Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Кредитна спілка «Рівненщина» звернулася до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд солідарно стягнути з відповідачів на користь кредитної спілки заборгованість за кредитним договором № 1713 від 21 травня 2009 року в сумі 120861,11 грн, з яких 19000,00 грн - сума основного боргу, 88965,11 грн - проценти за користування кредитом та 12896,00 - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання. Представник кредитної спілки «Рівненщина» Федоринов І.М. подав суду письмову заяву, в якій позов кредитної спілки підтримав повністю та просить розгляд справи провести у його відсутність. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідачів, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Заперечення проти позову не подали. Повідомлення про причини неявки від відповідачів не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 21 травня 2009 року між кредитною спілкою «Рівненщина» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1713 (далі - кредитний договір), за яким [PERSON] отримала кредит строком на 5 місяців в сумі 19000 грн з кінцевим терміном повернення 21 жовтня 2009 року. Згідно п.1.1. кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобов'язалася повернути його позивачу на умовах, що передбачені цим договором. Плата за користування кредитом становить 48% річних від суми залишку кредиту, що передбачено п.3.1. кредитного договору. Відповідно до п.3.3. кредитного договору, позивач та відповідач [PERSON] домовилися про погашення кредиту та відсотків за його користування згідно Графіка погашення, що додається і є невід'ємною частиною цього договору. В порядку забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 1713 від 21 травня 2009 року, в цей же день між кредитною спілкою «Рівненщина» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 998. Відповідно до п.1.2., п.2.1. договору поруки [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із кредитного договору № 1713 від 21 травня 2009 року, та нести солідарну відповідальність поряд з основним боржником перед кредитором у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання згідно кредитного договору. Судом також встановлено, що позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав і видав відповідачу [PERSON] кошти в сумі 19000 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером № 778 від 21 травня 2009 року. Натомість, [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконала. Станом на 21 жовтня 2009 року (термін повернення кредитних коштів) [PERSON] кредит у сумі 19000 грн не повернула, а з нарахованих згідно кредитного договору (графіка розрахунків) процентів у сумі 3822,91 грн сплатила лише 500 грн. За наданим позивачем розрахунком, станом на 15 грудня 2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем по кредитному договору № 1713 від 21 травня 2009 року становить 107965,11 грн і складається із основного боргу в сумі 19000,00 грн та нарахованих процентів у сумі 88965,11 грн. Враховуючи те, що вказаний розрахунок проведений позивачем у відповідності до вимог та положень кредитного договору та чинного законодавства, він приймається судом до уваги. На теперішній час згадана заборгованість за кредитним договором № 1713 від 21 травня 2009 року відповідачами у добровільному порядку не погашена, а тому підлягає стягненню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 12896,00 грн, то позов у цій частині задоволенню не підлягає. Як на правове обґрунтування позовних вимог у цій частині, кредитна спілка «Рівненщина» посилається на положення ст.625 ЦК України, що суд визнає безпідставним. Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу на те, що пунктом 3.5. кредитного договору № 1713 від 21 травня 2009 року встановлена відповідальність за порушення грошового зобов'язання за цим договором (за несвоєчасну сплату процентів, за неповернення кредиту у встановлений строк) у вигляді збільшення відсоткової ставки за користування кредитом та нарахування її у подвійному розмірі (96%). За встановлених по справі обставин, нарахування трьох процентів річних від простроченої суми є безпідставним, оскільки договором встановлений інший розмір відсотків. На пiдставi ст.ст.509,525,530,553,554,1046,1048,1049,1050,1052,1054 ЦК Укpаїни,

Outcome: partial