Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 27.10.2020 року [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ПСГП «Йосипівське» про визнання договору оренди землі недійсним, в обґрунтування якого зазначила, що 09.10.2020 їй стало відомо, що її земельна ділянка, кадастровий номер 1823484000:08:000:0207, загальною площею 0,9310 га цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області перебуває в оренді з 2016 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.04.2016 було внесено запис про інше речове право на підставі договору оренди земельної ділянки від 20.12.2015, укладеного між ПСП «Йосипівське» та позивачем строком на 10 років. Представники ПСГП «Йосипівське» жодного разу не зверталися до позивачки з пропозицією укласти договір оренди на земельну ділянку, тому вона не могла підписувати вищезазначений договір оренди. Позивач вказує, що нікому не давала оригінали чи копії державного акту на земельну ділянку. Про те, що існує договір оренди вона дізналася випадково, коли хотіла укласти договір оренди з іншим сільськогосподарським підприємством. Крім того, орендна плата за землекористування від відповідача не надходила. Позивач просить суд визнати договір оренди земельної ділянки від 20.12.2015 року, об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий номер 1823484000:08:000:0207 загальною площею 0,9310 га з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області, укладений між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Йосипівське», недійсним. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 11.11.2020 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 02 грудня 2020 року та задоволено клопотання про витребування договору оренди земельної ділянки. 26.11.2020 від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без її участі. Позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. 02.12.2020 на електронну адресу суду з архіву Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшов лист на виконання ухвали Малинського районного суду Житомирської області про витребування доказів, в якому зазначено, що виконання ухвали є неможливим, оскільки реєстраційні справи, які були заведені відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Малинського районного управління юстиції були передані до Малинської районної державної адміністрації згідно з Актом прийому-передачі реєстраційних справ по речовим правам на нерухоме майно та їх обтяжень від 10.06.2016. Ухвалою від 02.12.2020 (зважаючи на предмет спору в даній справі, клопотання позивача про витребування доказів, що було задоволено ухвалою суду, яка не виконана з об`єктивних причин) суд визнав явку позивача та/або його представника у підготовче судове засідання обов`язковою, відклав підготовче судове засідання на 23.12.2020. Ухвалою від 23.12.2020, у зв`язку з неявкою позивача та її представника у підготовче судове засідання та відсутністю відомостей про вручення їм копії ухвали та судової повістки, підготовче судове засідання відкладено на 12 годину 22 січня 2021 року та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 90 днів з дня відкриття провадження у справі. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду із клопотанням від 22.01.2021 про проведення судового засідання за наявними матеріалами буз участі представника позивача. В клопотанні зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, права представника позивача відомі та зрозумілі, інших заяв, клопотань, відводів не має, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Ухвалою від 22.01.2021 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 30 хвилин 15 лютого 2021 року. 15.02.2021 о 09 год. 00 хв. електронною поштою надійшло до суду клопотання від представника позивача [PERSON] про перенесення розгляду справи та здійснення судового провадження у справі дистанційно в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва. Ухвалою від 15.02.2021 у задоволенні клопотання відмовлено. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав. У зв`язку з неявкою представника відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 165399 віл 30.10.2003року, [PERSON] належить земельна ділянка кадастровий номер 1823484000:08:000:0207 площею 0,9310 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Йосипівської сільської ради (а.с.19). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 227675604 від 11.10.2020 року, право власності позивача на земельну ділянку кадастровий номер 1823484000:08:000:0207 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 16.04.2016 (а.с.15). Також з даної довідки вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване речове право - право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1823484000:08:000:0207 на підставі договору оренди від 20.12.2015 року. Строк дії договору визначений - 10 років, суб`єктами даного договору є [PERSON] та ПСГП «Йосипівське». Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір з приводу визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.4 ст.202 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов`язані з орендою землі є Закон України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року (в чинній на день укладення спірних договорів оренди редакції Закону від 11.08.2013 року). Відповідно до ст. 13 Закону договір оренди - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є умови про об`єкт оренди, строк дії договору та орендна плата, із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Згідно з ч.2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами(постанова КЦС ВС від 22.01.2020 року у справі №674/461/16-ц). Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено (постанова ВП ВС від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам 2 та 3 статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином, і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими. Згідно з правовим висновком ВП ВС від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Отже, для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і по захист яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права. Враховуючи наведене, [PERSON] обрала неефективний спосіб захисту, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним. При цьому суд роз`яснює, що за наявності для того підстав, позивач не позбавлена права заявити вимогу про усунення перешкод у користуванні належним їй майном, зокрема, шляхом пред`явлення вимоги про повернення земельної ділянки або скасування запису про державну реєстрацію речового права. Негаторний позов можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця земельної ділянки (постанова ВП ВС від 04.07.2018 року у справі №653/1096/16-ц). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Розподіл судових витрат Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати (сплачений судовий збір) не підлягають розподілу між сторонами.

Outcome: dismissed