Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 01.10.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 1342 від 25.08.2012 року. Позов пред`явлено на підставі ст. 110 СК України. Ухвалою від 09.10.2020 року провадження у справі відкрито. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі, просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] заперечував проти розірвання шлюбу. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що сторони з 25.08.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Починаючи з серпня 2020 року позивач з відповідачем не проживають разом, спільне життя не склалось, були непорозуміння, що привело до того, позивач з дитиною залишила спільне місце проживання. Просить розірвати шлюб. У судовому засіданні повідомила, що в сім`ї наявне домашнє насильство, чоловік її принижував, погрожував та прикладав фізичну силу, за що притягувався до адміністративної відповідальності. Відповідач [PERSON] заперечував проти розірвання шлюбу, просив вибачення у дружини, просив йому повірити, надати можливість жити разом з дочкою. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] , зареєстровали шлюб 25.08.2012 року у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис №1342, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, спору щодо визначення місця проживання дитини та поділу майна не заявлено. Дитина проживає разом з матір`ю. Судом досліджено постанову від 05.10.2020 року по справі №947/24828/20 про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України, порушення громадського порядку. Також судом досліджено постанову від 06.10.2020 року по справі №947/25139/20 якою визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України, за здійснення домашнього насильства. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК України. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.\~ Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Беручи до уваги наявні ознаки домашнього насилля в сім`ї, та ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу за таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Доводи відповідача, щодо наміру зберегти сім`ю, на цей час не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за насилля в сім`ї в стані алкогольного сп`яніння, де є малолітня дитина, реалізація погроз дружині, спричинення фізичного насильства відносно позивача є встановленним фактом та підтверджено належними доказами. Наявність в провадженні суду іншої справи, про порушення громадського порядку відповідачаем, згідно подій що мали місце з ознаками насилля, характеризують відповідача, як особу, яка має проблеми з агресією до оточуючих його людей, та потребує сторонної допомоги спеціалістів, в тому числі і психологів. Таким чином, судом встновлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам як позивача, так і інтересам дитини сторін.\~ VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved