Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказав, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 30.01.2017 року за реєстровим № 536, з нього на користь відповідача за кредитним договором б/н від 29.08.2012 року стягнуто 32188,85 грн., розраховані за період з 29.08.2012 року по 31.10.2016 року. 04.07.2017 року Мирноградським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження зі стягнення даної суми. 31.08.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з заявою про надання йому копій документів нотаріальної справи, які були підставою для вчинення виконавчого напису від 30.01.2017 року, але відповіді і копій документів так і не отримав. Між, тим зазначена сума заборгованості не є безспірною. При нарахуванні йому штрафних санкцій не враховано ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Місто, в якому він мешкає, а саме: м.Мирноград Донецької області, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 відноситься до населеного пункту, на території якого здійснюється антитерористична операція. А тому, він вважає, що у загальну суму заборгованості було незаконно включено заборгованість з пені і комісії та штрафи. Крім того, як вбачається із розрахунку, відповідачем двічі, в односторонньому порядку, у порушення ч.7 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» без узгодження з нею було здійснено підвищення процентної ставки за користування кредитом, а саме: з 01.09.2014 - з 30% річних до 34,8% річних, з 01.04.2015 - з 34,8% річних до 43,2% річних. Позивач не звертався до нього з вимогами про усунення порушень основного зобов'язання та не довів безспірність заборгованості за кредитним договором, як того вимагає п.п.2.3 п.2 гл.16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Загальний строк позовної давності для звернення з позовом до суду позивачем не порушений, тому просить суд визнати виконавчий напис, вчинений нотаріусом Бондар І.М. 30.01.2017 таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» до судового засідання не з'явився, надав суду відзив на позовну заяву, згідно з яким, з вимогами позивача він не згодний, оскільки оспорюваний виконавчий напис був здійснений з суворим дотриманням ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.3.1, 3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Боржнику направлялась вимога про необхідність виконання зобов'язань та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але боржник не висловив своєї незгоди. Крім того, нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. Оскільки договір був укладений 29.08.2012 року у банка була відсутня достовірна інформація про адресу, за якою на початок проведення АТО проживав відповідач, а тому банк фактично не мав підтверджуючих документів для прийняття рішення про зупинення нарахувань. З урахуванням викладеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та представник Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, приватним нотаріусом надано до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 03.09.2018 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 09.00 год. 01.10.2018 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення). На підставі ухвали судді від 31.10.2018 року закінчено підготовку справи до судового розгляду та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні о 09.00 год. 28.11.2018 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису, зареєстрованого 30.01.2017 в реєстрі за № 536 та вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пропонується стягнути заборгованість, яка виникла за кредитним договором від 29.08.2012 року за період з 29.08.2012 по 31.10.2016 у загальній сумі 32188,85 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом - 1962,81 грн., залишок заборгованості за відсотками - 24993,24 грн., комісія та пеня - 3700,00 грн., штраф - 1532,80 грн. (а.с. 9). Зазначена у виконавчому написі сума заборгованості [PERSON] перед відповідачем за договором від 29.08.2012 відповідачє сумі заборгованості, яка зазначена у розрахунку відповідача, здійсненому станом на 31.10.2016 (а.с. 10-11). За заявою ПАТ «КБ «ПриватБанк» державним виконавцем Мирноградського ВДВС 04.07.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису НВО 433243, виданого 30.01.2017, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 35188,85 грн., з яких 3000 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с.12, 13). Згідно з довідкою від 06.08.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно дост.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні. Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Банком не було вжито дій для інформування позивача про необхідність сплати заборгованості та дострокове повернення кредиту. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не має обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» належить встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 по справі № 6-887цс17. Тому суд також звертає увагу на те, що у порушення ст.88 Закону України нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за період, що перевищує три роки. Дана обставина виключає безспірність заборгованості, яку законодавець пов'язує із загальним строком позовної давності, незалежно від того, чи переривався її перебіг чи ні. Крім того, до заборгованості увійшла пеня та штрафи за порушення строків зобов'язання, нараховані після 14.04.2014. Між тим, відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з довідкою з місця мешкання [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в [ADDRESS], про що достовірно було відомо стягувачу. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, м.Мирноград (колишній м.Димитров) Донецької області відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у зоні, де проводилася антитерористична операція, свідчить про те, що стягнута за виконавчим написом нотаріуса сума заборгованості не є безспірною. Зазначені обставини, крім порушення нотаріусом правової процедури вчинення виконавчого напису, свідчать про те, що заборгованість позивача перед боржником на час вчинення виконавчого напису не була безспірною, що є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 704,80 за задоволення судом вимоги немайнового характеру (а.с. 1). На підставі ст.ст.18, 526, 533 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved