Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

І. Зміст заявлених вимог. 1. В січні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що 29 вересня 1998 року державний нотаріус Бориспільської державної нотаріальної контори Сіпко Л.М. видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1923, на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Однак в цьому правовстановлюючому документі зазначено дошлюбне прізвище заявника. У зв`язку з цим приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченко А.П. відмовляє у посвідченні договору купівлі-продажу вказаного об`єкту нерухомого майна. Тому [PERSON] просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 29 вересня 1998 року державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Сіпко Л.М. та зареєстроване в реєстрі за №1923. ІІ. Позиції учасників цивільного процесу з приводу поданої заяви. 2. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримує заяву та наполягає на її задоволенні. 3. Представник заінтересованої особи не з`явився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду цивільної справи. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4. 29 вересня 1998 року державний нотаріус Бориспільської державної нотаріальної контори Сіпко Л.М. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1923, на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] (а.с.10). 5. 10 січня 2019 року приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченко А.П. відмовив [PERSON] у посвідченні договору купівлі-продажу вказаного об`єкту нерухомого майна у зв`язку з тим, що відрізняються прізвища власника та продавця домоволодіння. Ця обставина підтверджується копією листа приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Кузьміченка А.П. №2/01-16 від 10 січня 2019 року (а.с.15). 6. Спірні правовідносини регулюються главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України. IV. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви. 7. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 8. Згідно з ч.1 ст.259 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. V. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви. 9. Встановлено, що 8 травня 1998 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . До укладення шлюбу вона мала прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією повторного свідоцтва про шлюб від 22 вересня 2010 року (а.с.9). 10. 19 червня 1993 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . До укладення шлюбу вона мала прізвище « [PERSON] ». Це підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19 червня 1993 року (а.с.7). 11. Аналіз цих обставин свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. 12. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення права заявника на розпорядження її майном слід встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 29 вересня 1998 року державним нотаріусом Бориспільської державної нотаріальної контори Сіпко Л.М. та зареєстроване в реєстрі за №1923.

Outcome: approved