Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Керівник Бердянської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави, де вказав, що в ході розслідування кримінального провадження було призначено прокурорську перевірку додержання вимог земельного та водного законодавства під час надання у власність громадянам земельних ділянок уздовж прибережної смуги Азовського моря. В ході перевірки встановлено, що пунктом 8.10 рішення Бердянської міської ради № 12 від 27. 05. 2010 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0948 га, розташовану по [ADDRESS] в м. Бердянську для індивідуального дачного будівництва. На підставі цього рішення [PERSON] видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] в м. Бердянську, кадастровий номер [NUMBER]. Прокурор вважає п. 8. 10 рішення Бердянської міської ради № 12 від 27. 05. 2010 року таким, що не відповідає вимогам закону, і просить визнати його недійсним і скасувати за таких підстав. Проекти відводу земельної ділянки, затверджені спірним рішенням міської ради розроблялися та затверджувалися без розробки містобудівного обґрунтування об'єкту, без встановлення містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок з порушенням водного, земельного та містобудівного законодавства. Згідно генерального плану м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради № 8 від 25. 06. 2009 року, вказані у рішенні території запроектовані для розміщення оздоровчих установ та установ відпочинку, зелених насаджень загального користування. На час прийняття Бердянською міською радою цього рішення містобудівна документація м. Бердянська не затверджувалась, відсутні детальні плани територій окремих районів міста, зокрема, Бердянської коси. Будівництво нових дачних районів в межах м. Бердянська не передбачено. Спірна земельна ділянка у відповідності до ст. 51 ЗК України відноситься до земель рекреаційного призначення, проектна документація щодо відведення земельної ділянки затверджена без проведення державної експертизи землевпорядної організації. Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 16. 04. 2010 року № 101 пунктом 14. 4 Бердянську міську раду зобов'язано скасувати висновки, надані з 20. 05. 2009 року стосовно відведення земельних ділянок під індивідуальне дачне будівництво на територіях рекреаційного призначення. Таким чином, Бердянською міською радою під час прийняття рішення № 12 від 27. 05. 2010 року порушено порядок надання земельних ділянок у власність, визначений Конституцією України, Земельним та Водним кодексами України, тому вказане рішення є протиправним і підлягає скасуванню, державний акт, виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] в м. Бердянську, необхідно визнати недійсним. 28. 10. 2010 року [PERSON] за договором дарування подарував її [PERSON], якому видано державний акт серії [NUMBER], і на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України вона підлягає витребуванню у останнього на користь територіальної громади м. Бердянська. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Бердянської міської ради за довіреністю Дороз В. Ю. позовні вимоги не визнав і у запереченнях зазначив, що Бердянською міською радою на час винесення спірного рішення не були порушені норми законодавства, яке діяло на той момент, висновки управління архітектури та земельних відносин виконкому Бердянської міської ради були позитивними і відкликані лише 22. 03. 2011 року. Підстав для відмови [PERSON] у наданні йому земельної ділянки на час прийняття спірного рішення Бердянською міською радою не існувало. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені за останніми відомими місцями реєстрації, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову прокурора у повному обсязі, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 8. 10 рішення Бердянської міської ради № 12 від 27. 05. 2010 року 83-ї сесії п'ятого скликання «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0948 га, для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації, яка розташована по [ADDRESS] в м. Бердянську. Позивач просить визнати недійсним та скасувати п. 8.10 рішення Бердянської міської ради у зв'язку з його невідповідністю закону, а відтак визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я [PERSON] Згідно до положень ст. 84 Земельного Кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, крім інших, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Законом. У відповідності до ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті у тому числі, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. Згідно до ст. 88 Водного Кодексу України (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водоймі в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від узрізу води. Відповідно до ст. 90 цього ж Кодексу прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватись лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально - оздоровчих закладів, з обов'язковим централізованим водопостачанням і каналізацією. За умовами ст. 60 Земельного Кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розмір та межі захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 08. 05. 2013 року, складеного Державною інспекцією сільського господарства у Запорізькій області у ході перевірки встановлено порушення пунктом 8 рішення Бердянської міської ради № 12 від 27. 05. 2010 року порядку надання земельних ділянок у власність зокрема, [PERSON] Як убачається з акту станом на теперішній час проект прибережної захисної смуги на території міста Бердянська, Бердянської коси не розроблений, та в передбаченому законом порядку не затверджений. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі, зокрема і проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оздоровчого та рекреаційного призначення. У відповідності до ст. 118, ч. 4 ст. 123 ЗК України у разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Всупереч вказаним вимогам закону проекти землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки обов'язкову державну експертизу землевпорядної документації не пройшли, чим не дотримано порядок набуття права на землю. Вказана земельна ділянка розташована в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря, а саме на відстані 581 км від узрізу води Азовського моря. Відповідно до проектних рішень генерального плану розвитку міста зазначена земельна ділянка не запланована для індивідуального дачного будівництва. Проект відведення затверджений без розробки містобудівного обґрунтування об'єкту, не встановлені містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки. Крім того, будівництво нових дачних районів в міських населених пунктах згідно п. 3. 39 ДБН 360- 92 «Планування і забудова» сільських поселень» не допускається. Як вбачається з відповіді заступника міського голови від 12. 12. 2014 року на момент прийняття спірного рішення Бердянською міською радою діяв Генеральний план м. Бердянська, затверджений рішенням шістдесят восьмої сесії Бердянської міської ради п'ятого скликання, таким чином за адресою виділеної відповідачу земельної ділянки передбачено лише розміщення території малоповерхової житлової забудови. З листа начальника управління архітектури та земельних відносин у м. Бердянську від 22. 03. 2011 року вбачається, що на виконання п. 14. 4 розпорядження голови Запорізької облдержадміністрації від 16. 04. 2010 року № 101 «Про результати комплексної перевірки діяльності Бердянської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету» відкликано висновки управління архітектури та містобудування, що були видані громадянам під індивідуальне дачне будівництво з 20. 05. 2009 року з вимогами п. 3.41* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень». Всі вищевикладені обставини дають можливість суду зробити висновок про порушення Бердянською міською радою положення чинного законодавства в частині підстав та порядку надання земельних ділянок у власність, про незаконність п. 8.10 рішення 83 сесії Бердянської міської ради п'ятого скликання № 12 від 27. 05. 2010 року про передачу [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] і необхідності його скасування. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 20. 06. 2011 року вказана земельна ділянка за договором дарування № 1949 від 28.10. 2010 року належить [PERSON]. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 8. 10 рішення Бердянської міської ради № 12 від 27. 05. 2010 року земельна ділянка надана [PERSON] в порядку безоплатної приватизації. Тому в даному випадку необхідно керуватись ч. 3 ст. 388 ЦК України, яка передбачає, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Згідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави всупереч вимогам законодавства, у [PERSON] і [PERSON] не виникло право власності на землю, а укладений між ними договір є нікчемним і не може бути підставою для виникнення будь - яких прав та обов'язків. [PERSON] не набув право власності на підставі договору дарування, оскільки право власності на вказану земельну ділянку не належало [PERSON], і він не мав права її відчужувати. Згідно до ст. ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, відпала. Доводи відповідача - Бердянської міської ради не спростовують позовні вимоги, а отже не можуть прийматись судом до уваги, висновки землевпорядних організацій про погодження відведення цієї земельної ділянки були відкликані як незаконні, що свідчить про порушення Бердянською міською законності при виділенні спірної земельної ділянки у власність. Згідно правового висновку Верховного суду України по справі № 6-523цс15 землі в межах двох кілометрів прибережних захисних смуг морських заток і лиманів не можуть передаватись у власність громадян, оскільки це землі водного фонду України. Згідно до правової позиції Верхового суду України по справі № 6-57-ц13 якщо право власності на земельну ділянку набуто на підставі незаконного розпорядження органу місцевого самоврядування, такий державний акт підлягає визнанню недійсним без врахування вимог ст. 140 ЗК України.

Outcome: approved