Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області [PERSON] в інтересах держави в особі Управління охорони здоровя Сєвєродонецької міської ради Луганської області звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, мотивуючи дані вимоги тим , що під час розгляду кримінального провадження №1-кп/428/243/2016 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, встановлено, що 18.07.2015р. [PERSON] скоїла ДТП, в результаті якого [PERSON] отримала тілесні ушкодження та з 18.07.2015р. по 05.08.2015р. перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КУ «СМБЛ», сума фактичних витрат якого склала 4609,13грн.. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.07.2016р. [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у звязку з чим позов прокурора в інтересах КУ «СМБЛ» в ході розгляду кримінального провадження залишено без розгляду. Оскільки матеріалами справи та ухвалою суду встановлено факт винуватості [PERSON] у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON]. внаслідок скоєної 18.07.2015р. ДТП, то відповідач [PERSON] зобовязана відшкодувати вартість стаціонарного лікування потерпілої [PERSON]. Водночас, УОЗ Сєвєродонецької міської ради Луганської області, КУ «СМБЛ» не вжито цивільно-правових заходів своєчасного та повного стягнення заборгованості за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, внаслідок чого вбачається порушення законних інтересів держави. Тому, керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області [PERSON] в інтересах держави в особі Управління охорони здоровя Сєвєродонецької міської ради Луганської області звернувся до суду з позовом і просить суд стягнути з [PERSON] на користь Управління охорони здоровя Сєвєродонецької міської ради Луганської області грошові кошти в рахунок відшкодування витрат на лікування з 18.07.2015р. по 05.08.2015р. потерпілої особи [PERSON] у розмірі 4609,13грн., судові витрати покласти на [PERSON]. Прокурор Новохатська І.Г. у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася , про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки до суду не повідомила. Представник третьої особи КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням письмових пояснень. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки прокурор в поданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 10.01.2017р. на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Як розяснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15.07.2016 року кримінальне провадження № 1-кп/428/243/2016 відносно [PERSON], обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження закрите, звільнивши [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винної з потерпілою [PERSON]. Згідно відомостей, викладених у листі Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради №989 від 08.2015р. та розрахунку вартості перебування в стаціонарному відділенні №1924 від 05.12.2016р., загальна вартість витрат на стаціонарному лікуванні [PERSON], 04.10.1939р.н., склала 4609,13грн., яка складається з: витрат перебування в травматологічному відділенні 4606,74грн. за період часу з 18.07.2015р. по 05.08.2015р. (18 ліжко/днів *255,93 грн.), 2,39грн. витрати на лікарські препарати і вироби медичного призначення за бюджетні кошти. Таким чином, судом встановлено, що 18.07.2015р. приблизно о 14-20год. [PERSON] було скоєно суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди заподіяно тілесні ушкодження потерпілій [PERSON], яка внаслідок заподіяння в процесі дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КУ «СМБЛ» в період з 18.07.2015р. по 05.08.2015р., у звязку із чим понесені закладом охорони здоровя витрати на лікування складають 4609,13грн.. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обставини викладені керівником Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області [PERSON] в інтересах держави в особі Управління охорони здоровя Сєвєродонецької міської ради Луганської області в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в даному випадку наявні передбачені законом підстави для стягнення з відповідача [PERSON] витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, у звязку з чим позов керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області [PERSON] в інтересах держави в особі Управління охорони здоровя Сєвєродонецької міської ради Луганської області до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставки судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи те, що позов задоволено і позивача на підставі Закону було звільнено від сплати судового збору за цим позовом, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в дохід держави суму судового збору за подання позову майнового характеру в розмірі 1378грн..

Outcome: approved