Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права на спадщину за заповітом до суду звернувся [PERSON] .. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не з`явився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача Деснянської селищної ради у судове засідання не з`явився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 13 квітня 2009 року , актовий запис № 12. Для позивача померлий є батьком, ступінь родинного зв`язку підтверджується свідоцтвом про народження . За життя померлий склав заповіт, який посвідчений 24 березня 2008 року секретарем виконавчого комітету Косачівської сільської ради, яким все належне на день смерті майно він заповідав позивачу у справі [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Дніпро» розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості) та розташована на території Косачівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0214208 , який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 378. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 25 лютого 2019 року , актовий запис № 19. Для позивача померла не є родичем, однак є дружиною мого батька [PERSON] , їх шлюб зареєстровано 19 грудня 2006 року, ступінь родинного зв`язку між ними підтверджується свідоцтвом про шлюб. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 14 грудня 2009 року секретарем виконавчого комітету Косачівської сільської ради, яким все належне на день смерті майно, крім ощадних вкладів, вона заповідала позивачу у справі [PERSON] . Після смерті [PERSON] , для позивача у справі відкрилася спадщина, до складу якої входить: 9/16 частин у домоволодінні, яке відноситься до категорії колгоспного двору, що розташоване за адресою [ADDRESS] , а також земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЗ №276367 ,який виданий 04 серпня 2011 року, загальною площею 2,2598 га, що розташована на території Косачівської сільської ради,Козелецького району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з яких рілля площею 0,7392 га, кадастровий номер: 7422083900:21:215:0304, сіножать площею 0,8684 га, кадастровий номер: 7422083900:21:277:0652, пасовище площею 0,6522 га, кадастровий номер: 7422083900:21:178:0515. Позивач у справі, як спадкоємець за заповітом, на спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину, звернувся з заявою про прийняття спадщини до Остерської районної державної нотаріальної контори, крім нього, в силу вимог ст.. 1268 ЦК України, як спадкоємець за законом на обов`язкову частку спадщину після чоловіка прийняла і його дружина [PERSON] , однак за життя спадкових прав у належний спосіб на обов`язкову частку у домоволодінні та право на земельну частку (пай) не оформила та правовстановлюючий документ не отримала. Позивач у справі, як спадкоємець за заповітом, на спадщину після смерті [PERSON] прийняв спадщину, звернувся з заявою про прийняття спадщини до Козелецького районного приватного нотаріуса Ткаченко Н.В., однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, бо Сертифікат на право на земельну частику (пай) втрачено,Державний акт на право власності на землю втрачено, а право власності за життя на домоволодіння не оформлено за померлими у належний спосіб в органах МБТІ, позивач не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Доказом втрати Державного акту на право власності на землю є оголошення в газеті «Новини Придесення» а також довідка з Козелецького ВП УМВС про те, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай), що виданий на ім`я [PERSON] , Державний акт на право власності на землю, виданий на імя [PERSON] в стіл знахідок не надходив. Доказом відсутності реєстрації за померлими права власності на домоволодіння є довідка КП МБТІ. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати. Позивач у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON] та батька [PERSON] , інших спадкоємців не має, що підтверджується довідкою з місця проживання та матеріалами спадкових прав. Даний садибний житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входили померлий [PERSON] та його дружина [PERSON] . Тому тільки вони вдвох мають право на дане домоволодіння. Відповідно до ст. 1241 ЦК України його дружина [PERSON] має право на обов`язкову частку як непрацездатна вдова спадкодавця, незалежно від змісту заповіту, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Тому моя частка у спадковому майні після смерті батька складає 7/16 частини домоволодіння, які нею на підставі рішення Козелецького районного суду у належний спосіб оформлено, а належна [PERSON] частка - всього 9/16 частин ( що включає належну їй як учаснику двору та обов`язкову частку після смерті чоловіка) за життя нею у належний спосіб не оформлена та право власності в органах МБТІ за померлою не зареєстровано. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач у справі вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На підставі наведенного та

Outcome: approved