Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

На адресу суду надійшов позов [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка, 12» про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 65, 2 кв.м., та житловою 35 кв,м. Заяву мотивовано тією обставиною, що позивач, будучи власником спірного майна, здійснив переобладнання нежитлового приміщення в житлове, забезпечивши відповідними інженерними мережами та сучасним технологічним обладнанням згідно вимог стандартів, норм та правил, і технічних умов відповідних служб. Оскільки іншого способу переведення житлових приміщень в нежитлові не існує, лише в судовому порядку позивач має можливість реалізувати захист невизнаного права на майно. Позивач направив на адресу суду клопотання про підтримку позову та про розгляд справи за власної відсутності. Відповідач до суд направив в судове засідання заяву про визнання позову в якому висловився про відсутність будь яких заперечень. Просить розглянути справу у своїй відсутності. Всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини. Між [PERSON] та TOB «Тернопільбуд» 01.12.2017 року було укладено інвестиційний договір №903, предметом якого зі сторонни позивача була фінансова інвестиція у будівництво багатоквартирного житлового будинку з метою отримання об`єкту нерухомого майна - творчої майстерні загальною площею 65,2 кв.м. На виконання умов договору позивачкою у повному обсязі профінансовано будівництво спірного майна на суму 584 767 гривень. Надалі, 25 лютого 2019 року між [PERSON] та TOB Тернопільбуд, підписано акт приймання передачі майна, змістом котрого сторони домовилися, що на виконання договору №903 від 01.12.2017 року, TOB передало, а [PERSON] прийняла нерухоме майно з наступними характеристиками: творча майстерня, в [ADDRESS] , номер нерухомого майна 94, площа 65, 2 кв.м. На момент підписання цього акту [PERSON] сплатила TOB Тернопільбуд 585 767 гривень, і з моменту підписання акту нерухоме майно вважається таким, що передане інвестору. Окрім цього, TOB Тернопільбуд 25.02.2019 року за №05/72 видало довідку про зміну нумерації нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] та довідку №05/71 змістом котрої ствердило, що [PERSON] повністю розрахувалася за нежитлове приміщення. У подальшому, державним реєстратором 04.03.2019 року проведено державну реєстрацію права власності за позивачкою на приміщення творчої майстерні [ADDRESS] , що стверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [PERSON] стверджує, що на її неодноразові усні звернення до Тернопільської міської ради, особисті прийоми у керівника управління містобудування, архітектури та кадастру про погодження зміни статусу приміщення на квартиру, останній було відмовлено мотивуючи це забороною на рівні держави. . Позивач власними силами пристосувала приміщення під житлову квартиру загальною площею 65,2 кв.м., житловою 35 кв.м., без зміни конструктивних елементів, без проведення перепланувань та реконструкції. Технічним паспортом на творчу майстерню розробленого TOB «Тернопільське бюро технічної інвентаризації від 26.02.2019 р. зазначена фактична наявність в приміщенні: ванни, туалету, коридору, кімнат. Таке приміщення відповідає вимогам ДБН, санітарним та протипожежним нормам. Квартира в цілому придатна для подальшої експлуатації. В березні 2019 року позивач звернулась з заявою про погодження зміни цільового призначення вказаної творчої майстерні. У відповідь її було повідомлено, що для отримання послуг - містобудівні умови та обмеження, необхідно звернутись у Центр надання адміністративних послуг з документами та матеріалами, передбаченими Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, відмовило позивачу у наданні дозволу на введення до житлового фонду міста творчої майстерні. Відповідно до частини 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» при вирішенні спорів за позовами про визнання права власності на переобладнані самочинно квартири в багатоповерхових будинках, підлягає до застосування частина 2 ст. 383 Цивільного кодексу України. Згідно з вимогами частини 2 ст. 383 Цивільного кодексу України власник майна може на власний розсуд здійснити в ній зміни за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир в багатоповерховому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, надувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно, виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно з частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, захист права власності, здійснюється, зокрема, шляхом його визнання. Суд погоджується, що здійснена позивачкою перебудова нерухомого майна, не є самочинною в розумінні ст. 376 ЦК України, оскільки проведеним будівництвом не зайнято чужої земельної ділянки, перебудову здійснено в межах зовнішніх обмежуючих стін, а тому для врегулювання спору слід застосувати ст. 383 ЦК України. Проведеною добудовою не порушено вимог ДБН, протипожежних та санітарних норм та правил. Судом також не встановлено, що зміна статусу приміщення з нежитлового в житлове призвело до порушень прав інших мешканців будинку, і балансоутримувач будинку має будь які заперечення проти проведеної позивачкою реконструкції. Згідно частини третьої ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення в випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved