Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної вроди для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі не сплачували в повному обсязі за послуги теплопостачання, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.12.2015 по 30.06.2020 у розмірі 57593,02 грн, сума 3% річних складає 1878,15 грн, інфляційні витрати складають 3198,07 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості з урахуванням трьох відсотків річних, інфляційних витрат та сплачений судовий збір. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 01.09.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона проти позову заперечувала, посилалась на те, що з відповідачем [PERSON] шлюб розірвано, він не надає коштів на сплату комунальних послуг, а вона не працює і не має можливості сплачувати заборгованість у повному обсязі, хоча частково оплату здійснювала, про що надала квитанції. Посилалась на пропуск строків позовної давності, відсутність укладеного договору з позивачем, та просила звільнити її від сплати заборгованості, а через карантин звільнити її від штрафних санкцій (а.с. 17-20). Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву не подано. Позивачем відповіді на відзив не подано. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9) і є споживачами послуг, які надає позивач. Згідно розрахунку, через несплату за відповідачами виникла заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної вроди для потреб гарячого водопостачання за період з 01.12.2015 по 30.06.2020 у розмірі 57593,02 грн, сума 3% річних за період з липня 2017 по червень 2020 включно складає 1878,15 грн, інфляційні витрати за період з липня 2017 по червень 2020 включно складають 3198,07 грн (а.с. 4,5). Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі за послуги з теплопостачання та гарячої води, встановлений ст.ст. 9, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Доказів, що позивачем послуги не надавались у зазначеному розмірі чи надавались неналежної якості, відповідачем суду не надано. Посилання відповідача на відсутність договору не є підставою для звільнення від сплати за комунальні послуги, оскільки законодавець не ставить в залежність від укладення договору обов`язок по оплаті за надані послуги. Доказів, що відповідачі відмовилися від надання послуг позивача, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості, інфляційних витрат та трьох відсотків річних, суд вважає доведеним наявність заборгованості за послуги, що надає позивач за адресою квартири [ADDRESS] та її розмір. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, діючий Цивільний кодекс не скасовує відповідальності боржника за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання через пандемію, крім того суд враховує, що заборгованість виникла задовго до оголошення карантину. Як встановлено статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачем подано таку заяву у відзиві на позов. Так, позов поданий до суду 31.08.2020, тобто стягненню підлягає заборгованість з серпня 2017 по червень 2020 включно, що згідно розрахунку становить: нараховано 46837,72 грн, сплачено за цей період 4400,00 грн, 46837,72 4400,00 = 42437,72 грн (а.с. 4), три відсотки річних за цей же період становлять 1878,15 11,92 = 1866,23 грн, інфляційні витрати 3198,07 - 30,54 = 3167,53 грн (а.с. 5), тобто загальна сума заборгованості за період у межах строку позовної давності становить: 42437,72 + 3167,53 + 1866,23 = 47471,48 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: позов задоволений на 73,29%, позивачем при подачі позову до суду сплачено 2102,00 грн судового збору, відтак стягненню з відповідачів підлягає 1540,56 грн судового збору, що у рівних частках з кожного складає 770,28 грн.

Outcome: partial