Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. 10.12.2019 року за вх. №9346 Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.12.2015 року в сумі 14058,01 та повернення судового збору 1921,00 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором. Під час підготовки справи до розгляду відповідач надала суду копію Свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що 29.04.2017 року відповідач уклала шлюб, при цьому змінивши дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] . Таким чином суд вважає за можливе продовжити розгляд справи з урахуванням даної обстиавини. ІІ. Позиція сторін. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від представника позивача Гребенюка О.С. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність. До суду надійшов відзив на позовну заяву в якій відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі та зазначає, що вона дійсно підписувала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07.02.2007 року та Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.12.2015 року. проте не під час підписання Анкети-заяви, не під час підписання Генеральної угоди, її ніхто з Умовами та Правилами надання банківських послуг не знайомив, та про те, що вона повинна знайомитись з даними правилами на офіційному сайті банку, вона дізналась тільки з позовної заяви. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, а також відповідач, в судове засідання не з`явилась, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із змісту позовної заяви, 07.02.2007 року [PERSON] стала клієнтом банку ідентифікувавшись та ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. 25.12.2015 року [PERSON] підписала Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9095.54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав і станом на 18.11.2019 року має заборгованість - 14058.01 грн., яка складається з наступного: - 4695.32 грн. - заборгованість за кредитом; - 1985.55 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 0.00 грн. - заборгованість за комісією; - 5885.54 грн. - заборгованість за пенею; - 1491.60 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні його позовних вимог до [PERSON] виходячи з наступних міркувань. Із змісту позовної заяви вбачається, що 07.02.2007 року відповідачем була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідно до якої, останній отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Розмір кредиту в наданій суду заяві не зазначено. Згідно інформації викладеної у вказаній заяві [PERSON] , остання висловила свою згоду з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, при цьому він ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. 25.12.2015 року [PERSON] підписала Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідач [PERSON] підтвердила в судовому засіданні факт підписання нею 25.12.2015 року Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, а тому на думку суду суд вважає що позов підлягає до задоволення. Разом з тим ч. 3 ст.551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір неустойки в даному випадку значно перевищує суму заподіяних збитків, оскільки сума заборгованості (по тілу кредиту) складає 4695.32 грн. а заборгованість за пенею 5885.54 грн., відповідач частково погасила кредит, крім того на неї накладені штрафні санкції які майже дорівнюють сумі заборгованості по кредиту(1985.55 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 1491.60 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди що складає 3477, 15 грн.) суд вважає за можливе зменшити суму заборгованості за пенею, яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того при вирішенні даного питання суд враховує матеріальний стан як позивача так і відповідача. Позивачем є фінансова установа яка не перебуває в стані ліквідації чи банкрутства разом з тим відповідач перебуває в скрутному матеріальному становищі оскільки на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за малолітнім сином [PERSON] [INFO] . Дитину відповідно до довідки виданої Лехнівським старостинським округом Березанської міської ради Київської області № 235 від 05.06.2020 року виховує сама. За таких обставин суд приходить до висновку, що можливо зменшити суму заборгованості за пенею, яка підлягає стягненню з відповідача з 5885.54 грн. до 385,54 коп., та вважає що таке зменшення пені не може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та не призведе до порушення балансу інтересів сторін, оскільки для фінансової установи дана сума не є значною, проте може поставити матір з малолітньою дитиною на межу виживання.

Outcome: approved