Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Кредитна спілка «Львівська» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №2012-0438 від 06.03.2012 року. 19 січня 2015 року представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідачі про причини неявки суд не повідомили, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором №2012-0438 від 06.03.2012 року кредитна спілка «Львівська» надала кредит [PERSON] в сумі 9000 грн. терміном до 06.03.2014 року зі сплатою 29,5% річних (а.с.7-8). Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Дана стаття поширюється і на відносини з фінансовими установами З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання, що виникло на підставі даного кредитного договору, між [PERSON] та КС «Львівська» укладено договір поруки б/н від 06.03.2012 р., згідно якого поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором (а.с.12). Також з метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання, що виникло на підставі даного кредитного договору, між [PERSON] та КС «Львівська» укладено договір поруки б/н від 06.03.2012 р., згідно якого поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором (а.с.15). Проте, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, та станом на 14.11.2014 року заборгованість становить 17969,40 грн., а саме: 5000 грн. заборгованості за кредитом; 5136,43 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5019,27 грн. заборгованість по нарахованих з додаткових відсотках відповідно до умов договору, 259,72 грн. розмір інфляційних втрат та 3% річних, 2553,97 грн. - упущена вигода. (а.с.62). Зазначена обставина нічим не спростована. Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже, суд приходить до висновку, що оскільки основне зобов'язання за кредитним договором позичальником [PERSON] не було виконано, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості в сумі 15415,43 грн., а саме: 5000 грн. заборгованості за кредитом; 5136,43 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5019,27 грн. заборгованість по нарахованих з додаткових відсотках відповідно до умов договору, 259,72 грн. розмір інфляційних втрат та 3% річних, підлягають до задоволення. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідачів упущеної вигоди в розмірі 2553,97 грн., суд звертає увагу на те, що представником позивача дану позовну вимогу не обґрунтовано. Таким чином суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів в солідарному порядку упущеної вигоди в розмірі 2553,97 грн. слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: partial