Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Красилівське підприємство теплових мереж (надалі - позивач) в липні 2015 звернулося до суду з цим позовом, яке змінило під час розгляду справи, посилаючись на те, що 14 вересня 2006 року [PERSON] уклала з ним договір за №721 про надання послуг з теплопостачання (надалі - Договір). Умови Договору позивач виконував вчасно та надавав послуги з централізованого опалення та підігріву води відповідної якості. [PERSON] зобов'язалася своєчасно оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими рішеннями виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області. Оскільки відповідачка своєчасно не сплачували кошти за надані їй послуги, у неї утворилась заборгованість за період з 01.01.2006 року по 01.05.2011 року в сумі 10936, 75 грн.. 21 червня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №17 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 10936,75, згідно якого підприємство надало відповідачці розстрочку у погашенні заборгованості з оплати послуг теплопостачання та гарячої води строком на 24 місяці. Станом на червень 2012 року відповідачка сплатила позивачу лише 2304 грн. боргу, після чого припинила погашати решту заборгованості в сумі 8632,75 грн.. Вказану суму заборгованості та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій просила позов задовольнити, в разі неявки відповідачки не заперечувала щодо заочного вирішення справи. Відповідачка, яку про час і місце судового засідання повідомлено судовою повісткою за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в суд не з'явилася, про причину неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала. Згідно довідки пошти відповідачка не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ст. 74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За положеннями ч.1ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 14 вересня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з теплопостачання за №721 про надання послуг з теплопостачання, умови якого позивач виконав та надав відповідачці вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води. Відповідачка [PERSON] зобов'язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором, але своєчасно не проводила оплату за використану теплову енергію, у зв'язку з чим у відповідачів утворилась заборгованість за період з 01.01.2006 року по 01.05.2011 року в сумі 10936, 75 грн.. 21 червня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір №17 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 10936,75, згідно якого позивач надав відповідачці розстрочку у погашенні заборгованості з оплати послуг теплопостачання та гарячої води строком на 24 місяці по 455,69 гривень щомісячно. Станом на червень 2012 року відповідачка сплатила позивачу лише 2304 грн. боргу, після чого припинила погашення решти заборгованості в сумі 8632,75 грн.. В травні 2015 року позивач подав до Красилівського районного суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 8632 грн.75 грн.. Ухвалою Красилівського районного суду від 18.06.2015 року у прийнятті вказаної заяви позивачу відмовлено. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214 цс14, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. При укладенні договору сторони обумовили права і обов'язки кожного з них з приводу надання послуг з централізованого опалення, підігріву води та відповідальність за неналежне виконання умов договору. Спірні правовідносини сторін регулюються нормами ст. 714 ЦК, ст.67,68 ЖК України, ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання», ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету міністрів України №45 від 24 січня 2006 року, пунктами 1,10,18,19,21,24 Договору №721 про надання послуг з теплопостачання, укладеного між сторонами від 14.09.2006 року, Договором №17 від 21.06.2011 року про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків. Затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24 січня 2006 року , власник або наймач (орендар) квартири зобов'язаний : укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору ; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.10 Договору розрахунковим періодом оплати послуг є один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше ніж 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч.1 ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. З приводу ненадання чи неналежного надання послуг позивачем відповідачка скарг не надавала. Статтею 530 ч.1 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачка не довела, що вжили всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним Договором. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що внаслідок порушення відповідачкою свого зобов'язання за Договором остання станом на 01 липня 2015 року за період з 01 січня 2006 року по 01.05.2011 року заборгували йому 8632,75 грн.. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими і доведеними в судовому засіданні , а тому підлягають задоволенню повністю. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved