Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Керівник Старобільської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом в інтересах держави в особі Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області до відповідача, в якому просить визнати причину пропуску строку позовної давності поважною, стягнути з відповідача на користь Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області упущену вигоду, спричинену не укладенням договору про пайовий внесок забудовників обєктів у розвиток і створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Новопсков в сумі 8547,25 грн; стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Луганській області зареєстровано декларацію ЛГ №142141120729 від 22.04.2014 про готовність обєкта до експлуатації, згідно якої відповідачем здійснено реконструкцію нежитлового приміщення під стоматологічний кабінет за адресою: вул. Українська (Леніна), 89/12, смт. Новопсков Луганської області. Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» та Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт Новопсков, затвердженого рішенням Новопсковської селищної ради № 24/4 від 17.05.2012, відповідач зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Новопсков шляхом укладення договору про пайову участь. Однак всупереч вказаним вимогам відповідач договір про пайову участь з Новопсковською селищною радою не уклав, із відповідними зверненнями до селищної ради не звертався, пайового внеску не сплатив, внаслідок чого Новопсковській селищній раді завдано збитків у виді упущеної вигоди на суму 8547,25 грн. В обґрунтування пропуску строку позовної давності зазначив, що Новопсковська селищна рада не є органом, уповноваженим реєструвати декларації про готовність обєкта до експлуатації, отже, селищній раді не було відомо про прийняття в експлуатацію стоматологічного кабінету за адресою: вул.. Українська (Леніна) 89/12, смт. Новопсков. Про порушення Новопсковській селищній раді стало відомо на підставі проведеного аналізу зареєстрованих декларацій про готовність обєкта до експлуатації за запитом Новопсковського відділу Старобільської місцевої прокуратури від 18.09.2017 №05/99-1062 вих-17. Про вказаний факт Старобліьській місцевій прокуратурі стало відомо з листа Новопсковської селищної ради від 20.10.2017 за № 1815. Прокурор який діє в інтересах держави в особі Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позові, просив їх задовольнити. Представник Новопсковської селищної ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 13 від 16.01.2018, позовні вимоги визнала частково, не заперечувала щодо сплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, але не згодна з розрахунком величини пайової участі Новопсковської селищної ради. Розрахунок було здійснено на підставі зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській області декларації про готовність обєкта до експлуатації від 22.04.2014, в якій сума загальної кошторисної вартості будівництва становить 170,945 тис грн. Вважає, що загальна кошторисна вартість обєкта будівництва, яка зазначена в декларації не відповідає будівельним нормам, та є завищеною. В судове засідання відповідач надала зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва від 21.02.2018 року, відповідно до якого загальна кошторисна вартість обєкта будівництва за адресою смт. Новопсков, вул. Українська 89 приміщення 12 становить 47150 грн. П. 9розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції\~ЦПК України. Провадження у вказаній справі відкрито до набрання чинності редакції\~ЦПК України (15 грудня 2017 року), а тому розгляд справи, у відповідності до п. 9\~Перехідних положень ЦПК України, продовжується за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції ЦПК України. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст.15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений ст. 16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Судом встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Луганській області зареєстровано декларацію серії ЛГ №142141120729 від 22.04.2014 про готовність обєкта до експлуатації, згідно якої відповідачем [PERSON] здійснено реконструкцію нежитлового приміщення під стоматологічний кабінет за адресою: вул. Українська (Леніна), 89/12, смт. Новопсков Луганської області. При цьому, замовником обєкта будівництва за даною декларацією є відповідач [PERSON] Статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, (далі Закон № 3038-VІ) визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів,будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Відповідно до .ч. 2, ст. 40 Закону № 3038-VІ замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. За змістом положень ч. 1 ст. 40 Закону № 3038-VI порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього\~Закону. Судом встановлено, що 17 травня 2012 року Новопсковською селищною радою Новопсковського району Луганської області прийнято рішення № 24/4, яким затверджено Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Новопсков (далі Положення), типову форму договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Новопсков. Це Положення встановлює критерії визначення розміру та порядок сплати пайової участі (внеску) фізичними та юридичними особами у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Новопсков (п. 1.3. Положення). Відповідно до п. 3.1. Положення замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки на території смт. Новопсков зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, крім випадків, передбачених п. 4.1 цього Положення. Законом № 3038-VIта Положенням встановлено, що саме на замовника покладено обов'язок укладення договору про пайову участь та сплати відповідних коштів. Аналіз положень частин 2, 3, 9 статті 40 Закону № 3038-VІ дає підстави для висновку, що обовязок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обовязок повязаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування. Замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (ст. 1 Закону № 3038-VI). За змістом ст. ст. 2,10 Закону № 3038-VI, ст. ст. 4,9 Закону «Про архітектурну діяльність» під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови. Судом встановлено, що відповідач є замовником будівельних робіт на об'єкті будівництва нежитлового приміщення стоматологічного кабінету за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Українська (Леніна), буд. 89/12. Отже, реконструкція, здійснена відповідачем, охоплюється законодавчим визначення забудови, а виходячи із наведених положень законодавства, відповідач є замовником. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду України від 1 лютого 2017 року у справі № 3-1441гс16, у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 908/312/16 Згідно з п.2.1 Положення пайова участь замовника (забудовника) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Новопсков полягає у перерахуванні замовником (забудовником) до селищного бюджету Новопсковської селищної ради коштів для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Новопсков, згідно з договором. Відповідно до п. 3.3 Положення, договір про пайову участь укладається не пізніше ніж через п'ятнадцять робочих днів з дня реєстрації звернення замовника (забудовника), але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Згідно ч. 9 ст. 40 Закону № 3038-VIдоговір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Судом встановлено, що визначений Законом та Положенням обовязок відповідачем виконано не було: договір з Новопсковською селищною радою про пайову участь до прийняття вищевказаного обєкту будівництва до експлуатації не укладено, пайовий внесок не сплачено, що свідчить про бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обовязкових дій щодо такого звернення та укладення договору. Таким чином, внаслідок не укладення замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобовязань, що прямо встановлені Законом, Новопсковській селищній раді заподіяно збитків у вигляді недоодержаних доходів Згідно зі статтею 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Згідно з положеннями статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. Відповідно до положень статті 71 Бюджетного кодексу України надходження бюджету розвитку місцевих бюджетів включають кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Виходячи із приписів статті 623 Цивільного кодексу України, боржник (замовник будівництва), який порушив зобов'язання (не звернувся до органу місцевого самоврядування для укладення договору пайової участі та не уклав його), має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. При цьому розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття обєкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням зобовязання, прямо передбаченого чинним законодавством. Невиконання такого зобовязання не звільняє замовника будівництва від обовязку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь Новопсковської селищної ради упущеної вигоди, зважаючи на те, що укладення договору про пайову участь між [PERSON] і Новопсковською селищною радою в силу прямої вказівки закону є обов'язком відповідача, від виконання якого він ухиляється. Строк, визначений законом для укладення договору пайової участі протягом 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, встановлено саме для добровільного виконання стороною такого обов'язку, невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника від укладення договору, адже невиконання замовником обов'язку, передбаченого законом, не може надавати йому переваг перед замовником, який виконав обов'язок. Враховуючи розмір збитків, завданих позивачу, суд виходить з наступного. Так, розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва обєкта згідно зведеного кошторисного розрахунку, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівницта та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості. Відповідно до п.2.2 Положення розмір пайової участі визначається у розрахунку, який є невідємною частиною договору, як відсоток від загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Матеріалами справи встановлено, що розрахунок величини пайової участі (внеску) [PERSON] у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт.Новопсков по обєкту: нежитлове приміщення стоматологічного кабінету за адресою: вул. Українська (Леніна), 89/12, смт. Новопсков Луганської області було зроблено на підставі наявних в декларації про готовність обєкта до експлуатації показників кошторисної вартості. Будь-яких інших документів про кошторисну вартість обєкта будівництва позивачем до суду не надано. Так, згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації кошторисна вартість обєкта будівництва становить 170945 грн., таким чином розмір пайової участі було вирахувано Новопсковською селищною радою у розмірі 8547,25 грн. Проте, на час розгляду справи в суді, відповідач надала до суду кошторисну документацію, а саме : зведений кошторисний розрахунок вартості від 21.02.2018 року, відповідно до якого загальна кошторисна вартість обєкта будівництва за адресою смт. Новопсков, вул. Українська 89 приміщення 12 становить 47150 грн. З огляду на вищезазначене , суд вважає за необхідне вирахувати розмір суми внеску паю саме виходячи із відомостей кошторисного розрахунку, що дорівнює 47150 гррн. х 0,05=2357,50грн. Посилання позивача стосовно того, що розрахунок величини пайової участі (внеску) визначається лише на підставі загальної кошторисної вартості обєкта будівництва зазначеного в декларації про готовність обєкта до експлуатації є безпідставними, оскільки до п 2.3.Положення розмір пайової участі визначається, як відсоток від загальної кошторисної вартості будівництва обєкта , визначеної згідно з державними будівельними нормами. Щодо позовних вимог про визнання причини пропуску строку позовної давності поважною, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство встановлює два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачу про порушення відповідачем його права стало відомо в жовтні 2017 року, коли він отримав лист № 1815 від 20.10.2017 з Новопсковської селищної ради. До суду з позовними вимогами прокурор в інтересах держави звернувся 21.11.2017 року, не пропустивши таким чином строк звернення до суду за захистом свого порушеного права. При зверненні з позовом до суду позивачем понесені судові витрати на загальну суму 1600 грн. Враховуючи те, що задоволено 27,58 % позовних вимог (2357,50 грн. від 8547,25 грн. складає 27,58%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 441,28 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1600 грн. х 27,58% / 100). Враховуючи встановлені судом обставини, підтверджені доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки не укладення замовником відповідного договору пайової участі до прийняття обєкту містобудування до експлуатації та не сплата коштів пайового внеску до місцевого бюджету спричинили Новопсковській селищній раді збитки у вигляді упущеної вигоди ( недоодержаного доходу), проте у розмірі, який був визначений судом.

Outcome: partial