Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

КС «Ощад Каса» звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою заяву позивач пояснює тим, що 14.09.2016 року між КС «Ощад Каса» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ОК-4/0112/16/8/1, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 3300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60,00 % річних, що підтверджується видатковим касовим ордером № 0000111 від 14.09.2016 року. Позивач виконав умови договору, а саме надав кредит, однак відповідач не виконує умов договору, а саме в частині своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих процентів. 04.01.2018 року КС «Ощад Каса» скерували до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог по стягненню заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку грошові вимоги КС «Ощад Каса» до відповідача по кредитному договору, станом на 04.01.2018 року, складають 6606,91 грн., з них: 1892,21 грн. пеня за період з 25.10.2016 р. по 04.01.2018 р.; 1914,70 грн. несплачена сума процентів станом на 04.01.2018 р.; 2800,00 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не зявився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, не подав відзив, а представник позивача подав заяву, в якій не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглядає справу заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 14.09.2016 р. між КС «Ощад Каса» та [PERSON] укладено кредитний договір № ОК-4/0112/16/8/1 про надання фінансового кредиту в сумі 3300,00 грн. строком до 19.10.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60,00 % річних. Відповідно до видаткового фіскального чеку № 0000111 від 14.09.2016 року [PERSON] отримала даний кредит. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином\~ відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, спілка виконала звої зобовязання та надала відповідачу кредит, а відповідач не виконав умови договору та не сплачує кошти за отриманий кредит, що призвело до утворення заборгованості, що підтверджується розрахунком, який є обґрунтованим, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 04.01.2018 року грошові вимоги до відповідача по кредитному договору складають 6606,91 грн. з них: 1892,21 грн. пеня за період з 25.10.2016 р. по 04.01.2018 р.; 1914,70 грн. несплачена сума процентів станом на 04.01.2018 р.; 2800,00 грн. заборгованість по сплаті основної суми кредиту. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Позивачем до позовної заяви не надано доказів щодо належних витрат саме на правову допомогу, зокрема не подано відомостей про ФОП [PERSON], що він є фахівцем у галузі права, не подано розрахунку часу та фактичних витрат відповідно до витраченого часу. Витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Тому, за вказаних обставин, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1600,00 грн., а в частині стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити. На підставі зазначеного та

Outcome: partial