Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до Чутівського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він передав у позику [PERSON] грошові кошти в сумі 7000,00 доларів США за борговою розпискою від 24 березня 2016 року та грошові кошти в сумі 7500,00 доларів США за борговою розпискою від 31 січня 2017 року. [INFO] [PERSON] померла, грошові кошти, що передавались у позику позивачем не були повернуті. 16 вересня 2020 року позивач довідався про відкриття спадщини від спадкоємиці [PERSON] відповідачем, яка 18 серпня 2020 року отримала свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - земельні ділянки. 25 вересня 2020 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів за борговими розписками, яка її отримала 26 вересня 2020 року, але на неї не відреагувала і грошові кошти не повернула. Після цього позивач звернувся до Чутівської державної нотаріальної контори (далі - Чутівська ДНК) з претензією про повернення грошових коштів за борговими розписками. 17 листопада 2020 року [PERSON] отримав від [PERSON] повідомлення про розгляд нею вимоги про повернення грошових коштів, що надійшла до неї від Чутівської ДНК, в якій та заперечила отримання від нього претензії про повернення грошових коштів, а також повідомила, що його право вимоги до спадкоємця припинено у зв`язку із пропуском строків пред`явлення кредиторських вимог. Зазначає, що відповідач успадкувала нерухоме майно на загальну суму 470 786,67 грн. У зв`язку з вищевказаним, позивач прохав стягнути в іноземній валюті з [PERSON] як спадкоємиці [PERSON] грошові кошти за борговою розпискою від 24 березня 2016 року в сумі 7000,00 доларів США та за борговою розпискою від 31 січня 2017 року в сумі 7500,00 доларів США, що разом становить 14500,00 доларів США, а також судові витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи. Короткий зміст судових рішень Короткий зміст рішення суду першої інстанції Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2021 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив, зокрема, із того, що позивачем пропущений строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимоги до спадкоємця, встановлений статтею 1281 ЦК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин. Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції Додатковим рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 19 березня 2021 року заяву [PERSON] про залучення доказів про розмір судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу та відшкодування таких витрат та прийняття додаткового рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 16 523,23 грн витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги. Короткий зміст постанови Полтавського апеляційного суду Постановою Полтавського апеляційного суду від 22 липня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] - залишено без задоволення. Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2021 року та додаткове рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 19 березня 2021 року - залишено без змін. Короткий зміст заяви щодо розподілу судових витрат 22 липня 2021 року [PERSON] подала до суду апеляційної інстанції заяву про надання доказів про розмір витрат на правову допомогу (судових витрат) в апеляційній інстанції, в якій зазначено, що відповідачем протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним судом судового рішення буде подано обґрунтоване клопотання про відшкодування судових витрат разом з доказами понесення даних витрат. 27 липня 2021 року [PERSON] до Полтавського апеляційного суду надіслала клопотання-заяву про долучення доказів про розмір судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу. В клопотанні відповідачем зазначено, що у відповідності до договору про надання правової допомоги укладеного між нею та адвокатом Коваленком Р.Й. від 09 вересня 2020 року, останній надав професійну правничу допомогу відповідно до акту приймання-передачі виконаної/наданої правової (правничої) допомоги від 26 липня 2021 року на загальну суму 2570,40 грн. Також зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката згідно договору від 09 вересня 2020 року є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для відповідача і повністю узгоджується з положеннями частини четвертої статті 137 ЦПК України. Прохала прийняти додаткове рішення у даній справі та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2570,40 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Будь-яких заяв чи клопотань від позивача чи його представника щодо розподілу судових витрат до суду апеляційної інстанції не надходило. Щодо явки та позиції учасників в апеляційному суді До суду апеляційної інстанції від представника [PERSON] - адвоката Урбанської О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності учасника процесу, в якому Урбанська О.В. прохає розглянути дану цивільну справу без участі представника [PERSON] , за наявними в матеріалах справи документами. Представник відповідача - адвокат Коваленко Р.Й. в суді апеляційної інстанції вимоги заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підтримав та просив її задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Відповідно до положень статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи заяви приходить до висновку про її задоволення. Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19). Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідач [PERSON] подала до суду: договір про надання правової допомоги від 09 вересня 2020 року, зі строком дії до 31 серпня 2021 року; акт приймання-передачі виконаної/наданої правової (правничої допомоги) від 26 липня 2021 року, в якому зазначена правова допомога надана адвокатом клієнту за даною цивільною справою в суді апеляційної інстанції із зазначенням часу її виконання та вартості, а саме: підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 1134,00 грн, 60 хв; підготовка заяви про надання доказів про розмір витрат на правову допомогу - 113,40 грн, 6 хв; участь у судовому засіданні 22 липня 2021 року - 945,00 грн, 50 хв; підготовка клопотання про залучення доказів про розмір судових витрат - 378,00 грн, 20 хв. Також відповідачем було подано до суду квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 26 липня 2021 року на суму 2570,40 грн, яким підтверджується оплата [PERSON] наданих їй послуг адвоката у цивільній справі №550/1440/20 згідно акту від 26 липня 2021 року. В матеріалах справи також є ордер на надання правничої допомоги [PERSON] у Полтавському апеляційному суді адвокатом Коваленко Р.Й. від 20 травня 2021 року №1043283. Разом з тим, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої статті 141 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18-ц зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Висновок за результатами розгляду заяви Отже, враховуючи той факт, що в задоволенні апеляційної скарги позивача було відмовлено та відсутності заперечень зі сторони позивача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2570,40 грн.

Outcome: approved