Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Львівська міська рада звернулась в суд з вимогами, які в подальшому уточнені, до [PERSON], третіх осіб: [PERSON], Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, [PERSON], ЛКП «Центральне» про витребування в [PERSON] на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення під індексом 20-1, 20-2, загальною площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, площа [PERSON], будинок 5, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1057482146101 та зобовязання передати зазначене майно за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради; скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення під індексом 20-1, 20-2, загальною площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, площа [PERSON], будинок 5, здійснену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] (індексний номер: 34222821 від 11.03.2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1057482146101) із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування заявленого позову покликаються на те, що будинок №5 на пл.Св.Теодора у м.Львові перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради. Підставою виникнення права власності є рішення [PERSON] райвиконкому м. Львова № 192 від 14.04.1987 року. Вказане приміщення є окремо стоячою будівлею, що знаходиться на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді міста Львова. В подальшому, шляхом відчуження (договори купівлі-продажу) спірне майно вибуло з комунальної власності, без згоди Львівської міської ради, і на даний час зареєстроване право власності за відповідачкою [PERSON] Позивач вказує на те, що рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення під індексом 20-1, 20-2, загальною площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, площа [PERSON], будинок 5, здійснене приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], порушує права Львівської міської ради, оскільки рішення про передачу у власність [PERSON] чи іншим фізичним, юридичним особам щодо нежитлового приміщення Львівською міською радою не приймалось. Львівську міську раду обмежено в праві вільно володіти, розпоряджатись, користуватись комунальним майном та земельною ділянкою. Внаслідок вибуття вказаного нежитлового приміщення із комунальної власності було порушено права, майнові інтереси законного власника майна територіальної громади міста Львова, а тому просять позов задовольнити. 25\~жовтня 2017\~року [PERSON]\~звернулась в\~суд із\~зустрічними позовними\~вимогами до Львівської міської ради, треті особи: [PERSON], Управління комунальної власності Львівської міської ради, [PERSON], Львівське комунальне підприємство «Центральне» про визнання права власності на обєкт нерухомого майна нежитлові приміщення під індексом 20-1, 20-2, загальною площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, площа [PERSON], будинок 5. Зустрічний позов [PERSON] судом прийнятий до розгляду разом із первісним. В обґрунтування даного позову [PERSON] покликається на те, що 11.03.2017р. між нею та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Святого Теодора, буд. №5 за індексом 20-1; 20-2 загальною площею 25,9 кв. м. Відповідно до п.2.1 вказаного договору, на момент набуття [PERSON] у приватну власність, об'єкт продажу становив 40 514 грн. 00 коп. Однак, внаслідок здійснених позивачем за зустрічним позовом покращень такого об'єкту, майно істотно збільшилося в своїй ціні та було створено нову річ, покращення щодо якої є невід'ємними. Стверджує, що обєкт, яким володіє Львівська міська рада та обєкт, яким володіє [PERSON] є різними за своєю правовою та технічною природою, тобто, відсутній обєкт нерухомості, який перебуває у власності відповідача (позивача за первісним позовом). Таким чином, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представники позивача\~ Львівської\~міської ради\~(відповідача\~за зустрічним\~позовом) [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Просять позов задовольнити, оскільки, вважають, що спірний об'єкт нерухомості вибув з володіння територіальної громади м. Львова поза її волею. Щодо зустрічного позову, то такий заперечили, з мотивів необґрунтованості. Зокрема, зазначили, що сама лише обставина збільшення вартості нерухомого майна, комерційної привабливості, майбутньої економічної вигоди обєкту, а також поліпшення технічного, фізичного, функціонального стану приміщень, не може бути достатньою підставою для висновку про створення нової речі. Вважають, що проведення перепланування і реконструкції внутрішніх приміщень в ході капітального ремонту не створює нову річ, а лише її поліпшує. Представник відповідача\~ [PERSON]\~(позивача\~за зустрічним\~позовом) [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, в задоволенні такого просить відмовити, як необґрунтованому та безпідставному. Вважають, що [PERSON] на законній підставі володіє спірним приміщенням, є добросовісним набувачем. Зазначили, що законність дій органу влади, які породили виникнення у фізичної особи майнових прав не може відповідати зазначена особа, відповідно, встановлення невідповідності закону таких дій не може мати наслідком позбавлення фізичної особи отриманого раніше права. В іншому випадку, жодне положення законодавства, яке є наслідком дії органу публічної влади, не може гарантувати особі захисту її прав на інтересів, оскільки може бути відміненим чи скасованим. Право власності у ПП «АВТО-ЛЮКС-СЕРВІС» виникло на підставі рішення органу місцевого самоврядування, доказів скасування такого позивачем не надано. Вважають, що право власності останнім набуто правомірно, відповідно у первинного продавця були законні права на розпорядження таким майном, за наслідками чого й виникло право власності у відповідача за договором купівлі-продажу. Щодо зустрічного позову, то такий підтримали в повному обсязі. Представники третьої\~особи Управління комунальної власності Львівської міської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов Львівської міської ради підтримали у повному обсязі, просять задовольнити. Щодо зустрічного позову, то такий заперечили повністю. Треті особи: [PERSON], [PERSON], представник ЛКП «Центральне» у судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Суд зазначає, що відповідно до ч.\~1\~ст.\~44\~ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи вищевикладене, а також, те, що учасниками які не зявились в судове засідання не доведено поважності причини неявки, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третіх осіб: [PERSON], [PERSON] та ЛКП «Центральне». Також представник [PERSON] адвокат [PERSON] заявила клопотання про застосування строку позовної давності, яке також підтримав в судовому засіданні адвокат [PERSON] Суд зазначає, що відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Предметом оскарження є витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] нежитлових приміщень та скасування державної реєстрації права власності. [PERSON] набула право власності на спірні приміщення і реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 11.03.2017\~р., тобто, термін позовної давності до вимоги про скасування реєстрації права власності спливає 11.03.2020 р. Право на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності в особи титулу власника. Законодавчою підставою для втрати особою права власності у часі є положення Цивільного кодексу України про набувальну давність (ст.344 ЦК України). А тому, положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст. 388 ЦК України не застосовуються. Таким чином, суд немає правових підстав для застосування позовної давності до заявленої вимоги про витребування майна у відповідачки [PERSON] Суд, заслухавши виступи сторін, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, в той же час, як у задоволені зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Конвенцією про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~/1950р./\~ратифікованою Законом\~від 17\~липня 1997\~р.\~№475/97ВР,\~зокрема,\~ст.1\~Першого протоколу\~до неї\~/1952р./ передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватись своїм майно, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користування майно відповідно до загальних інтересів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4\~ст.41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу,який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Нормою ст.16\~ЦК України, зазначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних права та інтересів законодавець визначає відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч.1\~ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319\~ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial