Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Макарівська районна державна адміністрація Київської області в особі Служби у справах дітей та сім'ї (далі - ССД Макарівської РДА, позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON], (далі - відповідач), вказавши третьою особою - [PERSON], в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON], 2015 року народження; призначити опікуном дитини [PERSON]; стягнути з відповідачки аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], яку після народження відмовилась забирати з полового будинку. Окрім того, своєю письмовою заявою від 25.06.2015 року [PERSON] відмовилась від своєї доньки та надала згоду на її усиновлення. По даний час долею дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, що свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов'язків. З батьком дитини відповідачка в шлюбі не перебувала. Запис про батька в свідоцтві про народження зроблено на підставі заяви матері, у відповідності зі статтею 55 Кодексу Республіки Білорусь про шлюб та сім'ю. 30 жовтня 2015 року [PERSON], 2015 року народження, як таку, що залишена без батьківського піклування, наказом служби у справах дітей та сім'ї Макарівської райдержадміністрації № 014 від 30.10.2015 року було передано на тимчасове влаштування до сім'ї [PERSON], оскільки вона являється її рідною тіткою. У судовому засіданні представник позивача Ілюшенко К.В. та прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Малашич Ю.Ю. вимоги за позовом підтримали, просили їх задовольнити із вказаних у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явилася, згідно письмової заяви просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 30.10.2015 року малолітня [PERSON] перебуває у її сім'ї в м. Жашків. Вона бажає бути опікуном дитини. Сама є матір'ю двох дітей, яким 6 та 2,5 років. Відповідачка по справі з жовтня 2015 року по даний час своєю донькою не опікується, не цікавиться її станом здоров'я та розвитку, тривалий час знаходилась у батьків в селі Соболівка Макарівського району, проте не виявила бажання побачити свою дитину. Вислухавши пояснення сторін, заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги мають бути задоволені в повному обсязі. 21 червня 2015 року [PERSON], [INFO], громадянка України, перебуваючи на території Республіки Білорусь у м. Мінськ, народила доньку [PERSON], свідоцтво про народження [NUMBER], видане 25.06.2015 року В/ЗАГС адміністрації Ленінського району м. Мінськ, зареєстровану громадянкою України, та відмовилась забирати її з пологового будинку. З батьком дитини відповідачка в шлюбі не перебуває. Запис про батька зроблено на підставі заяви матері, у відповідності зі статтею 55 Кодексу Республіки Білорусь про шлюб та сім'ю. Окрім того, своєю письмовою заявою від 25.06.2015 року, засвідченої головним лікарем 3-ї міської клінічної лікарні імені Є.В. Клумова, відповідач фактично відмовилася від своєї дитини та надала згоду на її усиновлення. 29жовтня 2015 року Макарівська районна державна адміністрація, виступаючи, як орган опіки та піклування, в особі виконуючої обов'язки начальника служби у справах дітей та сім'ї Макарівської райдержадміністрації Морозюк Т.Д., забрала дитину з Третьої міської клінічної лікарні імені Є.В. Клумова м. Мінськ, про що свідчить відповідний акт передачі дитини від 29.10.2015 року. 30жовтня 2015 року [PERSON] [INFO], як таку, що залишена без батьківського піклування, наказом служби у справах дітей та сім'ї Макарівської райдержадміністрації № 014 від 30.10.2015 року було передано на тимчасове влаштування до сім'ї [PERSON], оскільки вона являється її рідною тіткою (копія наказу та відповідні свідоцтва про народження дитини містяться в матеріалах справи). Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав органу опіки і піклування від 25.12.2015 року № 06.10-05/3848 [PERSON] вважається такою, що ухиляється від обов'язку по вихованню своєї малолітньої доньки, вона не проявляє батьківської турботи до неї та на підставі цього, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої доньки, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підставою позбавлення батьківських прав відповідно до п.1, п.2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення батьками дитини від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також якщо батьки не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування. Так, відповідно до ч.2 ст. 143 СК України, мати, яка не перебуває у шлюбі, зобов'язана забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я. Як встановлено судом, відповідачка дитину з лікарні не забрала. Окрім того, написала відмову від дитини та надала згоду на її усиновлення. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи викладене, в ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідачка свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов'язків відносно своєї дитини [PERSON], [INFO], а тому, враховуючи її інтереси, суд вважає, що позов про позбавлення відповідачки батьківських прав слід задовольнити. Вирішуючи вимоги про призначення опікуна над малолітньою дитиною, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 55, 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Відповідно до ч.3 ст. 60 та ч.4 ст.63 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Так відповідно до подання органу опіки та піклування Макарівської райдержадміністрації №01-29/689 від 24.12.2015 року, вважають за доцільне призначити опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], її рідну тітку - [PERSON], [INFO], яка перебуває на обліку у службі у справах дітей Жашківської райдержадміністрації Черкаської області, як кандидат в потенційні опікуни та внесена до ЄІАС «Діти» за №93/02-06 від 08.09.2015 року. Як було встановлено вище, 31 жовтня 2015 року [PERSON] [INFO], як таку, що залишена без батьківського піклування, наказом служби у справах дітей та сім'ї Макарівської райдержадміністрації № 014 від 30.10.2015 року було передано на тимчасове влаштування до сім'ї [PERSON], оскільки вона являється її рідною тіткою. Відповідно до довідки №8342, виданої 30.11.2015 року виконкомом Жашківської міської ради Черкаської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею за вказаною адресою проживає [PERSON], [INFO], та перебуває на її повному утриманні. Враховуючи викладене, позовні вимоги про призначення позивача опікуном малолітньої дитини, суд вважає такими, що також підлягають задоволенню. Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Як встановлено ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини, що впливають на розмір аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів у заявленому розмірі, враховуючи також той факт, що відповідач має певні обов'язки щодо утримання ще однієї своєї дитини, а саме сина - [PERSON], 2000 року народження, відносно якого вона теж позбавлена батьківських прав згідно рішення Макарівського районного суду Київської області №370/699/15-ц від 22.06.2015 року. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved