Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 01.04.2020 [PERSON] (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] (далі також відповідач), у якому просила визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця і жителя міста Житомира Житомирської області, разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 13.02.2010 сторони перебували у шлюбі, який 11.06.2020 розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю, у зв`язку з чим Корольовським районним судом м. Житомира 17.04.2020 видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на сина [PERSON] . 1.3. Посилаючись на те, що позивач з січня 2019 року сама займається вихованням дитини, звернутись до суду з вказаним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 21.07.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/3336/20, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання на 01.11.2020 (а.с.33-34). 2.2. 15.10.2020, 27.10.2020 на електронну пошту суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити (а.с.40-41, 44-45). 2.3. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання згідно ч.6 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, які останній отримав 08.07.2020 та 02.12.2020 (а.с.35,52). 2.4. Представник третьої особи [PERSON] 04.11.2020 та 26.01.2021 на електронну пошту суду подала заяви, у яких просила справу розглядати без її участі, при ухваленні рішення поклалась на розсуд суду (а.с.46-47, 55-56). 2.5. Враховуючи, що у встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не подав, у судове засідання не з`явився, а також наявну згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. [PERSON] та [PERSON] 13.02.2010 зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 170, місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.25). 3.2. [INFO] у м. Житомирі у сторін народився син - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1552 (а.с.26). 3.3. позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживають син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської ради № 1010 від 14.07.2020 про склад сім`ї (а.с.24). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. У відповідності до частини 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 4.2. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 4.3. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 4.4. Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. 4.5. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 4.6. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). VІ. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1 Між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу визначення місця проживання дитини. 5.2. Судом встановлено, що спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . 5.3. Суд враховує, що сторони мають рівні права та обов`язки щодо малолітнього сина, який не досяг десяти років, а тому місцем його проживання є місце проживання її батьків, у даному випадку матері, яка є позивачем у справі. 5.4. З матеріалів справи не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації. 5.5. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. 5.6. Отже, виходячи із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суд враховує передусім інтереси дитини. 5.7. Оскільки місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою, враховуючи, що на час розгляду справи малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю, що не суперечить інтересам дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову [PERSON] та наявність підстав для задоволення позовних вимог останньої. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., понесений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved