Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача АТ «Укрексімбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7 781,30 грн, а також понесених судових витрат (а.с.2-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.04.2009 року між ПАТ «Укрексімбанк» та відповідачем укладено договір про відкриття карткового рахунку [NUMBER]. Також між сторонами укладено додаткову угоду №1 від 09.12.2015 року до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту. Банк та відповідач домовились про надання останній кредитної лінії з лімітом не більше 4 000 грн для проведення операцій із застосуванням картки. Відповідач зобов'язався повернути кредит банку та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі та порядку, встановленому кредитним договором. Проте відповідач договір не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 7 781,30 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 07.03.2019 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 26.03.2019 року розгляд справи відкладено на 19 квітня 2019 року у зв'язку з неповідомленням відповідача. У судове засідання учасники справи не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач повідомлявся неодноразово належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідно до ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 19.04.2019 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 14.04.2009 року між ВАТ «Укрексімбанк», який змінив назву на АТ «Укрексімбанк», та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту [NUMBER] (а.с.13-14). На підставі заяви [PERSON] (а.с.26), 09.12.2015 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору про відкриття карткового рахунку від 14.04.2009 року [NUMBER] (а.с.4-10). За умовами угоди [PERSON] надали кредит з лімітом не більше 4 000 грн для проведення операцій із застосуванням картки на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30.04.2018 року. За користування кредитом клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою кредитною ставкою у розмірі 34% річних (п.2.10 договору). Відповідно Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] свої зобов'язання по сплаті процентів належним чином не виконала 05 жовтня 2017 року на адресу реєстрації [PERSON] направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості (а.с.27-28). Також, 04 січня 2018 року ПАТ «Укрексімбанк» направляв відповідачу претензію з вимогою погасити прострочену заборгованість (а.с.29-30,31-32). Як вбачається із розрахунку заборгованості позивача (а.с.17-18) станом на 26.12.2018 року виникла заборгованість в сумі 7 781,30 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в сумі 3 987,99 грн, простроченої заборгованості за процентами за період з 09.12.2015 по 26.12.2018 року в сумі 2 066,56 грн, пеня за прострочення сплати кредиту та процентів в сумі 1 726,75 грн. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно п. 7.2.13 умов Договору [PERSON] зобов'язалася сплачувати банку суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв'язку з використання картки. Відповідно п. 7.2.14 договору щоразу у день припинення дії кредитної лінії за Договором погашати банку усю існуючу на цей день заборгованість за кредитом. Також, пунктом 7.2.15 договору сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані. Відповідно до п. 7.3.3. Договору, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов договору. У відповідності до п.8.1.1 Договору у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентами за кредитом клієнт сплачує банку за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом в повному обсязі, у розмірі, визначеному Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість по кредиту підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1 921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved