Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третьої особи 1. Виклад позиції позивача. 01.04.2019 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, який ухвалою суду від 02.04.2019 року залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків. У позовній заяві з виправленими недоліками позивач [PERSON] просить звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Шаргородського районного суду від 26.11.2009 року; звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року в розмірі 14485,98 грн.; стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що рішенням Шаргородського районного суду від 26.11.2009 року у справі №2-660/2009 з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття. Діти проживали з відповідачем [PERSON] до жовтня 2018 року. Відповідач [PERSON] вчиняла сварки і конфлікти з дітьми, погрожувала їм фізичною розправою, у зв`язку із чим в жовтні 2018 року діти виявили бажання проживати з ним, але так як він перебував на заробітках за межами України, то на цей час, доки він знаходився за кордоном, діти проживали з його матір`ю - [PERSON] , [INFO] у [ADDRESS] . У грудні 2018 року він повернувся із заробітків з-за кордону і доньки перейшли проживати до нього і з того часу проживають з ним у [ADDRESS] та знаходяться на повному його утриманні. 06.02.2019 року Комісія з питань захисту прав дітей Шаргородської РДА розглянула його заяву і визначила місце проживання дітей з ним, про що 11.02.2019 року видано розпорядження голови Шаргородської РДА. Відповідач втратила право на отримання аліментів, оскільки діти проживають з ним, кошти на утримання дітей витрачаються не на їх користь та не за призначенням, всупереч вимогам ст.179 СК України. [PERSON] з дітьми не проживає, не спілкується, утриманням не займається, тоді як з нього стягуються аліменти, а діти проживають з ним та перебувають на його утриманні. З наведених підстав, вважає, що, відповідно до вимог ч.4 ст.273 ЦПК України, ст.ст.188, 197 СК України, наявні підстави для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами та від подальшої сплати аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання їх дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача - адвокат Солоненко Б.М., що діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26.04.2019 року, довіреності від 26.04.2019 року (а.с.46-47), в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити та звільнити позивача від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Шаргородського районного суду від 26.11.2009 року; звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами за період з 01.10.2018 року по 31.03.2009 року в розмірі 14485,98 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. з підстав, що наведені в позові. Представник позивача суду пояснив, що неповнолітні діти позивача [PERSON] та [PERSON] через конфлікти з матір`ю - відповідачем [PERSON] вирішили проживати з батьком [PERSON] . В жовтні 2018 року діти сторін пішли проживати із бабусею [PERSON] , оскільки батько [PERSON] знаходився на заробітках за кордоном. Проте, за час проживання дітей з бабусею кошти на їх утримання надсилав позивач [PERSON] . Коли у грудні 2018 року [PERSON] повернувся із заробітків, то діти почали проживати з ним, перебували на його повному утриманні, у зв`язку із чим аліменти на їх утримання безпідставно стягуються з позивача, який самостійно займається утриманням дітей, так як відповідач не надає коштів і іншим чином не приймає участі у вихованні та утриманні доньок. В січні 2019 року Органом опіки та піклування Шаргородської РДА проведено обстеження умов проживання дітей і встановлено, що останні проживають з батьком [PERSON] 11.02.2019 року через наявність спору щодо місця проживання дітей Шаргородською РДА прийнято розпорядження про визначення місця проживання дітей з батьком - позивачем [PERSON] , якому передувало рішення Комісії з питань захисту прав дітей від 06.02.2019 року. Всі ці обставини свідчать про те, що з часу стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання дітей змінилися обставини і позивача слід звільнити від сплати аліментів та від заборгованості за аліментами з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом та не подала відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 22.04.2019 року (а.с.39-40). 3. Виклад позиції третьої особи - Шаргородського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Представник третьої особи - [PERSON] в суді пояснила, що в її провадження знаходиться виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. [PERSON] має заборгованість за аліментами. У випадку, якщо суд звільнить [PERSON] від сплати аліментів та від сплати заборгованості за аліментами, Шаргородським РВ ДВС буде виконуватися відповідне рішення суду, а на даний час відсутні підстави для того, щоб не стягувати аліменти з [PERSON] ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи 1. Представник позивача адвокат Солоненко Б.М. 18.06.2019 року 18.07.2019 року подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду (а.с.72, 92). Крім того, 30.05.2019 року представник позивача адвокат Солоненко Б.М. подав заяву про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] (а.с.59). Також, у судовому засіданні представник позивача адвокат Солоненко Б.М. заявив усне клопотання, яке внесене до протоколу судового засідання, про здійснення виклику відповідача [PERSON] шляхом поміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України та здійснення запиту до органу місцевого самоврядування про фактичне місце проживання відповідача, оскільки позивачеві не відоме фактичне місце проживання [PERSON] (а.с.79). 2. Відповідач [PERSON] не подавала до суду заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи. 3. Представник третьої особи - Шаргородського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області подавав 19.06.2019 року заяву про розгляд означеної справи у відсутності представника Шаргородського ДВС (а.с.74). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою суду від 02.04.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви (а.с.30-31). 2. Відповідно до ухвали судді від 22.04.2019 року прийнято до провадження Шаргородського районного суду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Шаргородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого провадження та призначено підготовче судове засідання, запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву (а.с.39-40). Підготовче судове засідання 14.05.2019 року відкладено на 30.05.2019 року у зв`язку із неприбуттям позивача, його представника, відповідача (а.с.50). 3. В підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив здійснювати підготовче судове засідання у відсутності відповідача - [PERSON] , належно повідомленої про дату, час та місце засідання. 4. Відповідно до ухвали суду від 30.05.2019 року закрито підготовче провадження у означеній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено заяву представника позивача - адвоката Солоненка Б.М. та викликано у судове засідання для допиту в якості свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.61-62). 5. 19.06.2019 року відкладено судовий розгляд за клопотанням представника позивача (а.с.75). 6. 02.07.2019 року в судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд задовольнив клопотання представника позивача адвоката Солоненка Б.М. про здійснення виклику відповідача [PERSON] у судові засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, про здійснення запиту до органу місцевого самоврядування про фактичне місце проживання відповідача, оскільки позивачеві не відоме фактичне місце проживання [PERSON] , судове засідання відкладено у зв`язку із неприбуттям відповідача (а.с.79). 7. 18.07.2019 року судове засідання відкладено у зв`язку із неприбуттям відповідача (а.с.93). 8. 30.07.2019 року судом постановлено ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі (а.с.102). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо звільнення від сплати аліментів, стягнутих за рішенням суду, та щодо звільнення від заборгованості за аліментами. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Суд встановив, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, відповідно, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6, 9). Рішенням Шаргородського районного суду від 26.11.2009 року у справі №2-660/2009 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18.11.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. По вказаному рішенню Шаргородського районного суду 26.11.2009 року видано виконавчий лист (а.с.11-12). За вказаним виконавчим листом Шаргородським РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження №16440019 і проводиться стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей, при цьому, з вересня 2018 року по березень 2019 року включно виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 21579,58 грн., що вбачається із розрахунку заборгованості за аліментами по виконавчому провадженню, який здійснено державним виконавцем Греля Н.А. станом на 01.04.2019 року (а.с.28). З 18.10.2018 року по 26.12.2018 року діти сторін: неповнолітня [PERSON] , [INFO] , та малолітня [PERSON] , [INFO] , тимчасово проживали у своєї бабусі - [PERSON] , 1951 року народження, в [ADDRESS] , що вбачається із довідки виконкому Шаргородської міської ради від 14.03.2019 року за №695 (а.с.21). Також, вказана обставина підтверджується Актами проведення оцінки рівня безпеки дитини від 23.10.2018 року, який проведено начальником відділу опіки, піклування та усиновлення дітей Шаргородської РДА, головним спеціалістом Служби у справах дітей Шаргородської РДА та практичним психологом, з яких вбачається, що діти сторін: неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON] фактично проживають у [ADDRESS] , в сім`ї баби [PERSON] та діда [PERSON] ; фактично догляд за дітьми здійснює баба - [PERSON] ; батько дітей знаходиться на заробітках за межами України, мати дітей знаходиться за іншим місцем проживання, зокрема, у своїх батьків; встановлено небезпечну поведінку матері, яка часто вчиняє сварки, погрожує дітям фізичною розправою (а.с.13-16, 17-20). За вказаних обставин, відповідно до результатів проведення оцінки рівня безпеки дітей, їх взято під соціальний супровід, що вбачається із вказаних вище Актів. З довідки, виданої виконкомом Шаргородської міської ради 11.03.2019 року за №668, вбачається, що на утриманні [PERSON] , який зареєстрований і проживає в [ADDRESS] , знаходяться неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Разом з тим, із вказаної довідки не вбачається, з якого саме часу неповнолітні діти сторін: [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивача, у зв`язку із суд позбавлений можливості на її підставі встановити обставину, на яку зсилається у позові [PERSON] про те, що діти знаходяться на його утриманні з 01.10.2018 року, тому суд приймає означену довідку як доказ того, що саме станом на 11.03.2019 року діти перебувають на утриманні позивача, що зафіксовано органом місцевого самоврядування. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, будинку, осіб від 11.03.2019 року за №667, виданої виконкомом Шаргородської міської ради вбачається, що станом на вказану дату у квартирі [PERSON] по [ADDRESS] зареєстровані батько [PERSON] , матір [PERSON] , діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Разом з тим, вказана довідка не підтверджує обставини, на яку зсилається позивач у позові про те, що діти з 01.10.2018 року проживають з ним, оскільки з означеного документу вбачається, що він виданий 11.03.2019 року, тобто органом місцевого самоврядування зафіксовано факт проживання дітей з позивачем станом на 11.03.2019 року. Неповнолітня [PERSON] [INFO] народила сина - [PERSON] (а.с.25), який захворів, перебував на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні з діагнозом: гастрошизіс (а.с.26) та помер [INFO] (а.с.27). 23.01.2019 року Органом опіки та піклування Шаргородської РДА, у зв`язку із надходженням заяви позивача [PERSON] про визначення місця проживання дітей з ним проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання, про що складено акт, в якому зазначено, що [PERSON] просить визначити місце проживання дітей з ним, так як діти через конфлікти з матір`ю пішли від неї проживати до бабусі [PERSON] , оскільки він перебував на заробітках, а з січня 2019 року проживають з ним у [ADDRESS] (а.с.104). 06.02.2019 року Комісія з питань захисту прав дитини Шаргородської РДА прийняла рішення №19 «Про визначення місця проживання неповнолітніх дітей», відповідно до якого вирішила, що наявні підставі для визначення місця проживання дітей [PERSON] з ним (а.с.103). Шаргородською РДА як органом опіки та піклування 11.02.2019 року прийнято розпорядження за №41 «Про визначення місця проживання неповнолітніх дітей», відповідно до якого визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , біля батька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною 3 ст.160 СК України встановлено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, судом встановлено, що місце проживання малолітньої [PERSON] визначено біля батька саме на підставі розпорядження Шаргородської РДА за №41 від 11.02.2019 року, тобто з 11.02.2019 року. Неповнолітня [PERSON] , будучи допитаною в судовому засіданні, пояснила, що проживала з жовтня 2018 року по грудень 2018 року з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , а з січня 2019 року почала проживати із батьком [PERSON] , оскільки матір [PERSON] часто вчиняла сварки та конфлікти з нею та молодшою сестрою [PERSON] , погрожувала фізичною розправою, у зв`язку із чим вона визначила місце свого проживання із батьком. Так як виник спір про місце проживання її та сестри, то батько звертався в опікунські органи, які прийняли рішення, яким визначили, що вона та сестра повинні проживати з батьком. Вона погоджується із таким рішенням. Батько [PERSON] утримує її належним чином, не вчиняє безпідставних конфліктів, сварок. На сьогодні вона та молодша сестра знову проживають з бабусею, оскільки батько поїхав на заробітки за межі України. Суд вважає, що внаслідок наявності спору щодо визначеного місця проживання неповнолітньої [PERSON] , Шаргородською РДА як органом опіки та піклування, а також Комісією з питань захисту прав дитини Шаргородської РДА, які є колегіальними органами, покликаними вирішувати спори в інтересах дітей, правомірно визначено місце проживання дитини біля батька [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю позивача [PERSON] . В жовтні 2018 року діти [PERSON] - її онуки [PERSON] та [PERSON] через постійні безпідставні конфлікти з матір`ю прийшли проживати до неї, так як позивач був на заробітках за кордоном. В кінці грудня 2018 року позивач повернувся і діти пішли проживати до нього, проживають з батьком до цього часу, хоча в даний момент позивач знаходиться на заробітках, але надає кошти на утримання дітей. Разом з тим, суд прийшов до висновку, що уповноваженим компетентним органом прийнято рішення про місце проживання дітей біля батька, зокрема, Шаргородською РДА як органом опіки та піклування, тому вважає, що саме з 11.02.2019 року, тобто з дня визначення місця проживання дітей з позивачем [PERSON] , діти перебувають на його повному утриманні. Також, суд вважає, що внаслідок істотної зміни обставини в обов`язку сплати аліментів позивачем, покладеного на нього рішенням суду, а саме - повного перебування на його утриманні з 11.02.2019 року дітей [PERSON] та [PERSON] , настають наслідки звільнення його як платника аліментів від їх сплати на користь матері дітей, яка дітей не утримує, проте, за рішенням суду, отримує від позивача аліменти. Також, суд враховує, що відповідач [PERSON] не скористалася правом заперечити щодо позову та подати відзив на позовну заяву, що, на думку суду, свідчить про те, що вона не заперечує факту, що з 11.02.2019 року діти перебувають на утриманні батька. І, оскільки, Шаргородською РДА Вінницької області прийнято рішення від 11.02.2019 року про визначення місця проживання дітей з батьком з урахуванням думки дітей, то з дня прийняття цього рішення позивач, як платник аліментів, має бути звільнений як від сплати аліментів, так і від заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилася після цієї дати, а не з 01.10.2018 року, як просить позивач, тобто з дня прийняття уповноваженим органом рішення про місце проживання дітей. Вказаний висновок суду ґрунтується також на висновках, що викладені в постановах Верховного Суду, які суд враховує відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України. Так, у постановах Верховного Суду від 25.06.2018 року у справі №753/23672/16-ц (провадження №61-2367св18), від 27.02.2019 року у справі №307/1186/17 (провадження №61-452св18) зазначено, що якщо з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінилися обставини і діти стали постійно проживати з батьком та перебувати його повному утриманні, то сукупність вказаних обставин дає право на звільнення батька від сплати аліментів та заборгованості за аліментами на користь матері, з якою діти не проживають, з моменту прийняття рішення органом опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком… Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у Збройних Силах України, тяжким матеріальним становищем, тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено судом на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши вказані вище обставини, суд вважає безпідставним ствердження позивача у позовній заяві про те, що у жовтні 2018 року він не сплачував аліментів, оскільки зароблені кошти пересилав своїй матері на лікування онука, якого народила неповнолітня донька [PERSON] , оскільки позивачем не представлено жодних доказів на підтвердження вказаної обставини. Також, суд вважає безпідставним ствердження позивача у позові про те, що, оскільки з жовтня 2018 року діти проживали з його матір`ю, а з грудня 2018 року з ним, то він припинив сплачувати аліменти, оскільки ним не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини несплати у цей час аліментів. Тому, на переконання суду, є безпідставними позовні вимоги про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року в розмірі 14485,89 грн. Позивач повинен бути звільнений від сплати заборгованості за аліментами з лютого 2019 року, тобто з часу ухвалення Шаргородською РДА як органом опіки та піклування розпорядження про визначення місця проживання дітей з ним, тобто за лютий та березень 2019 року в сумі 4828,66 грн. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо звільнення від сплати аліментів, стягнутих за рішенням суду, та щодо звільнення від заборгованості за аліментами, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції є нормами прямої дії. Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного, соціального розвитку. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст.179 СК України). За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз.1 ч.3 ст.181 СК України). За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (ч.2 ст.197 СК України). Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України). VІ. Висновки суду Враховуючи, що судом встановлено обставини щодо наявності підстав звільнення позивача [PERSON] від сплати аліментів та від сплати заборгованості за аліментами, то суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, в частині вимог про звільнення від сплати аліментів - повністю, а в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами - за період з 11.02.2019 року, тобто в сумі 4828,66 грн., виходячи з розрахунку заборгованості (а.с.28). До вказаного висновку суд прийшов, виходячи з аналізу обставин, на які зсилається позивач і які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими до позову, оскільки відповідач відзиву на позов до суду не подавала. Таким чином, враховуючи, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів (рішення Шаргородського районного суду від 26.11.2009 року) змінилися обставини і діти стали постійно проживати з батьком та перебувати його повному утриманні, то сукупність вказаних обставин дає право на звільнення [PERSON] від сплати аліментів та заборгованості за аліментами на користь матері, з якою діти не проживають, з моменту прийняття рішення органом опіки та піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, тобто з [INFO] . VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При зверненні до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с.1). Таким чином, вказані судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial