Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради, в особі представника [PERSON], звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 03.07.2016 року о 09 годині 10 хвилині, [PERSON] керуючи автомобілем марки Опель, державний номерний знак [NUMBER], не дотримавшись безпечної швидкості, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на електроопору №6628, чим порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП, транспортний засіб та опора отримала пошкодження. Постановою Корольовського районного суду від 22 липня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно доданої калькуляції витрат на заміну пошкодженої опори контактної мережі по вулиці Бориса Тена, 12а автомобілем «Опель» [NUMBER] 03.07.2016 року загальна вартість відновлення електроопори №6628 склала 19562 грн. 92 коп. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача майнову шкоду та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 17). Згідно ч.1ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.07.2016 року о 09 годині 10 хвилині, [PERSON] керуючи автомобілем марки Опель, державний номерний знак [NUMBER], не дотримавшись безпечної швидкості, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на електроопору №6628, чим порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП, транспортний засіб та опора отримала пошкодження. Постановою Корольовського районного суду від 22 липня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно дост.22 ЦК України кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ). Згідно із ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до калькуляції витрат на заміну пошкодженої опори контактної мережі по вулиці Бориса Тена, 12а, загальна вартість відновлення електроопори №6628 склала 19562 грн.92 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved