Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2017 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2016 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На даний час грошові кошти у розмірі 800 гривень є недостатніми для повноцінного утримання дитини, задоволення його основних соціальних і культурних потреб. Крім цього, неповнолітній [PERSON] відвідує ансамбль «Радість», займається з репетитором української та англійської мови, математики два рази на тиждень. Приблизний розрахунок витрат на один місяць на утримання неповнолітнього [PERSON] становить 4000 гривень, зокрема харчування - 1400 гривень, витрати на послуги репетитора - 2400 гривень, відвідування ансамблю «Радість» - 200 гривень. Тому стягнення аліментів в існуючому розмірі 800 гривень на місяць порушує право дитини на належний розвиток та забезпечення, оскільки є майже втричі рази меншим від мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» - з грудня - 2218 гривень. Тому [PERSON] вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення у частці від доходу [PERSON] та стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.14). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.58). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Крім цього, додаткового пояснили, що відповідач погоджується в подальшому сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що в період часу з 23 грудня 2011 року по 20 березня 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2017 року (а.с.44-46). До офіційної реєстрації шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.8). За змістом рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №587 від 05 серпня 2019 року підтверджено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з його матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.53-55). На підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області 07 березня 2017 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме: з 18 листопада 2016 року, і до дня досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с.44-46). V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13. Згідно з положенням ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, позивач як одержувач аліментів має право на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Встановлено, що аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень не можуть у повній мірі забезпечити належний рівень його матеріального утримання та гармонійного розвитку. Зважаючи на те, що відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімуму в розрахунку на місяць на дитину віком від 6 до 18 років становить з 1 січня - 2218 гривень. Таким чином, аліменти у розмірі 800 гривень, які стягуються [PERSON] на утримання малолітнього сина становить величину меншу ніж визначений СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (2218 : 2 =1109 гривень). За таких обставин суд погоджується з доводами позивача, що права малолітнього [PERSON] на належне утримання з боку батька порушені та підлягають захисту шляхом зміни способу стягнення аліментів та визначення їх у частці від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності до ст.18 та ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітнього сина. Разом цим, матеріали цивільної справи не місять відомостей про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я чи скрутне матеріальне становище. Суд враховує ту обставину, що на утриманні відповідача перебувають двоє дітей від інших шлюбів: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.47,50). Зокрема на утримання [PERSON] , [INFO] , відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно, яка щорічно підлягає індексації, згідно копії договору про сплату аліментів на дитину від 12 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Кузьміченком О.А. (а.с.48-49). Проте, на переконання суду наявність на утриманні відповідача двох неповнолітніх доньок від інших шлюбів не звільняє його від обов`язку утримувати сина [PERSON] та сплачувати аліменти у розмірі, визначеному законом. Так, положення ст.182 СК України визначає чіткий перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей незалежно від наявності можливості надавати таку допомогу. При цьому, суд виходить з того, що сплата відповідачем аліментів на утримання сина, в першу чергу, має сприяє захисту інтересів самої дитини, зокрема забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про допустимість зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] та визначити аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Суд не приймає до уваги копії квитанцій та товарних чеків (а.с.36-37,39-42) про придбання одягу, взуття канцелярських товарів, лікарських препаратів тощо, які надані позивачем на підтвердження фактичних витрат на утримання сина. Оскільки, вказані квитанції та товарні чеки не містять відомостей, що їхнім платником є саме позивач. Крім цього, вказані платіжні документи приєднані за різний проміжок часу, зокрема за серпень вересень, жовтень та листопад 2019 року. Таким чином суд позбавлений можливості детально розрахувати та визначити розмір грошових коштів, які щомісячно витрачаються позивачем на утримання сина. З виписки із медичної карти пацієнта [PERSON] вбачається, що йому встановлено наступний діагноз: міопія слабкого ступеня, складний міопічний астигматизм обох очей (а.с.31). У зв`язку з цим, він потребує постійної корекції зору за допомогою окулярів та апаратного лікування, на що позивач витратила у 2018 році - 800 гривень, у 2019 році - 3150 гривень (а.с.34-35). При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивач не позбавлена можливості пред`явити до [PERSON] позов про про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням сина. З роз`яснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з цим, розмір аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , який визначений даним судовим рішенням, підлягає стягненню з [PERSON] , починаючи з дня набранням рішенням законної сили. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved