Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та процесуальні дії у справі. На розгляді в судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія Еталон», Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима Вячеславовича про визнання права власності на автомобіль марки Форд Фієста, номер кузова/шасі/серійний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та скасування арешту транспортного засобу автомобіля марки Форд Фієста, номер кузова/шасі/серійний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , накладеного Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем у ВП 57276637 від 26.09.2018 року. Стислий виклад обставин справи та аргументи учасників справи. В обґрунтування вимог позивач посилається на ті обставини, що 14.05.2016року між ним та ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» (далі відповідач), в особі представника Осадчук Оксани Іванівни , яка діяла на підставі Довіреності №42 від 04 січня 2016 року укладено договір №004385 фінансового лізингу. Згідно акту приймання передачі предмета лізингу від 12 серпня 2010 року, він та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» уклали акт на підставі договору фінансового лізингу №004385 від 14 травня 2016 року на автомобіль марки FORD FIESTA номер кузова/шасі/серійний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , який перейшов, як предмет лізингу, до покупця [PERSON] , цього ж дня він отримав автомобіль. Згідно додаткової угоди №1 до договору фінансового лізингу №004385 від 14 травня 2016 року від 10 січня 2018 року ТзОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», в особі директора Лозінського Ю.М., який діє на підставі Статуту, (Лізингодавець), та [PERSON] (Лізингоодержувач), сторони дійшли згоди, що Лізингоодержувач придбає переданий йому у користування по Основному Договору Предмет Лізингу шляхом укладення Договору купівлі-продажу і підписання Акту про передачу майна у власність. Відповідно до Договору купівлі-продажу №004385/01 від 10 січня 2018 року, продавець: ТзОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», в особі директора Лозінського Ю.М., що діє на підставі Статуту, з одного боку а покупець [PERSON] з іншого боку, що разом іменовані як - Сторони, а кожна окремо - Сторона, уклали цей договір купівлі-продажу (далі - Договір). Пунктом 1.1. договору передбачено, що відповідно до п.11.2 Договору фінансового лізингу №004385 від 14 травня 2016 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» та [PERSON] , відповідно до якого Лізингоодержувач має право придбати у власність (викупити) Предмет Лізингу по його викупній (залишковій) вартості за окремо укладеним договором купівлі-продажу. 1.2 Продавець зобов`язується передати належний йому транспортний засіб (машину) (далі - Товар) у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього на умовах Договору. Товаром за даним Договором є автомобіль Ford Fiesta, номер кузова/шасі/серійний [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] 1.3 Продавець гарантує, що Товар належить йому на праві власності. Пунктом 2 передбачено порядок передачі товару відповідно до п.2.1.Перехід права власності відбувається після підписання Сторонами акту приймання-передачі транспортного засобу, який є невідємною частиною цього договору. Згідно акту приймання-передачі транспортного засобу (машини) №004385/01 від 10 січня 2018 року: «1.Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», надалі іменується «Продавець», в особі директора Лозінського Ю.М, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та [PERSON] , надалі іменується «Покупець», з іншої сторони, склали даний акт, що є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу №004385/01 від 10.01.2018 р. про наступне: Відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля №004385/01 від 10.01.2018р. Продавець передає, а Покупець приймає у власність по кількості та якості, в повній комплектності Транспортний засіб: Автомобіль: Ford Fiesta Номер кузова: [NUMBER] , Реєстраційний номер: [NUMBER] . 2. Разом з Транспортним засобом Продавець передає а Покупець приймає: - Акт приймання-передачі транспортного засобу №004385/01 від 10.01.2018 p.; - Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28.07.2016 р. Усі документи і приналежності перевірено Покупцем. 26.09.2018 р. він звернувся у Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області, для перереєстрації ТЗ Ford Fiesta номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , з ТзОВ «ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ ЕТАЛОН» на себе, на підставі договору купівлі-продажу № 004385/01 від 10 січня 2018 року та акту приймання-передачі транспортного засобу (машини) №004385/01 від 10 січня 2018 року, які містяться у [PERSON] в оригіналах, але перереєстрація не відбулася тому, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів №4294 від 11.10.2018 року, щодо автомобіля Ford Fiesta ідентифікаційний номер ( VJN ) [NUMBER] , є обмеження щодо експлуатації транспортного засобу, а саме арешт, накладений приватним виконавцем Корольов Вадим Вячеславович ВП № 57276637 від 26.09.2018 року, виконавчий лист №453/661/17 від 07.08.2018 p., виданий Сколівським районним судом Львівської області. У зв`язку із тим, що він не може перереєструвати ТЗ Ford Fiesta номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , з ТзОВ «ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ ЕТАЛОН» на себе, який належить мені на підставі договору купівлі-продажу №004385/01 від 10 січня 2018 року та акту приймання-передачі транспортного засобу (машини) №004385/01 від 10 січня 2018 року, через наявність обмеження щодо експлуатації транспортного засобу, а саме арешт, накладений приватним виконавцем Корольовим Вадимом Вячеславовичем ВП №57276637 від 26.09.2018 року, виконавчий лист №453/661/17 від 07.08.2018р., просить суд позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Корольов Вадим Вячеславович в судове засідання не зявився, подано відзив на позов, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія Еталон» в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Встановлені Судом обставини та обгрунтування їх доказами. Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. 14.05.2016року між ним та ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» в особі представника Осадчук Оксани Іванівни, яка діяла на підставі Довіреності №42 від 04 січня 2016 року укладено договір №004385 фінансового лізингу. Згідно акту приймання передачі предмета лізингу від 12 серпня 2010 року, він та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» уклали акт на підставі договору фінансового лізингу №004385 від 14 травня 2016 року на автомобіль марки FORD FIESTA номер кузова/шасі/серійний номер [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , який перейшов, як предмет лізингу, до покупця [PERSON] , цього ж дня він отримав автомобіль. Відповідно до додатку №2/1 від 12 серпня 2016 року до договору фінансового лізингу №004385 від 14 травня 2016 року встановлено графік сплати другого лізингового платежу автомобіля FORD FIESTA, кузов № [NUMBER] . Вартість предмета лізингу 288 339,00 грн.; авансовий платіж 50,00%; сума лізингу 144 170 грн.; щомісячний платіж 3621,86 грн. Згідно додаткової угоди №1 до договору фінансового лізингу №004385 від 14 травня 2016 року від 10 січня 2018 року ТзОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», в особі директора Лозінського Ю.М., який діє на підставі Статуту, (Лізингодавець), та [PERSON] (Лізингоодержувач), сторони дійшли згоди, що Лізингоодержувач придбає переданий йому у користування по Основному Договору Предмет Лізингу шляхом укладення Договору купівлі-продажу і підписання Акту про передачу майна у власність. Сторони домовились, що Лізингоодержувач здійснить остаточні розрахунки за Основним Договором не пізніше 22 лютого 2018 року в сумі 14 180 гривень 26 коп., з яких: 9 855 гривень 26 коп. - відшкодування платежів відповідно до Додатку № 2/1 від 12 серпня 2016 року до Основного Договору; 4 325 гривень 00 коп. - икупна вартість відповідно до Додатку № 2/1 від 12 серпня 2016 року до Основного Договору. Крім того Лізингоодержувач відшкодує усі витрати Лізингодавця пов`язані з зняттям з реєстрації Предмета Лізингу та інші пов`язані з викупом Предмета Лізингу витрати за окремо виставленими рахунками. Сторони дійшли згоди, що Основний Договір припиняє свою дію з моменту виконання Лізингоодержувачем п.2 цієї Додаткової угоди і підписання між Сторонами Договору купівлі- продажу Предмета Лізингу і Акту про передачу майна у власність. Угода набуває чинності з моменту її підписання Сторонами та є невід`ємною частиною Основного Договору. У всьому іншому, що не передбачене цією Додатковою угодою, сторони керуються умовами Основного Договору та чинним в Україні законодавством. Відповідно до Договору купівлі-продажу №004385/01 від 10 січня 2018 року, продавець: ТзОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», в особі директора Лозінського Ю.М., що діє на підставі Статуту, з одного боку а покупець: [PERSON] , з іншого боку, що разом іменовані як - Сторони, а кожна окремо - Сторона, уклали цей договір купівлі-продажу (далі - Договір). Пунктом 1.1. договору передбачено, що відповідно до п. 11.2 Договору фінансового лізингу № 004385 від 14 травня 2016 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» та [PERSON] , відповідно до якого Лізингоодержувач має право придбати у власність (викупити) Предмет Лізингу по його викупній (залишковій) вартості за окремо укладеним договором купівлі-продажу. 1.2 Продавець зобов`язується передати належний йому транспортний засіб (машину) (далі - Товар) у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього на умовах Договору. Товаром за даним Договором є автомобіль Ford Fiesta, номер кузова/шасі/серійний [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] 1.3 Продавець гарантує, що Товар належить йому на праві власності. Пунктом 2 передбачено порядок передачі товару відповідно до п.2.1.Перехід права власності відбувається після підписання Сторонами акту приймання-передачі транспортного засобу, який є невідємною частиною цього договору. Згідно акту приймання-передачі транспортного засобу (машини) №004385/01 від 10 січня 2018 року: «1.Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ЕТАЛОН», надалі іменується «Продавець», в особі директора Лозінського Ю.М, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та [PERSON] , надалі іменується «Покупець», з іншої сторони, склали даний акт, що є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу № 004385/01 від 10.01.2018 р. про наступне: Відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля № 004385/01 від 10.01.2018 р. Продавець передає, а Покупець приймає у власність по кількості та якості, в повній комплектності Транспортний засіб: Автомобіль: Ford Fiesta Номер кузова: [NUMBER] , Реєстраційний номер: [NUMBER] . 2. Разом з Транспортним засобом Продавець передає а Покупець приймає: - Акт приймання-передачі транспортного засобу №004385/01 від 10.01.2018 p.; - Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28.07.2016 р. Усі документи і приналежності перевірено Покупцем. Як вбачається із наданих [PERSON] квитанцій, ним було сплачено 392 341,51 грн. за купівлю автомобіля Ford Fiesta номер кузова: [NUMBER] , Реєстраційний номер: [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , власником 13 FORD FIESTA номер кузова/шасі/серійний номер WF0DXXGAKDGK75288 реєстраційний номер [NUMBER] , є ТзОВ «ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ ЕТАЛОН». 26.09.2018 р. [PERSON] звернувся у Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області, для перереєстрації ТЗ Ford Fiesta номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , з ТзОВ «ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ ЕТАЛОН» на себе, на підставі договору купівлі-продажу № 004385/01 від 10 січня 2018 року та акту приймання-передачі транспортного засобу (машини) №004385/01 від 10 січня 2018 року, які містяться у [PERSON] в оригіналах, але перереєстрація не відбулася тому, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів №4294 від 11.10.2018 року, щодо автомобіля Ford Fiesta ідентифікаційний номер ( VJN ) [NUMBER] , є обмеження щодо експлуатації транспортного засобу, а саме арешт, накладений приватним виконавцем Корольовим Вадимом Вячеславовичем ВП № 57276637 від 26.09.2018 року, виконавчий лист №453/661/17 від 07.08.2018 p., виданий Сколівським районним судом Львівської області. Як вбачається із постанови про ареш майна боржника ВП № 57276637 від 26.09.2018 року, приватним виконавцем Корольовим Вадимом Вячеславовичем з метою виконання виконавчого листа №453/661/17 від 07.08.2018 pоку виданого Сколівським районним судом Львівської області, у якому божником є ТзОВ «ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ ЕТАЛОН», накладено арешт на всі транспортні засоби, що належать/зареєстровані за боржником. Відповідно до Витягу з ЄДР Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів станом на 29.05.2019 p., наявність обтяжень на авто - «Так». Як вбачається із ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області, від 05.04.2019року, по справі №161/118429/18, скасовано арешт накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області віл 28 квітня 2017 року по справі №161/118429/18 в частині накладення арешту на транспортний засіб марки 1. Ford Fiesta номер кузова: [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Норми права, які застосував Суд, мотиви їх застосування, та висновки Суду. Відповідно до ст. 806 ЦК України «За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізннгоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом». Згідно із статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Як вбачається із копії договору фінансового лізингу №004385 від 14.05.2016 року укладеного між ТОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» та [PERSON] , який долучено до позовної заяви - нотаріально не посвідчений. Таким чином, договір фінансового лізингу автомобіля має бути нотаріально посвідчений -інакше він нікчемний. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №447/1022/16-ц провадження №61-20037св18, у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі 288/383/15-й провадження №61-6009св18 та у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 року справа №601/667/16-ц провадження №61-13845св18. Вимоги щодо нотаріального посвідчення при укладенні договору фінансового лізингу від 14.05.2016 року не були дотримані, відтак цей правочин вчинено з порушенням вимог ст.220, частини другої ст. 799 ЦК України, а тому він є нікчемним правочином. Правові наслідки недійсності договору передбачені ст. 216 ЦК України. Положення ст.216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Таким чином, оскільки нікчемний договір фінансового лізингу №004385 від 14.05.2016 року не породжує будь-яких правових наслідків, відтак [PERSON] не є власником транспортного засобу: Ford Fiesta, номер кузова: [NUMBER] , Реєстраційний номер: [NUMBER] . Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року 88 (далі - Порядок) зазначено, що документами, що підтверджують правомірність придбання: -транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: -договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі MB С бланках; -укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу; -укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу; -нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу; -договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою. Договір фінансового лізингу №004385 від 14.05.2018 року між [PERSON] та ТзОВ «ЛК «ЕТАЛОН» укладений у простій письмові формі без нотаріального посвідчення чи укладення договору на товарній біржі, сервісних центах МВС, в центрі надання адміністративних послуг, що не відповідає тим документам, які підтверджують правомірність придбання транспортного засобу вказаних вище. Відтак, можна прийти до висновку, що [PERSON] не був та не є власником транспортного засобу, що також підтверджується і свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яке долучено до позовної заяви, що саме ТОВ «ЛК «ЕТАЛОН» є власником транспортного засобу. Також, укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу від 10.01.2018 року у простій письмовій формі відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України не породжує будь-яких юридичних наслідків та є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.5 ст.216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.06.2019року по справі № 916/3156/17 викладена наступна правова позиція: «68. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018року у справі №577/5321/17, щодо того, що правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія субєкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Цивільні правочини, які порушують публічний порядок, є нікчемними. 69.Велика Палата Верховного Суду також погоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-308цс16, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №369/2770/16-й і від 7 листопада 2018 року у справі № 357/3394/16-ц щодо того, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Отже, такий спосіб захисту, як визнання недійсним нікчемного правочину, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. 70.Водночас Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину, також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. 73.Тому Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновками, викладеними в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №577/5321/17, від 03 жовтня 2018 року у справі № 369/2770/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі №357/3394/16-ц та у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-308цс16, у частині застосування таких способів захисту прав та інтересів, як визнання нікчемного правочину недійсним і встановлення нікчемності правочину. У звязку з цим Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правових висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та Верховного Суду України у цій частині. 74.Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів. 75.За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. 76.Така позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс\\9) під час розгляду спорів у подібних правовідносинах, відступати від яких Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав. 94.Визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. 95.За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.» Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. [PERSON] стверджує, що звертався до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова В.В. із заявою про зняття арешту з майна від 10.04.2019 року у якій просив скасувати арешт на транспортний засіб, однак відповіді не отримав. Як зазначає приватний виконавець Корольов В.В., листом № 916 від 13.05.2019року він повідомив, що [PERSON] жодних документів, що підтверджують факт належності транспортного засобу марки Ford Fiesta ДНЗ [NUMBER], номер кузова [NUMBER] не було надано, відомостей про передання транспортного засобу у приватну власність іншій особі відмінній від боржника за виконавчим провадженням №57276637 не надходило, Регіональним сервісним центром в межах виконавчого провадження №57276637 надано інформацію про належність транспортного засобу Ford Fiesta ДНЗ [NUMBER], номер кузова [NUMBER] боржнику ТОВ «Лізингова компанія «Еталон». Відтак підстави для зняття арешту з транспортного засобу: Ford Fiesta ДНЗ [NUMBER], номер кузова [NUMBER] , в межах виконавчого провадження №57276637 - ідсутні Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За змістом наведених норм, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Враховуючи вище наведене, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на автомобіль марки Форд Фієста, номер кузова/шасі/серійний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та скасування арешту транспортного засобу автомобіля марки Форд Фієста, номер кузова/шасі/серійний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , накладеного Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем у ВП 57276637 від 26.09.2018 року до задоволення не підлягають, оскільки правові підстави для визнання права власності за [PERSON] на транспортний засіб відсутні, договір фінансового лізингу №004385 від 14.05.2016 року укладений між ТОВ «Лізингова компанія «ЕТАЛОН» та [PERSON] є нікчемним, оскільки не є нотаріально посвідченим, укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу від 10.01.2018 року у простій письмовій формі також не породжує будь-яких юридичних наслідків а відтак [PERSON] не є власником транспортного засобу марки Форд Фієста, номер кузова/шасі/серійний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , з якого просить зняти арешт, марки Форд Фієста, номер кузова/шасі/серійний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , крім того позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо порушення його прав саме Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим В.В. у ВП 57276637, а ТзОВ «Лізингова компанія Еталон», будучи божником у виконавчому провадженні №57276637 постанову про ареш майна боржника від 26.09.2018 року, винесену приватним виконавцем Корольовим В.В. не оскаржив. В силу ст.137,141 ЦК України, з позивача [PERSON] в користь відповідача Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова Вадима Вячеславовича слід стягнути 2500 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved