Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулося до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення в сумі 20749,86 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 12128,05 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 6502,50 грн., інфляційні витрати - 1605,26 грн., 3% річних від простроченої суми - 514,05 грн. та судові витрати - сплачений судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Відповідачі свого обов`язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснюють, у зв`язку з чим, мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 17509,90 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 12128,05 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 6502,50 грн., інфляційні витрати - 1605,26 грн., 3% річних від простроченої суми - 514,05 грн.. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення в загальному розмірі 20749 грн. 86 коп., а також судові витрати. Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В призначене судове засідання представник позивача не з`явився. Через канцелярію суду представник позивача Санжаровська О.В., що діє на підставі довіреності, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідачі не подали до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомлених відповідачів в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 12 грудня 2019 року, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вищезазначеною адресою та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат в КП «Харківводоканал» здійснюється за відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , що свідчить про надання позивачем відповідачам послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно положенням п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10 січня 2002 року закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. За п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовим розглядом встановлено, що відповідачі, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснюють несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 12128,05 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2019 року у розмірі 6502,50 грн.. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи відсутність заяви відповідачів про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, позовні вимоги КП «Харківводоканал» про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання у розмірі 12128,05 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення у розмірі 6502,50 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 1605,26 грн. та 3% річних у розмірі 514,05 грн. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 25088 від 02 грудня 2019 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в загальній сумі 1921,00 грн. з відповідачів (по 960,50 грн. з кожного) на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved