Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

І. Стислий виклад позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про зобов`язання безоплатно забезпечити його вугіллям на побутові потреби, в якому зазначив, що він є пенсіонером вугільної промисловості, останнім місцем його роботи було ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», звідки він був звільнений у зв`язку з виходом на пенсію у 2008 році. Він проживає в будинку з пічним опаленням за адресою: [ADDRESS] , і має право на отримання вугілля на побутові потреби. 28.02.2020 він звертався до відповідача із заявою про надання вугілля на побутові потреби, долучивши до заяви копії відповідних документів, а 02.03.2020 звертався до відповідача разом із іншими пенсіонерами із колективним зверненням, однак до цього часу відповідач його вугіллям на побутові потреби у розмірі 5,9 тон за 2020 рік не забезпечив, всіляко ігноруючи вимоги. Просив суд зобов`язати Державне підприємство «Мирноградвугілля» забезпечити його безоплатно вугіллям на побутові потреби у розмірі 5,9 тон за 2020 рік згідно з нормами Національного стандарту України «Вугілля кам`яне та антрацит для побутових потреб» та стягнути на його користь понесені ним судові витрати. ІІ. Рух справи. 30.03.2020 ухвалою судді відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи на 24.04.2020. 17.04.2020 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ДП «ВК «Укрвуглереструктурізація». 24.04.2020 розгляд справи відкладено через неявку відповідача і неподання ним відзиву на 14.05.2020. 30.04.2020 ДП «Мирноградвугілля» надало судові відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції сторін. Позивач [PERSON] надав судові заяву про розгляд справи без його присутності, в якій наполягав на задоволенні позову. У наданому відповідачем ДП «Мирноградвугілля» відзиві відповідач вимоги позову не визнав, зазначивши, що наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості №164 від 08.08.2017 були встановлені кінцеві терміни виконання заходів з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» - з 01.07.2019, основні фонди, які ураховані в проекті ліквідації, передаються на баланс підприємства, яке буде здійснювати заходи із фізичної ліквідації шахти. Всі заходи, передбачені цим наказом, підприємство виконало, і на цей час повністю припинило виробничу діяльність шахти з видобутку вугілля, у зв`язку з чим у підприємства відсутня можливість забезпечувати вуглеотримувачів побутовим паливом. Оскільки наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14.11.2019 №465 призначено замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації підприємства відповідача ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» і вирішене питання щодо передачі шахти на баланс цього підприємства, відповідач вважає, що на позивача розповсюджується норма статті 48 Гірничого закону України, де зазначено, що після ліквідації або консервації гірничодобувного підприємства питання забезпечення його пенсіонерів паливом на побутові потреби вирішується шляхом виділення на його придбання цільової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У задоволенні позовних вимог позивачу просили відмовити. У наданих суду письмових поясненнях третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, суду повідомила, що наказом Міненерговугілля від 14.11.2019 №465 «Про заходи з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» було призначено замовником і виконавцем робіт і заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська». Відповідно до пункту третього наказу ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» приймає згідно з затвердженим Міненерговугілля розподільчим балансом ВП «Шахта «Родинська» на свій баланс основні виробничі фонди, які підлягають ліквідації і потрібні для виконання робіт і заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська». Також зазначили, що згідно із пунктом 3.11 Статуту ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» не є правонаступником прав та обов`язків вугледобувних та торфодобувних підприємств, що ліквідуються, які пов`язані з їх господарською діяльністю. Просить справу розглянути без участі представника. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи по суті сповіщені належним чином. Від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність причин відсутності в судовому засіданні суду не надходило. Суд, врахувавши позиції сторін у справі та надані ними докази вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами. ІV. Встановлені судом фактичні обставини. Позивач [PERSON] є пенсіонером, з 20.02.2008 отримує пенсію за віком (а.с.6). У період з 28.12.1982 позивач працював на шахті «Родинській» електрослюсарем підземним, звідки був звільнений наказом №1377к від 29.10.2008 за ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку із переходом на пенсію (а.с.12-13). Позивач мешкає в будинку [ADDRESS] . Будинок обладнаний пічним опаленням для обігріву приміщення та кухонним вогнищем для приготування їжі на твердому паливі. [PERSON] не є абонентом Красноармійського управління по газопостачанню і газифікації у приватному секторі на природному газі (а.с.10-11). 28.02.2020 позивач звернувся до ДП «Мирноградвугілля» з приводу забезпечення його вугіллям на побутові потреби в розмірі 5,9т на рік, 02.03.2020 підписався під колективним зверненням колишніх працівників та пенсіонерів шахти «Родинська» щодо забезпечення них вугіллям на 2020 рік, а 10.03.2020 подав до ДП «Мирноградвугілля» ще одну заяву з вимогою внести його до списків на безоплатне забезпечення вугіллям на побутові потреби на 2020 рік та додав до заяви копії трудової книжки та пенсійного посвідчення, довідки з газової служби та з місця проживання (а.с.7-9). Відомості про надання будь-якої відповіді позивачеві відповідачем на день розгляду справи в її матеріалах відсутні. Також є відсутніми відомості про затвердження відповідачем на час розгляду справи списків вугілляотримувачів підприємства. V. Норми права, що регулюють спірні правовідносини. За змістом статті 43 Гірничого закону України від 06.10.1999 №1127-XIV підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, поряд з іншими, таким категоріям осіб: працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов`язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах та мають загальний пільговий стаж на підземних роботах та/або роботах, пов`язаних з підземними умовами, та/або роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках, - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. Галузева угодам між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 в пункті 12.10.3 визначає, що безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, станом на 1 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше, складаються додаткові списки. Ліквідація або консервація гірничого підприємства відповідно до вимог статті 45 Гірничого закону України здійснюється за проектом, затвердженим власником (керівником) гірничого підприємства, який включає соціально-економічне обґрунтування, технічне рішення, пропозиції про можливе відновлення гірничих робіт, використання гірничих виробок, будівель, споруд іншого призначення, заходи, спрямовані на запобігання небезпечному впливу на інші підприємства, довкілля та людей, та який пройшов оцінку впливу на довкілля, технічну та інші види експертиз, а також погоджений в установленому законодавством порядку з органами гірничого нагляду, органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими органами. Питання правонаступництва гірничих підприємств, що ліквідуються або консервуються, вирішуються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства. Порядок і організація проведення ліквідаційних заходів відбувається відповідно до положень Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.1997 №939 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2002 №938) (надалі Постанова). Відповідно до пункту 4 Порядку рішення про ліквідацію гірничого підприємства приймається Кабінетом Міністрів України за пропозицією Міненерговугілля, погодженою в установленому порядку із заінтересованими органами виконавчої влади, в тому числі з відповідними облдержадміністраціями. За пунктом 9 Порядку Міненерговугілля видає не пізніше ніж за три місяці до початку робіт з ліквідації гірничого підприємства наказ про утворення ліквідаційної комісії. Ліквідаційна комісія відповідно до законодавства здійснює заходи щодо ліквідації гірничого підприємства, погашення кредиторської заборгованості, стягнення дебіторської заборгованості, скорочення чисельності працівників, а також готує і подає для затвердження Міненерговугіллям розподільний баланс з переліком основних виробничих фондів, які підлягають ліквідації та можуть бути використані для виконання робіт з фізичної ліквідації підприємства, та пропозиції щодо встановлення правонаступників майна, яке не підлягає фізичній ліквідації. Акт приймання-передачі погоджується з головою ліквідаційної комісії та керівником замовника і затверджується Міненерговугіллям. Після затвердження акта ліквідаційна комісія гірничого підприємства вживає заходів для завершення ліквідаційної процедури відповідно до законодавства з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. За змістом пункту 17 Порядку підсумки фактичного виконання робіт з фізичної ліквідації гірничого підприємства та їх відповідність передбаченим у затвердженому проекті заходам розглядаються комісією, що утворюється замовником даного проекту ліквідації. Датою фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження замовником проекту ліквідації актів прийняття відповідних робіт. Після фізичної ліквідації гірничого підприємства визначається в установленому порядку правонаступник щодо соціального захисту категорій осіб відповідно до частини п`ятої статті 48 Гірничого закону України. Підсумки фактичного виконання робіт і заходів з ліквідації гірничого підприємства, у тому числі робіт з охорони довкілля та їх відповідність передбаченим у затвердженому проекті заходам, розглядаються комісією, що утворюється Міненерговугіллям. Датою виконання у повному обсязі робіт, передбачених проектом ліквідації, вважається дата затвердження Міненерговугіллям актів прийняття таких робіт, складених зазначеною комісією, та передачі в установленому порядку об`єктів, у тому числі відбудованих у процесі ліквідації гірничого підприємства, на підставі яких складаються та затверджуються ліквідаційні баланси і закриваються кошториси. Згідно із частиною п`ятою статті 48 Гірничого закону України після ліквідації або консервації гірничого підприємства надається субсидія на придбання твердого палива або на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Національним стандартом України «Вугілля кам`яне та антрацит для побутових потреб» ДСТУ 7146:2010 у пунктах 3.1-3.4 визначено, що для побутових потреб використовують вугілля марок Д, ДГ, Г, П, А та Ж згідно з ДСТУ 3472 Донецького та Львівсько-Волинського басейну, з розмірами кусків згідно з ГОСТ 19242, а також вугілля, що імпортують, якщо воно за класифікаційними показниками відповідає ДСТУ 3472, а за розміром кусків (крім 6-100 мм) - ГОСТ 19242. Для побутових потреб використовують збагачене розсортоване та незбагачене розсортоване вугілля. За якісними, технологічними та фізико-механічними показниками вугілля повинно відповідати вимогам, зазначеним у таблиці 1 Стандарту. За якісними показниками, що характеризують безпечність, вугілля повинно відповідати вимогам, зазначеним у таблиці 2 Стандарту. VI. Мотиви суду. У даній справі належить встановити наявність або відсутність права позивача на отримання безоплатно на побутові потреби вугілля відповідно до спеціальних норм, що регулюють такі правовідносини, а також з`ясувати, чи є Державне підприємство «Мирноградвугілля» у цій справі належним відповідачем. З відомостей трудової книжки позивача вбачається, що він має відповідний стаж, передбачений частиною сьомою статті 43 Гірничого Закону. У зв`язку з виходом на пенсію позивач був звільнений 26.10.2008 з Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Красноармійськвугілля». Правонаступником Державного підприємства «Красноармійськвугілля» є Державне підприємство «Мирноградвугілля», що є загальновідомим у регіоні фактом, підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і не оспорюється сторонами у справі. Враховуючи це, положення частини сьомої статті 43 Гірничого закону України, а також те, що будинок, в якому проживає позивач, обладнаний пічним опаленням, на підставі пунктів 12.10.3, 12.10.7 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 (яка є чинною), пункту 10.12 Колективного договору ДП «Красноармійськвугілля» на 2007 рік (який є також наразі чинним), позивач має право на безоплатне забезпечення вугіллям підприємством ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» по нормі 5,9 тони на рік на домоволодіння. В той самий час відповідач свого обов`язку перед позивачем із забезпечення його вугіллям безкоштовно для побутових потреб не виконав, всіляко ухиляючись як від цього, так само й від надання відповіді на численні звернення [PERSON] до підприємства. Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.07.2017 №551 «Про заходи з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» установлено, що діяльність Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Мирноградвугілля» припиняється з 02.08.2018. Поряд з іншими ліквідаційними заходами, у пункті 2.6 цього наказу виконуючого обов`язки генерального директора ДП «Мирноградвугілля» Довгаля В.Ю. зобов`язано забезпечити належне безоплатне забезпечення вугіллям категорій осіб, визначених частиною сьомою статті 43 Гірничого закону України (а.с.48-49). Ще одним наказом №465 від 14.11.2019 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України призначило Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля». ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» зобов`язано прийняти згідно із затвердженим Міністерством енергетики та вугільної промисловості України розподільчим балансом ВП «Шахта «Родинська» на баланс ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» основні виробничі фонди, які підлягають ліквідації і потрібні для виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» та забезпечити виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» (а.с.50-51). Аналіз норм Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств дає підстави для висновку, що є дві стадії ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств: юридична та фізична. Юридична ліквідація підприємства регламентована пунктом 9 Порядку і полягає у затвердженні Міненерговугіллям розподільного балансу з переліком основних виробничих фондів, які підлягають ліквідації та можуть бути використані для виконання робіт з фізичної ліквідації підприємства, та пропозиції щодо встановлення правонаступників майна, яке не підлягає фізичній ліквідації і виключення ліквідованого підприємства з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. Датою ж фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження замовником проекту ліквідації актів прийняття відповідних робіт. Після фізичної ліквідації гірничого підприємства визначається в установленому порядку правонаступник щодо соціального захисту категорій осіб відповідно до частини п`ятої статті 48 Гірничого закону України. Датою виконання у повному обсязі робіт, передбачених проектом ліквідації, вважається дата затвердження Міненерговугіллям актів прийняття таких робіт, складених комісією, утвореною замовником проекту ліквідації, та передачі в установленому порядку об`єктів, у тому числі відбудованих у процесі ліквідації гірничого підприємства, на підставі яких складаються та затверджуються ліквідаційні баланси і закриваються кошториси (пункт 17 Порядку). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачем повністю не виконані вимоги пунктів 9, 17 Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств. З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим станом на 14.05.2020, вбачається, що відомості про ліквідацію ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» до Реєстру не внесені (а.с.55-62). Це свідчить про те, що а ні юридична, а ні фізична ліквідація Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська», яке є структурним підрозділом Державного підприємства «Мирноградвугілля», на час розгляду справи не відбулися, тому підстав для звільнення від юридичного обов`язку із забезпечення відповідних категорій осіб безоплатно вугіллям, передбаченого положеннями частини сьомої статті 43 Гірничого закону України, немає. До часу ліквідації у порядку, визначеному законодавством, всі права та обов`язки щодо діяльності підприємства, питань соціального забезпечення громадян, визначених законодавством, має нести підприємство відповідача, оскільки інше, на час ліквідаційної процедури, належний у цьому випадку орган - Кабінет Міністрів України, не визначав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому вугілля для побутових потреб, що має бути надано позивачеві, повинно відповідати вимогам Національного стандарту України «Вугілля кам`яне та антрацит для побутових потреб» ДСТУ 7146:2010. VII. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved