Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача Представник позивача [PERSON] 08.04.2021 звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 239149,32 грн та моральної (немайнової) шкоди в розмірі 50000,00 грн, завданих у наслідок дорожньо-транспортної події. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] 12.11.2020 о 12 годині 00 хвилин керуючи автомобілем Volvo FH12.420, д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом КАІSER S3803 д.н.з. [NUMBER] , власником якого являється [PERSON] по вулиці Колгоспній в смт Добровеличківка та при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Незалежності не надав переваги в русі автомобіля Chevrolet Lacettі NF 196 д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі у зв`язку із чим відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] завдано матеріальної шкоди в розмірі 239149,32 грн. Крім того позивач вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок винної особи, яку вона оцінює у 50000 гривень, що спонукало звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник зменшили розмір позовних вимог та просили стягнути з відповідача [PERSON] розмір завданого матеріального збитку в результаті ДТП в сумі 175795,20 грн, послуги евакуатора 2600 гривень, оцінка КТЗ- 3000 гривень, завдану моральну шкоду в розмірі 15000 грн та судові витрати в тому числі і на правничу допомогу 30000 гривень. Позивачка підтримала позовні вимоги з врахуванням зменшення позовних вимог та просила задовольнити. Також позивачка в судовому засіданні пояснила, що у зв`язку із ДТП вона на даний час не має можливості користуватися своїм автомобілем, що зумовило неможливим здійснювати нею підприємницьку діяльність Отже зазначене ДТП призвело до втрати її душевної рівноваги, що зумовило заподіяння їй моральної шкоди. Представник позивача підтримав позовні вимоги із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив задовольнити. Також представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 30000 грн, які документально підтверджені. Представник відповідача до зменшення розміру позовних вимог заперечував посилаючись на порушення вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092. Водночас після зменшення розміру позовних вимог стороною позивача, представник відповідача визнав позовні вимоги щодо заподіяного збитку в результаті ДТП на суму 150000 грн, послуги евакуатора 2600 гривень, оцінку КТЗ- 3000 гривень, завдану моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Водночас судові витрати на правничу допомогу в сумі 30000 гривень не визнавав. Крім того представник відповідача на запитання суду щодо страхування автомобілем Volvo FH12.420, д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом КАІSER S3803 д.н.з. [NUMBER] відповів, що на час ДТП термін страховки вже сплив. Третя особа, на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно належним чином, заперечень до суду не надавав. Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2021 спрощене позовне провадження з повідомленням ( викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи . Протокольною ухвалою суду від 05.10.2021 прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог. Протокольною ухвалою суду від 05.10.2021 за клопотанням представника відповідача повернуто клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2014 з`ясовано, що спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] та складається із автомобіля Chevrolet Lacettі NF 196 реєстраційний номер [NUMBER] ( а.с. 23). Зі змісту постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2020 у справі №387/1052/20 з`ясовано, що [PERSON] 12.11.2020 о 12 годині 00 хвилин керуючи автомобілем Volvo FH12.420, д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом КАІSER S3803 д.н.з. [NUMBER] по вулиці Колгоспній в смт Добровеличківка та при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Незалежності не надав переваги в русі автомобіля Chevrolet Lacettі NF 196 д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі у зв`язку із чим відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 ПДР України. Визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок ( а.с. 8-9). Відповідно до висновку експерта № 254 про вартість матеріального збитку від 16.11.2020 вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки Chevrolet Lacettі NF 196 реєстраційний номер [NUMBER] складає 233549,32 грн. Вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику даного КТЗ дорівнює ринковій вартості та складає 175795,20 грн ( а.с. 11-14). Згідно з договором № 14 на перевезення вантажів на території України від 12.11.2020 та розрахункової квитанції серії ЛЛКД 000739 від 12.11.2020, акту № 14 наданих послуг, заявки №1 від 12.11.2020 на перевезення легкового автомобіля евакуатором у міжміському сполученні з`ясовано, що ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали договір про організацію перевезень вантажів, а саме: вантаж Chevrolet Lacettі NF 196 д.н.з. [NUMBER] ; адреса завантаження смт Добровеличківка Кіровоградської області вулиця Незалежності, 2; адреса розвантаження: [ADDRESS] . Вартість послуг склала 2600,00 гривень ( а.с.15-19). Зі змісту договору №254 на виконання експертної оцінки вартості матеріального збитку від 13.11.2020 та акту № 254 приймання-передачі наданих послуг з`ясовано, що суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] та [PERSON] укладено договір про проведення незалежної оцінки вартості майна, зокрема автотранспортного засобу марки Chevrolet Lacettі NF 196 д.н.з. [NUMBER] . Вартість робіт встановлюється в межах договірних тарифів та складає 3000,00 гривень ( а.с. 21). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За вказаних обставин обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2020 у справі 387/1052/20 , [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Отже обставини щодо винуватих дій водія [PERSON] керуючи автомобілем Volvo FH12.420, д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом КАІSER S3803 д.н.з. [NUMBER] , вчинених 12.11.2020 року о 12 годині 00 хвилин по вулиці Колгоспній в смт Добровеличківка в результаті яких був пошкоджений автомобіль Chevrolet Lacettі NF 196 д.н.з. [NUMBER] , є встановленими і доказуванню в даній справі не підлягають. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи, що згідно з висновком експерта № 254 про вартість матеріального збитку нанесеного в результаті ДТП нанесеного власнику транспортного засобу марки Chevrolet Lacettі NF 196 реєстраційний номер [NUMBER] дорівнює ринковій вартості та складає 175795,20 гривень, а тому до стягнення підлягає саме зазначена сума. Також суд вважає доведеними позовні вимоги щодо витрат позивача, які визнані в судовому засіданні представником відповідача, а саме: 2600 грн 00 коп - витрати на евакуатор та 3000 грн витрати за оцінку колісного транспортного засобу. Зазначені додаткові матеріальні збитки також підлягають стягненню з відповідача. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди суд виходить з наступного. Позивачка просить стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн, визначаючи розмір якої, позивачка враховано характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), характер немайнових втрат (порушення нормального ритму життя, неможливість користуватись пошкодженим автомобілем) та з урахуванням інших обставин. З огляду на те, що немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, моральних страждань через спричинення фізичного болю та страждання особи будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Згідно з ч. 1ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За правилом ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. З урахуванням наданих позивачем доказів в обґрунтування моральної шкоди, приймаючи до уваги негативні наслідки для стану здоров`я після вказаної події та страждання, які зазнала позивачка, оскільки тривалий час не мала можливості користуватися автомобілем, і не мала коштів на придбання іншого з урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою, з яких обставин виходила позивачка, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] відшкодування моральної шкоди в сумі 12000 гривень. Що стосується судових витрат адвоката Ведющенка В.В. на правничу допомогу позивачу, то відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: додаткова угода про визначення суми гонорара адвоката до договору про надання правової допомоги від 06.12.2021; розрахунок витрат на правничу допомогу у справі від 05.10.2021; акт прийому-передачі наданих послуг від 05.10.2021; розрахункова квитанція ААКР №691619 про перерахунок коштів в сумі 30000; витяг з книги обліку доходів і витрат. Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Встановлено, що представник позивача приймав участь в 1 судовому засіданні, водночас у акті зазначена фіксована сума представництва інтересів позивачки у цивільній справі в сумі 30000 грн згідно з актом прийняття-передачі наданих послуг від 05.10.2021. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав витрат на правничу допомогу адвоката за необґрунтованістю. Отже суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу. Зважаючи на зазначене, суд враховує, що підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, але зі зменшенням вартості послуг згідно з актом прийняття-передачі наданих послуг у розмірі 8 000 гривень з врахуванням пропорційності задоволення позовних вимог. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2021 відстрочено позивачу [PERSON] сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення у цій справі судового рішення, а тому суд стягує судові витрати зі сторін пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 22, 979, 990, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 12,13, 19, 76-81, 82, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial