Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить відібрати дітей без позбавлення батьківських та стягнути аліменти на їх утримання. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є матір`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] , та має статус одинокої матері. Протягом останнього року відповідач постійно перебувала на контролі у органі опіки та піклування Великодальницької сільської ради, через безвідповідальне ставлення до старшого хлопчика. Малолітній [PERSON] захворів, а мати була не в змозі прослідкувати за дитиною та вчасно викликати лікаря. За сприяння соціального працівника сільської ради було викликано сімейного лікаря та проведено обстеження дитини, рекомендовано прийом ліків. Безліч безрезультатних співбесід з відповідачем не дали ніякого позитивного результату. Нажаль, відповідач не приділяє належної уваги дітям, не годує їх належним чином, застосовує фізичне насилля, що підтверджується висновками працівників БО «Фонду Милосердя, Відродження і Розвитку «Емануїл» (в закладі відповідач перебувала з 02.04.2020 року до 28.05.2020 року), які бачили жорстоке поводження з власними дітьми. Залишення дітей разом з матір`ю загрожує життю та здоров`ю дітей і може призвести до жахливих наслідків. Відповідач не розуміє соціальної відповідальності за двох маленьких дітей та не усвідомлює можливих наслідків своєї агресивної поведінки. Квартира, в якій мешкає відповідач, знаходиться в занедбаному стані: без скла у вікні, дуже брудно, відсутні ліжка для матері та дітей, вхідні двері замикаються на канат. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, але надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 24). 5. Відповідача до судового засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Жодних клопотань або заяв до суду не надала. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2020 року, цивільну справу № 496/2126/20, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 23.06.2020 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 01.03.2021 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 13.04.2021 року. 9. Відповідач в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 10. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України) та в судове засідання не з`явилась без поважних причин, а представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено на місці ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 11. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 12. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 29.05.2020 року № 58 було вирішено невідкладно відібрати двох малолітніх дітей від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. (а.с. 4) 13.Згідно протоколу № 3 від 28.05.2020 року, на засіданні опікунської ради при Великодальницькій сільській раді було вирішено за доцільне невідкладно відібрати малолітніх дітей від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. (а.с. 5-6) 14. З заяви [PERSON] від 28.05.2020 на ім`я Великодальницького сільського голови [PERSON] , вбачається, що відповідач дала згоду на перебування дітей [PERSON] та [PERSON] у дитячому відділенні Біляївської ЦРЛ у зв`язку з житловими обставинами. (а.с. 7) 15. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис - № 244, батьками [PERSON] , [INFO] є - [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 9) 16. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідний актовий запис - № 110, батьками [PERSON] , [INFO] є - [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 10) 17. З повідомлень благодійної організації «Фонд Милосердя, Відродження і Розвитку «Еммануїл» на ім`я сільського голови Великодальницької сільської ради [PERSON] вбачається, що відповідач в період з 03.04.2020 року до 27.05.2020 року проживала в центрі матері та дитини «Життя», в окремій кімнаті, знаходилася на повному утриманні центру, де отримувала усе необхідне для неї та дитини. За період проживання відповідач зарекомендувала себе з поганої сторони: ледача, скандальна, за дітьми доглядала погано, безвідповідальна. До спілкування в суспільстві не пристосована, до оточення ставиться негативно, не йде на контакт, постійно закривалася в кімнаті з дітьми, не годувала їх належним чином. Після огляду медичного працівника встановлено, що мати погано стежить за своєю гігієною та гігієною дітей. Після пологів, відповідач вимагала перевести дитину на штучне годування, свідомо пропускала прийоми їжі. Дитина за два тижні не набрала вагу, після чого потрапила до лікарні. 26.05.2020 року відповідач була виписана з лікарні. 27.05.2020 року написала заяву про залишення центру та 28.05.2020 року поїхала з нього за місцем реєстрації. За весь час перебування в центрі відповідач показала свою байдужість по відношенню до дітей, повну безвідповідальність, асоціальний спосіб життя. (а.с. 11-12) 18. На ім`я голови Великодальницької сільської ради Рибак В.Г. було надіслано клопотання служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації про вжиття невідкладних заходів щодо соціального захисту дітей, а саме невідкладеного їх відібрання у матері - [PERSON] , у зв`язку з потребою негайного захисту шляхом вилучення їх з небезпечних обставин. (а.с. 13) V. Оцінка Суду. 19. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 20. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 21. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 22. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 23. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. 24. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 25. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. 26. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. 27. Згідно ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. 28. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 29. Із роз`яснень, викладених у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. 30. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. 31. Таким чином при вирішенні питання про відібрання дітей у батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи, брати до уваги, чи свідомо та умисно батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, чи є доведеними факти такого ухилення, в чому саме полягає небезпека залишення дитини у батьків для її життя та морального виховання. 32. Як, встановлено судом [PERSON] характеризується з негативної сторони: безвідповідальна, байдужа до дітей, їх вихованням не займається, застосовує фізичне насилля, що викликає безпосередню загрозу для життя та здоров`я її малолітніх дітей. 33. При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на час відібрання дітей існували умови, загрозливі для життя і здоров`я дітей і були підстави для негайного їх відібрання від матері. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дітей від відповідача, оскільки умови для їх проживання відсутні, і дійсно існує загроза для здоров`я дітей та їх життя, таким чином, доведено наявність підстав для відібрання дітей від відповідача без позбавлення її батьківських прав. 34. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 35. Згідно з положеннями ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. 36. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 37. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 38. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 39. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 40. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 41. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. 42. Враховуючи те, що відібрання дитини від батьків не позбавляє їх обов`язку утримувати дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 889, 50 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01.06.2020 р. і до досягнення дітьми повноліття, аз місцем їх влаштування. 43. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідача дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням нею від виконання обов`язків по їх належному вихованню та догляду, що наразі, буде відповідати інтересам дітей. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. 44. У зв`язку з тим, що представник позивача звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved