Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі з ТОВ «Краснолиманське», в обґрунтування якого зазначив, що з 29.03.2018 року по 04.05.2020 року він перебував з відповідачем у трудових відносинах та був звільнений за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України. У день звільнення повний розрахунок з ним відповідач не провів. Станом на 15.06.2020 року заборгованість по заробітній платі становить 61249,35 грн., яку посилаючись на ст.116 КЗпП України, просив стягнути з відповідача на свою користь. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, надав суду відзив на позовну заяву згідно з яким позовні вимоги визнав частково, зазначив, що відповідач від виплати заробітної плати не ухиляється, але визнає, що внаслідок дестабілізації ситуації у вугільній галузі України з 19.12.2019 року на підприємстві встановлений простій. Відповідач визнає той факт, що має заборгованість перед позивачем, але в сумі 59799,35 грн., оскільки позивачем зазначені суми з урахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 18.06.2020 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год. 17.07.2020 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 29.03.2018 року по 04.05.2020 року та був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 5-9, 27). Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське», заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 15.07.2020 року становить 59799,35 грн. (а.с. 23-24). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. За змістом ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст.115 ч.1 КЗпП України, ст.24 ч.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач в день звільнення 04.05.2020 року перебував у щорічній відпустці. 15.05.2020 року він рекомендованим листом звернувся до відповідача з вимогою про виплату йому належних при розрахунку сум, але дана вимога відповідачем не отримана (а.с. 10, 11, 12, 28). Відсутність коштів у відповідача не виключає його відповідальності. Оскільки позивач в своїй заяві погодився з сумою 59799,35 грн., яку йому заборгувало підприємство, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 59799,35 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки позивач при поданні позову звільнений від сплати судового збору, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 820,90 грн. На підставі ст.ст.47, 115, 116 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial