Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із даним позовом. В позові зазначено, що 08.07.2017 року о 12 год. 55 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] (надалі - Відповідач), керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz 230Е», державний номерний знак « [NUMBER] » у с. Залізний Порт, Голопристанського району Херсонської обл., порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz 320Е», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно Постанови Голопристанського районного суду Херсонської області - 654/1932/17 від 21.08.2017 року Відповідача було визнано винним у настанні дорожньо - транспортної пригоди. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала усі необхідні документи та подала заяву про відшкодування шкоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Розмір регламентної виплати становить 94 480,00 / 2 = 47 240,00 грн. Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 2076,00 грн., загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 49 316,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то він, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду. Відповідачу було направлено відповідну претензію, проте відповіді так і не було отримано та шкода не відшкодована. Просять стягнути з відповідача 49316,00 гривень страхового відшкодування в порядку регресу та судові витрати. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті суду. До суду подано відзив в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав навмисного порушення Позивачем - МТСБУ норм процесуального права, допущення ним зловживання своїми процесуальними правами, подання викривлених фактів та висвітлення неповних обставин справи з метою перешкоджання здійсненню судочинства, а саме: фактичні обставини дорожньо - траспортної пригоди, що викладені Позивачем, не відповідають дійсності і особою, що має здійснювати виплату шкоди є другий учасник ДТП [PERSON] , оскільки лише він винний в її настанні. Відповідач також не згодний з розрахунком розміру відшкодування, висновками експертизи та вартістю оплати послуг на її проведення. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, стягнути витрати на проведення ним експертизи. Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач не застрахував свою правову відповідальність, вина відповідача у скоєнні ДТП встановлена Постановою суду, яка набрала законної сили, третя особа у справі [PERSON] також визнаний винним у скоєнні даного адміністративного правопорушення , тому, враховуючи положення ст. 36.3. Закону України № 961 -IV розмір регламентної виплати становить 94 480,00 / 2 = 47 240,00 грн. тобто сума матеріальної шкоди є цілком доведеною, витрати на послуги аварійного комісара підлягають стягненню, наполягають на задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 08.07.2017 року о 12 год. 55 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , а саме: [PERSON] керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz 230Е», державний номерний знак « [NUMBER] » у с. Залізний Порт, Голопристанського району Херсонської обл., порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz 320Е», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно Постанови Голопристанського районного суду Херсонської області - 654/1932/17 від 21.08.2017 року Відповідача було визнано винним у настанні дорожньо - транспортної пригоди (а.с.5). Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. 11.07.2017 року, водій пошкодженого транспортного засобу «Mercedes Benz 320Е», державний знак « [NUMBER] » [PERSON] повідомив позивача про настання ДТП (а.с. 8) та 14.09.2017 року звернувся до Позивача МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.26). Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі, що підтверджується платіжним дорученням № 705401 від 25.01.2018 року (а.с.36). Відповідно до звіту № 77/07-17(а.с.14) встановлено, що вартість відновлювального ремонту «Mercedes Benz 320Е», державний знак « [NUMBER] » становить 235694,28 грн., а ринкова вартість транспортного засобу «Mercedes Benz 320Е», державний знак « [NUMBER] » становить 183480,00 грн. Відповідно до Розрахунку (а.с.29) вартості КТЗ марки «Mercedes Benz 320Е», державний знак « [NUMBER] » після ДТП та розміру регламентної виплати та Зобов`язуючих пропозицій встановлено, що вартість транспортного засобу «Mercedes Benz 320Е», державний знак « [NUMBER] » після ДТП становить 89 000,00 грн., таким чином розмір регламентної виплати становить 183 480,00 грн. - 89 000,00 грн. = 94 480,00 0 грн. Відповідно до Постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 12.12.2017 року по справі № 766/18826/17 вбачається, що [PERSON] також винен у настанні ДТП 08.07.2017 року (а.с.6), враховуючи положення ст. 36.3. Закону України № 961 -IV розмір регламентної виплати становить 94 480,00 / 2 = 47 240,00 грн. Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 2076,00 грн., загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 49 316,00 грн., що також підтверджується довідкою № 1 від 22.01.2018 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.32). Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте шкода до цього часу так і не була відшкодована. Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п/п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961 -IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «г» пункту 38.1.1 частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Судом встановлено, що на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes Benz 320Е», державний номерний знак « [NUMBER] » - [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (а.с. 12). Цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, вина водія [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху України встановлена постановою Голопристанського районного суду Херсонської області - 654/1932/17 від 21.08.2017 року. Відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, відтак, на підставі частини шостої статті 82 ЦПК України вказана постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язковою для суду у цій справі. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). У безпосередньому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди перебуває наявність винних дій (бездіяльності) відповідача, що проявляються у порушенні Правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження транспортного засобу . Суд вважає встановленими наявність підстав для відшкодування шкоди в порядку регресу, оскільки позивачем надано суду докази, які підтверджують наявність причинного зв`язку між цією подією та наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди. При цьому факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до адміністративної відповідальності, страховик сплатив страхове відшкодування, отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача завданої шкоди в порядку регресу. Доводи відповідача про те, що при розрахунку суми, яка підлягає відшкодуванню, позивачем не доведено дійсної вартості відновлювального ремонту суд відхиляє, оскільки доказів на спростування визначеного позивачем розміру суми відшкодування заявником не надано, а відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України це є його процесуальним обов`язком. Відповідачем надано висновок бюро судових експертиз № 239/07.20 від 20.07.2020 року (а.с.86, 95) на розгляд якої поставлені питання що стосуються обставин дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 08.07.2020 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Згідно із ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Висновок експертизи може бути відповідним доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. У разі коли висновок експертизи наданий стороною зокрема як додаток, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися судом виключно як письмовий доказ, що підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. У проведеній на замовлення відповідача експертизі поставлені питання, що стосуються ступеню вини кожного з учасників ДТП, вплив якості дорожного покриття, визначення причинного зв`язку між фактичними діями водіїв з подією ДТП. Відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили, не оскаржувалась. Відповідно до ст. 82 ЦІІК України обставини, встановлені рішенням в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом., а відтак, на підставі частини шостої статті 82 ЦПК України вказана постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язковою для суду у цій справі. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 при розгляді справи про цивільно-правові дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою та за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачем не оспорюється вина у настанні ДТП в тому числі і другого її учасника - [PERSON] , розмір регламентної виплати в розмірі 94480,00 поділено між двома учасниками ДТП [PERSON] та [PERSON] та стягненню з відповідача підлягає сума 47 240,00 грн. Оскільки обставини скоєння ДТП та встановлення ступеню вини кожного з її учасників не є предметом розгляду даної справи, висновки експертизи № 239/07.20 від 20.07.2020 року, що надані відповідачем судом не приймаються, і вимога щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на її проведення є безпідставною, оскільки відповідачем не було подано зустрічного позову. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. МТСБУ просило вирішити питання про витрати, понесені для встановлення розміру збитку та збору документів у справі, у розмірі 2076,00 грн, судовий збір - 2 102 грн. Вказане підтверджується рахунком на оплату № 1937 від 22.08.2017 р. (а.с.34), актом надання послуг № 1937 від 22.08.2017 року, платіжним дорученням № 1259586 від 14.09.2017 року про оплату послуг аварійного комісара у розмірі 540 грн. 00 коп. по справі № 43500 згідно рах. № 1937 від 22.08.2017 р. (а.с. 37), тому вказана позовна вимога є доведеною і підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди. Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 49316,00 грн. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved