Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 14 травня 2021 року заявниця - [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з вищезазначеною заявою, у якій просить суд встановити факт того, що вона дійсно працювала у відповідності до запису №22 від 13 листопада 2015 року, якій наявний у її трудовій книжці серії [NUMBER] , з 16 листопада 2015 року по 02 лютого 2019 року на ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» ЄДРПОУ: 40043961 на посаді змінний майстер комбікормового заводу. Свою заяву заявниця обґрунтовує зокрема тим, що наказом № 6-к від 13 листопада 2015 року, заявниця була прийнята на роботу у ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» на посаду змінного майстер комбікормового заводу, де працювала до 02 лютого 2019 року. Коли підприємство припинило роботу, керівництво зникло, а усіх працівників було звільнено. Через відсутність в трудовій книжці заявниці запису про звільнення з підприємства та печатей, заявницю не може офіційно працевлаштуватися на іншу роботу. Таким чином, внаслідок відсутності в трудовій книжці заявника запису про звільнення з підприємства та відсутності печаті Товариства, заявник не може належним чином реалізувати своє конституційне право. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даною заявою. Процесуальні дії Ухвалою суду від 17 травня 2021 року провадження по вищезазначеній справі було відкрито. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, проте надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності. Представник ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» не з`явився, про дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи Згідно з даними трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] , яка розпочата 01.09.1988 року, [PERSON] була прийнята на роботу до ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» на посаду змінного майстера комбікормового заводу, на підставі наказу №6-к від 13 листопада 2015 року. На початку 2019 року підприємство перестало працювати та припинився пропуск працівників до роботи на елеватор, у зв`язку з розслідуванням ряду кримінальних проваджень стосовно посадових осіб підприємства за крадіжкою зерна. З матеріалів справи вбачається, що колектив працівників ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» звертався до Президента України, щодо допомоги у вирішенні цієї проблеми. Згідно листа Одеської обласної державної адміністрації, колективом було отримано рекомендацію, щодо вирішення цієї справи у судовому порядку. Згідно листа Головного управління Держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці, під час інспекційного відвідування ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» за адресою: м Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова буд. 16, було з`ясовано, що адміністративні та виробничі приміщення, а також посадові особи ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» відсутні за вказаною адресою. Колективу було надано рекомендацію звернутися до суду для вирішення цієї проблеми. Згідно витягу, який сформовано ПФУ з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 06 січня 2021 року, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , вбачається, що ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», нараховувало заробітну плату та проводило страхові внески за період роботи [PERSON] з листопада 2015 року по грудень 2018 року включно. Отже, суд доходить до висновку, що між заявницею та ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» дійсно існували трудові відносини. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (ч.2 ст.294 ЦПК України). Згідно із ч.2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з ст.47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Звертаючись до суду заявниця просить встановити факт трудових відносин між нею та ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» з 16 листопада 2015 року, на підставі запису у трудовій книжці від 16 листопада 2015 року, який наявний у її трудовій книжці серії [NUMBER] , по 02 лютого 2019 року, разом з тим, документально підтверджуються період її роботи у ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» з 16 листопада 2015 року по грудень 2018 року включно, а не по лютий 2019 року, як зазначає заявниця у своїй заяві, у зв`язку з чим вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Оцінка суду Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про те, що заявником [PERSON] під час розгляду справи доведено, що вона працювала у ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» (код ЄДРПОУ 40043961), на посаді змінного майстера комбікормового заводу з 16.11.2015 року по грудень 2018 року включно, тобто встановлено факту укладення та припинення трудових відносин з ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», у зв`язку з чим заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial