Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

КП «Цюрупинська центральна лікарня» звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу - КЗ «Херсонський обласний протитуберкульозний диспансер» строком на три місяці. У заяві КП «Цюрупинська центральна лікарня» зазначено, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Цюрупинському протитуберкульозному кабінеті з приводу: МРТБ (20.11.13) легень (дисемінований) Деструкція + МБТ+М+ К + Резист І + (HRSE) резист ІІ - Гіст 0 КАТ 4.1А (НЛ ІІ курсу, І - І ряд) ког 4(13). Хвора [PERSON] протягом 2013 року неодноразово самовільно залишила стаціонарне лікування, в результаті чого у неї 20.11.2013 року діагностовано неефективне лікування другого курсу, рекомендоване в стаціонарних умовах, але хвора 16.12.2013 року знову залишила лікування. 24.12.2013 року [PERSON] попереджена про необхідність продовження лікування в стаціонарних умовах, але на госпіталізацію з'явилася лише 04.01.2014 року та вже 14.01.2014 року залишила лікування. З останньою неодноразово проводились бесіди про необхідність стаціонарного лікування, але хвора категорично відмовилась від лікування. Вільно пересуваючись та не отримуючи належного лікування [PERSON], будучи хворою на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Заявник просить госпіталізувати в примусовому порядку [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS], до протитуберкульозного закладу - КЗ «Херсонський обласний протитуберкульозний диспансер» строком на три місяці. У судовому засіданні представник заявника Дудченко С.В. підтримала заяву в повному обсязі, просила госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу строком на 3 місяці. Суду пояснила, що працює лікарем фтизіатром Цюрупинської ЦРЛ, у ході обстеження у [PERSON] у 2012 році було виявлено туберкульоз, спочатку закритої форми, потім через нерегулярне лікування, а згодом і ухилення від лікування, стан здоров*я її погіршилося і висновком ЛКК №1350 від 18.06.2014 року встановлено діагноз: туберкульоз дисемінований з бактеровиділянням підтверджено. Також пояснила, що хвора має трьох неповнолітніх дітей, [INFO], [INFO] та [INFO], її мати після інсульту потребує постійного стороннього догляду, і ухилення [PERSON] від лікування створює постійну загрозу зараження членів сім*ї, в тому числі і дітей. Просить заяву Цюрупинської ЦРЛ задовольнити. Відповідно до ст.285 ЦПК України у зв'язку з тим, що за даними заявника особа, щодо якої заявлена вимога про госпіталізацію, становить загрозу розповсюдження хвороби, суд вважає можливим розглянути справу без участі [PERSON] Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно висновку ЛКК за №1350 від 18.06.2014р. [PERSON] хворіє на заразну форму туберкульозу, про що свідчить виділення мікобактерій туберкульозу з мокротинням та наявність поширеного туберкульозу з розпадом легеневої тканини в легенях. Від лікування неодноразово ухиляється, що також підтверджено її особистою заявою про відмову від госпіталізації (а.с.7). Хвора є небезпечною для оточуючих в епідеміологічному плані і потребує госпіталізації до спеціалізованого протитуберкульозного закладу строком на 3 місяці. У відповідності до статті 22 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, які хворіють на особливо небезпечні та небезпечні інфекційні хвороби, є носіями збудників цих хвороб або перебували в контакті з такими хворими чи бактеріоносіями, а також хворі на інші інфекційні хвороби у разі, якщо вони створюють реальну небезпеку зараження оточуючих, підлягають лікуванню, медичному нагляду та обстеженням у стаціонарах відповідних закладів охорони здоров'я чи наукових установ. Згідно положень ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» № 2586-ІІІ від 05 липня 2001 року у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява КП «Цюрупинська центральна лікарня» підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] створює загрозу розповсюдженню хвороби, що підтверджується мотивованим висновком лікарської комісії про необхідність її примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу, тому [PERSON] підлягає госпіталізації до протитуберкульозного диспансеру н на зазначений у висновку строк.

Outcome: approved