гозстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до вимог частини 1 пункту 6 статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється, зокрема, з інших підстав, передбачених цим Законом. Абзацом 4 ст. З Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Аналогічна правова позиція висвітлена у Постанові Верховного суду України від 09.09.2015р. по справі №6-939цс15. Згідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч.І ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого у Парижі 20 березня 1952 р., було гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Так само, як це передбачено відповідно до більшості інших гарантованих. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого ст. 1 Першого протоколу, є превентивні способи захисту права власності. Згідно зі ст. 15 ЦК України суб`єктивне право має бути захищено в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Превентивний захист права власності допускається в разі існування загрози порушення права, яка має носити реальний характер і бути доведена в кожному конкретному випадку.

Outcome: approved