Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Керівник Кельменецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хотинської районної державної адміністрації Чернівецької області звернувся з позовом до [PERSON] професійного ліцею Чернівецької обласної державної адміністрації та [PERSON] про витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування. В обґрунтування позову прокурор зазначає, що 28.03.2011р. відповідно до розпорядження Хотинської РДА №434-р від 18.08.2010 р., [PERSON] професійному ліцею передано на праві постійного користування земельні ділянки: 60,3409 га (державний акт серії ЯЯ №351331) для обслуговування господарських приміщень, будівель та навчальної діяльності, площею 6,6291 га (державний акт серії ЯЯ №351332) для природоохоронного призначення (обслуговування парку), які розташовані за межами [PERSON] сільської ради Хотинського району Чернівецької області. 25.05.2011р. розпорядженням голови Хотинської РДА внесено зміни до розпорядження від 18.08.2011 р., відповідно до якого замість слів 60,3409 га змінено слова 62,8709 га та внесено відповідні зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно. 20.05.2013р. між [PERSON] професійним ліцеєм в особі директора [PERSON] (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) за погодженням з директором Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Чернівецької області [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки №7. Відповідно до п.1.1 передано земельну ділянку розміром 0,12 га для сільськогосподарських робіт. Орендар сплачує Орендодавцю щороку до 15 січня орендну плату в розмірі 6,50 грн. за 0,01 га. Договір укладено на 5 років і діє до 20.05.2018р. Однак, прокурор стверджує, що підписання даного договору оренди землі, здійснено з грубим порушенням вимог законодавства, яке діяло на момент його укладення. Так, розпорядження земельними ділянками відбулось не повноважним субєктом, оскільки орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи відповідно до ч.7 ст. 93 ЗК України. Крім того, земельні ділянки, надані [PERSON] професійному ліцею відповідно до державних актів повинні використовуватись за цільовим призначенням: для обслуговування господарських приміщень, будівель та для навчальної діяльності, а також для природоохоронного значення (для обслуговування парку). Однак відповідно до договору оренди землі №7 від 20.05.2013р. [PERSON] порушує принцип цільового використання землі, так як згідно вказаного договору, остання використовує земельну ділянку для сільськогосподарських робіт. Таким чином, спірний договір суперечить положенням п. «а» ч.1 ст. 96 ЗК України, у звязку з використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням. Крім того, прокурор пояснює, що спірний договір не містить в собі всіх істотних умов, зокрема: кадастровий номер, місце розташування земельної ділянки, індексація орендної плати, форм платежу, строки, порядки її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового знищення обєкта оренди; відповідальність сторін та інше. Крім того, прокурор звертає увагу суду, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена. Також прокурор наполягає, що спірний договір оренди земельної ділянки є неукладеним, оскільки не зареєстрований в установленому законом порядку. Враховуючи вищевикладене, земельна ділянка розміром 0,12 га, на думку прокурора, перебуває у незаконному користуванні [PERSON] та відповідно до ст. 1213 ЦК України підлягає витребуванню державою з чужого незаконного користування. Предявляючи позов в інтересах держави в особі Хотинської РДА, керівник Кельменецької місцевої прокуратури виходить з того, що передача в оренду земельної ділянки державної власності [PERSON] професійним ліцеєм без відповідних повноважень та з недотриманням вимог чинного законодавства порушує права державної власності, забезпечення належного захисту і охорони земель у відповідності до вимог чинного законодавства. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи вказані в позовній заяві просив їх задовольнити. Представник Хотинської райдержадміністрації Чернівецької області в судове засідання не зявився, але від Хотинської РДА надійшла заява в якій вони позовні вимоги Кельменецької місцевої прокуратури підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] професійного ліцею [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо витребування земельної ділянки розміром 0,12 га з її користування визнала, в частині стягнення з неї судового збору просила відмовити у задоволенні. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке. Судом встановлено, що розпорядженням Хотинської районної державної адміністрації від 18.08.2010р. №434-р затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 66,9700 га у постійне користування [PERSON] професійному ліцею в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, в тому числі: 60,3409 га для обслуговування господарських приміщень, будівель та для навчальної діяльності; 6,6291 га для обслуговування парку. На виконання зазначеного розпорядження виготовлено відповідні державні акти серії ЯЯ №351331, серія ЯЯ №351332. Розпорядженням Хотинської районної державної адміністрації від 25.05.2011р. №287-р внесено зміни у вищезазначене розпорядження, записавши в першому абзаці 1 пункту замість слів «загальною площею 66,9700 га» на слова «загальною площею 69,5000 га» та у другому абзаці замість слів «60,3409 га» на слова «62,8709 га» та внесено зміни до Державного реєстру прав на нерухоме майно, де власником зазначено Хотинську районну державну адміністрацію. 20.05.2013р. між Стачанським професійним ліцеєм в особі директора [PERSON] (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки № 7, відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає земельну ділянку розміром 0,12 га, яка знаходиться в його володінні, а орендар приймає її в орендне користування для сільськогосподарських робіт. Відповідно до п. 3.1. Договору за користування вказаної земельної ділянки орендар сплачує Орендодавцю щороку до 15 січня орендну платі в розмірі 6,50 грн. за 0,01 га. Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до спливу пятирічного терміну (до 20.05.2018р.) (п.5.2. Договору). Листом від 29.07.2016 р. №172 Ставчанськи професійний ліцей повідомив заступника керівника Кельменецької місцевої прокуратури про те, що станом на 01.08.2016р. ліцеєм надано в оренду працівникам та пенсіонерам закладу 23 земельні ділянки загальною площею 3,7 га відповідно до договорів оренди земельних ділянок №1-23 від 20.05.2013 погоджених з департаментом освіти і науки Чернівецької ОДА. Заборгованості по орендній платі не має. З наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки від 04.08.2016р. №1008/86-16, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області, середня вартість земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 0,01 га (рілля) з врахуванням коефіцієнтів індексації по [PERSON] сільській раді, яка знаходиться у користуванні [PERSON] професійного ліцею станом на 01.01.2016р. становить 337,32 грн. Дослідивши наявний в матеріалах справи договір оренди земельної ділянки №7 від 20.05.2013р. судом звертається увага на таке. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Статтею 6 Закону України «Про оренду землі»(далі Закон в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Положеннями ст. 13 цього Закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 14 Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Статтею 15 Закону передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Судом встановлено, що договір оренди від 20.05.2013р. № 7 не містить в собі усіх необхідних істотних умов, а саме кадастровий номер, місце розташування земельної ділянки, індексація орендної плати, форм платежу, строки, порядки її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового знищення обєкта оренди; відповідальність сторін та інше. Крім того, нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена. Як встановлено судом, Орендодавцем за цим договором виступає [PERSON] професійний ліцей, в якого перебуває в користування спірна земельна ділянка, однак власником переданої в оренду земельної ділянки є Хотинська районна державна адміністрація, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Частиною 1 ст. 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди земельної ділянки) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Отже за спірним договором відбулось розпорядження земельною ділянкою неповноважним субєктом Стачанським професійним ліцеєм, замість Хотинської районної державної адміністрації. Крім того, судом встановлено, що договір оренди землі № 7 від 20.05.2013р. не зареєстрований у встановленому законом порядку. Відповідно доп.2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Таким чином, зважаючи на вищенаведені норми законодавства, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч. 1 ст. 210 ЦК України є укладеним із моменту його державної реєстрації. Дана правова позиція викладена в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно якої не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Таким чином, у звязку з відсутністю державної реєстрації договір оренди землі № 7 від 20.05.2013р. не є укладеним, а тому земельна ділянка передана в оренду без достатньої правової підстави, у звязку з чим між сторонами виникли правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 1212 ЦК України Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Судом встановлено, що не заперечується відповідачами ([PERSON] професійним ліцеєм та [PERSON]Д.), що на даний час спірна земельна ділянка перебуває в користуванні [PERSON], а тому відповідно до ст. 1213 ЦК України підлягає витребуванню власником з чужого незаконного володіння. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. При розподілі судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, судом враховується, що порушення вимог законодавства при укладенні договору оренди землі № 7 від 20.05.2013р. відбулось з вини обох сторін договору ([PERSON] професійного ліцею та [PERSON]Д.), а тому судовий збір необхідно покласти порівно на відповідачів.

Outcome: approved