Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 23 грудня 2019 року позивачка звернулася з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим у виконкомі Угорницької сільської ради 20.12.2017 року. Стверджує, що їй не було відомо про існування заповіту до вересня 2019 року, коли вона довідалася від працівників Угорницької сільської ради, що померла [PERSON] посвідчила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла їй. Через необізнаність про існування заповіту, вона пропустила строк для прийняття спадщини, який просить поновити. В судове засіданні позивач та її представник не з`явилися, подали письмові заяви з проханням розглядати справу без їхньої участі, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 26.12.2019 року відкрито провадження у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). 20.12.2017 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено в Угорницькій сільській раді, згідно якого все житловий будинок і земельну ділянку в [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с.12). Згідно витягу про реєстрацію від 22 жовтня 2019 року, приватним нотаріусом Сахро Г.Ф. зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 9). 22 жовтня 2019 року [PERSON] повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини листом приватного нотаріуса Сахро Г.Ф. (а.с. 10). Згідно довідки від 19.11.2019 року № 1288 вбачається, що Угорницька сільська рада повідомила [PERSON] про наявність заповіту 15-18 вересня 2019 року (а.с.17). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін та відповідна судова практика. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. V.Оцінка суду Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність [PERSON] про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1235, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved