Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Комунальне підприємство «Житсервіс-2» звернулося до суду позовними вимогами щодо стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті витрат на утримання житлових будинків та прибудинкових територій в розмірі 675 грн. 08 коп., мотивуючи тим, що відповідач зареєстрований та мешкає в квартирі [ADDRESS] та пільг з оплати житлово - комунальних послуг у відповідача не має. Зазначений будинок являється комунальною власністю Ізмаїльської міської громади, від імені якої загальне керівництво здійснює міська Рада. Згідно договорів на утримання житлових будинків і прибудинкових територій, що знаходяться у власності міських рад від 03.01.2007 р. та 01.06.2011 р., укладених між УЖКГ Ізмаїльської міської ради та КП «Житсервіс-2» будинок знаходиться на обслуговуванні у позивача. В порушення п. 35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» відповідач користується послугами КП «Житсервіс-2», але своєчасно не сплачує за надані послуги, в результаті чого, станом на 01.12.2013 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 675 грн. 08 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідача на користь КП «Житсервіс-2» заборгованість з оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 675 грн. 08 коп. та пояснила, що вказана заборгованість накопичувалась з січня 2008 року, оскільки відповідач частково сплачував за надані послуги, але за деякі місяці не сплатив. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову мотивуючи тим, що між ним та КП «Житсервіс-2» фактично склались договірні відносини по обслуговуванню будинку і прибудинкової території та за фактично отримані надані позивачем послуги він здійснює оплату. Також, як зазначив відповідач, працівники КП «Житсервіс - 2» не надають всіх послуг які враховуються при розрахунку тарифів вартості послуг позивача та послуги з обслуговування будинку і прибудинкової території, надаються не належним чином, у зв'язку з чим він неодноразово звертався до адміністрації КП «Жилсервіс-2». Крім цього, як пояснив відповідач в даний час в нього викликає сумнів щодо нарахованої суми заборгованості, оскільки після внесення запису до його розрахункової книжки про наявність заборгованості станом на 01.03.2011 року в сумі 708 грн. 65 коп., відповідач щомісячно сплачував по 115 грн. 70 коп., проте 03.01.2014 року відповідач отримав квитанцію про сплату комунальних послуг на суму 790 грн. 85 коп., що викликає сумнів в об'єктивності її нарахування. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальною площею - 68,1 кв. м., на його ім'я відкритий особовий рахунок, що підтверджується поясненнями сторін і з огляду на вимоги ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно даних особового рахунку заборгованість [PERSON] по оплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.12.2013 року становить 675 грн. 08 коп. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно договорів на утримання житлових будинків та прибудинкових територій від 03.01.2007 р. та 01.06.2011 р., укладених між УЖКГ та КП «Житсервіс - 2» та доданого до нього переліку переданих замовником виконавцю на обслуговування житлових будинків та прибудинкових територій, будинок № 288 по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі знаходиться на обслуговуванні у позивача, який зобов'язаний виконувати функції з утримання житлових будинків і прибудинкових територій, надавати житлово-комунальні послуги та проводити розрахунки з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень в будинках комунальної власності. Склад витрат пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій, які входять в плату за користування житлом, затверджені Постановами Кабінету Міністрів України №939 від 22.07.1998 року та №529 від 20.05.2009 року. Також, перелік послуг, які надаються КП «Житсервіс - 2» відповідає Примірному переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року №150. Відповідач своєчасно не сплатив надані послуги КП «Житсервіс-2», в результаті чого за ним виникла заборгованість згідно даних особового рахунку в розмірі 675 грн. 08 коп. станом на 01.12.2013 року. Зазначена заборгованість на день розгляду справи в суді не виплачена. Відповідно п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати, пов'язані з підприємствами по обслуговуванню житла. Згідно п. 35 вказаних вище «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» власники, наймачі та орендатори житлових приміщень зобов'язані виконувати Правила, своєчасно вносити плату за обслуговування та ремонт будинку, плату за наймання або оренду квартири, комунальні та інші послуги. Відповідно до рішень виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 507 від 15.05.2008 року, №847 від 05.07.2007 року, №1620 від 18.11.2010 року встановлений базовий тариф за користування житлом та утримання житлових будинків та прибудинкових територій за 1 кв. м. загальної площі на місяць з урахуванням ПДВ для будинків, які не обладнані ліфтами. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач [PERSON] посилався на те, що комунальні послуги надавались позивачем не в повному обсязі і не належним чином. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, суд вважає, що відповідачем [PERSON] не надано належних доказів про ненадання окремих видів комунальних послуг позивачем, а тому такі твердження відповідача є необґрунтованими. Інших доказів, окрім наявних у справі, у підтвердження своїх позовних вимог та заперечень сторонами надано не було. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов комунального підприємства «Житсервіс-2» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території підлягає задоволенню, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 675 грн. 08 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved