Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 08.01.2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та просять визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , посвідчений Одеською товарною біржею в м.Ізмаїлі 11.05.1998 року, реєстровий номер № 3190. Свої вимоги обґрунтовують тим, що при зверненні до нотаріуса в м. Ізмаїл для вирішення питання розпорядження належною їм власністю отримали відмову в оформленні будь-яких угод з тих підстав, що договір купівлі-продажу був оформлений на Одеській товарній біржі та нотаріально не посвідчений, що позбавляє можливості розпоряджатися належним їм майном. Заяви, клопотання 14.01.2020 року від представника позивачів надійшло клопотання про заміну первісного відповідача - Ізмаїльської міської ради належним відповідачем - [PERSON] , оскільки позовну заяву подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом. 14.01.2020 року від представника позивачів надійшло клопотання про витребування доказів, а саме з комунального підприємства «Ізмаїльське МБТІ» інформацію щодо зареєстрованих осіб - власників квартири [ADDRESS] . 29.04.2020 року від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.01.2020 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2020 року, замінено первісного відповідача Ізмаїльську міську раду на належного - [PERSON] . Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2020 року клопотання представника позивачів задоволено, витребувано з комунального підприємства «Ізмаїльське МБТІ» інформацію з комунального підприємства «Ізмаїльське МБТІ» інформацію щодо зареєстрованих осіб - власників квартири [ADDRESS] . Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2020 року справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2020 року ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивачі в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно заяви представника від 29.04.2020 року позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Фактичні обставини справи, встановлені судом 11.05.1998 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на Одеській товарній біржі укладено договір купівлі-продажу нерухомості, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 3190 від 11.05.1998 року, право власності позивачів на квартиру зареєстровано у БТІ 12.05.1998 року, видано технічний паспорт на квартиру 06.04.1998 року та проведено реєстрацію місця проживання позивачів у спірній квартирі. Відповідно до п. 5 договору квартира продана за 7000,00 грн., які отримані продавцем до підписання даного договору. Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №228 від 20.02.2020 року власниками квартири [ADDRESS] , є [PERSON] (1/2 частки) та [PERSON] (1/2 частки) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3190 від 11.05.1998 року, посвідченого Одеською товарною біржею, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 63е/9 від 11.05.1998 року. Всі зобов`язання за договором купівлі - продажу сторонами виконані в повному обсязі, проте відповідач проти нотаріального посвідчення спірного договору ухиляється, що підтверджено листом від 04.02.2020 року з пропозицією посвідчити договір нотаріально у встановлений час, який отримано відповідачкою та залишено без відповіді. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Згідно зі ст. 224 ЦК України (у редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (стаття 128 ЦК України (у редакції 1963 року). Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України (у редакції 1963 року), недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 ЦК України у редакції 1963 року). Статтею 227 ЦК України (у редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Отже, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише повне чи часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди. Крім того, за змістом ст. ст. 128 , 153 ЦК України (у редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року № 121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року № 399/2839, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-1, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З огляду на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, проте відповідач від нотаріального посвідчення договору ухиляється, що позбавляє позивачів можливості розпорядитися належним їм майном, суд визнає спірний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , посвідчений Одеською товарною біржею в м. Ізмаїлі 11.05.1998 року, реєстровий номер № 3190, дійсним та визнає право власності позивачів на вищевказану квартиру.

Outcome: approved