Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач є опікуном неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , якій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає і ніколи не проживав за місцем реєстрації, оплату комунальних платежів не здійснює, чим порушує права власника. Добровільно зніматися з реєстрації відповідач не бажає, тому позивач звертається до суду з даним позовом. Процесуальні дії у справі. 05.04.2021 позовна заява отримана судом. 11.05.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Представник позивача - адвокат Примакова К.О. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без представника відділу, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Від відповідача заяв та клопотань не надходило. Копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, направлялась судом за його місцем реєстрації. В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу №406 від 21 грудня 2011 року встановлено опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , її опікуном призначено [PERSON] (а.с.10). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 04.02.2004, виданого Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу (а.с.13,14). Відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] /а.с.24/. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради як органу приватизації, [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання частково недійсним рішення про приватизацію та свідоцтва про право власності на житло - квартири за адресою: [ADDRESS] , включення позивача до кола осіб на приватизацію (а.с.15-23). Вказаними судовими рішеннями встановлено, що [PERSON] ніколи не проживав у спірній квартирі, не вів господарство із наймачем, не є членом його сім?ї, не є тимчасово відсутнім, за яким збереглося право на житло. Відповідач не є членом сім`ї власника спірної квартири і, залишаючись зареєстрованим, створює перешкоди у користуванні власністю, чим об`єктивно порушуються її права. Зміст спірних правовідносин. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, а також, які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права особою, яка не є членом сім`ї власника житла. Норми права, які застосовує суд. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. У ч.1 ст.316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обов`язків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню. Окрім того, ст.321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, в тому числі про позбавлення права користування житловим приміщенням. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, що квартира, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить неповнолітній [PERSON] на праві приватної власності. Позивач [PERSON] , як піклувальник неповнолітньої несе витрати по утриманню житла. Відповідач в квартирі тривалий час не проживає, членом сім?ї власника житла не являється, від утримання квартири самоусунувся, самостійно з реєстраційного обліку не знімається, чим порушують права власника, тому суд вважає за можливе захистити порушене право шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування спірним житловим приміщенням. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved