Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 10.08.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання договору купівлі-продажу дійсним, мотивуючи тим, що 21.09.1999 року між [PERSON] та [PERSON] на Одеській біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Фактично сторонами за договором були здійсненні всі дії, спрямовані на виконання своїх зобов`язань, проте розпорядитися належним їй майном позивачка можливості не має у зв`язку з тим, що договір укладений на товарній біржі та нотаріально не посвідчений, крім того, прізвище позивача у договорі помилково вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Заяви, клопотання 01.09.2020 року та 10.11.2020 року від позивача надійшли заяви про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2020 року справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 10.12.2020\~року ухвалено\~провести розгляд\~справи в\~заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяв від 01.09.2020 року та 10.11.2020 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Фактичні обставини справи, встановлені судом 21.09.1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на Одеській товарній біржі, реєстровий номер № 4833 від 21.09.1999 року (а.с. 11). Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» № 1986 від 30.11.2020 року власником житлового будинку [ADDRESS] , є [PERSON] (російською мовою) (1/1 частка) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, реєстр № 4833 від 21.09.1999 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 1-55 від 29.09.1999 року. Всі зобов`язання за договором купівлі - продажу сторонами виконані в повному обсязі. Проти нотаріального посвідчення договору відповідач ухиляється, що підтверджено листом від 21.08.2020 року. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 23.06.2012 року, прізвище позивача вказано українською « [PERSON] ». У інших документах на ім`я позивача, зокрема, посвідченні водія, свідоцтві про народження, свідоцтві про укладення шлюбу, свідоцтві про народження дитини, прізвище останнього вказано російською « [PERSON] ». Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Згідно зі ст. 224 ЦК України (у редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (стаття 128 ЦК України (у редакції 1963 року). Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України (у редакції 1963 року), недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 ЦК України у редакції 1963 року). Статтею 227 ЦК України (у редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Отже, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише повне чи часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди. Крім того, за змістом ст. ст. 128, 153 ЦК України (у редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Враховуючи, що в усіх документах, окрім спірного договору купівлі-продажу від 21.09.1999 року та технічної документації на будинок прізвище позивача вказано російською « [PERSON] », у паспорті громадянина України українською « [PERSON] » та у п. 9 спірного договору своє прізвище вказано позивачем російською « [PERSON] », суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог в частині встановлення факту належності [PERSON] вищевказаного договору. Враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, проте відповідач від нотаріального посвідчення договору ухиляється, що позбавляє позивача можливості розпорядитися належним йому майном, суд вважає за можливе визнати спірний договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Одеською товарною біржею, реєстраційний № 21.09.1999 року, дійсним.

Outcome: approved