Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 23.03.2020 року із заявою про надання статусу безробітного звернувся гр. [PERSON] , [INFO] , останній в своїй заяві зазначив, що він не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, не отримує відповідно до законодавства допомогу; компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною-інвалідом; інвалідом І групи; особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього стороннього догляду. А також був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені ЗУ «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На підставі заяви Відповідача від 23.03.2020, Наказом Деснянського РЦЗ № НТ 200402 від 02.04.2020 Відповідачу надано статус безробітного з 23.03.2020 та наказом № НТ200402 від 02.04.2020 призначено допомогу по безробіттю з 23.03.2020 по 09.08.2020. Надалі, при здійсненні обміну даними про особу з Пенсійним фондом України, позивачем виявлено порушення умов перебування відповідача на обліку, як безробітного, а саме перебування в трудових відносинах з ТОВ «Сільпо-Фуд», що підтверджується наказом № 47/МЦ56к/тр від 08.04.2020. У ході проведення розслідування страхових випадків складено акт розслідування № 1565 від 05.08.2020, в якому зазначено, що гр. [PERSON] був прийнятий в ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» з 09.04.2020 згідно наказу № 47/МЦ56к/тр від 08.04.2020 та звільнений 17.04.2020 згідно наказу № 52/МЦ56к/тр. Отже, відповідач порушив чинне законодавство щодо перебування на обліку в органах служби зайнятості як безробітного, хоча був ознайомлений з ним під особистий підпис. Таким чином, Наказом Деснянської РФ КМЦЗ № НТ200813 від 13.08.2020 прийнято рішення щодо повернення відповідачем виплаченого матеріального забезпечення, в сумі 22 473, 02 грн., отриманого в період з 23.03.2020 по 09.08.2020. Відповідачу надіслано лист - повідомлення з пропозицією добровільно повернути кошти, проте дане звернення залишилось без уваги, а тому позивач вимушений звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою від 16.11.2020 року позов Київського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач по справі повідомлявся про розгляд судом даного провадження належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за адресою, що вказана в позовній заяві, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Відповідно правом на подачу відзиву відповідач не скористався. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Вивчивши подані заяви по суті справи, та дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 43 цього Закону, статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. При цьому, згідно положень ч. 2 цієї статті статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2013 року №198. З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2020 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного центру зайнятості м. Києва з проханням надати статус безробітного. В заяві зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно, не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, не отримує відповідно до законодавства допомогу; компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною-інвалідом; інвалідом І групи; особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього стороннього догляду. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI, на підставі заяви [PERSON] , Наказом Деснянського РЦЗ № НТ200402 від 02.04.2020, відповідачу надано статус безробітного з 23.03.2020 та наказом № НТ 200402 від 02.04.2020 призначено допомогу по безробіттю з 23.03.2020 згідно ст.ст. 22, 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. № 1533-ІІІ. За приписами п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Наказом Деснянського РЦЗ № НТ200402 від 02.04.2020 [PERSON] з 23.03.2020 розпочато виплату допомоги по безробіттю. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затверджено спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 року № 60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13.02.2009 року № 7-1, який зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 12.03.2009 року № 232/16248, центрами зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. Для проведення зазначених розслідувань служба зайнятості взаємодіє з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України, шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходу від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно - правовими договорами, ведення особистого селянського господарства, отримання пенсії. В результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України, виявлено дані про період зайнятості особи в ТОВ «Сільпо-Фуд» з 09.04.2020 по 17.04.2020, тобто у період перебування на обліку, в статусі безробітного, що підтверджується матеріалами справи За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 Цього Закону. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, проходять військову або альтернативну службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно -технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Наказом Деснянського РЦЗ № НТ200813 від 13.08.2020 було припинено реєстрацію відповідача, як безробітного у зв`язку з встановленням факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно зі ст. 4 ЗУ Про зайнятість населення» відповідно до п. 1 п. 30 Порядку з 05.08.2020. Цього ж дня прийнято рішення щодо повернення відповідачем виплаченого матеріального забезпечення в розмірі 22 473, 02 грн., отриманого у період з 09.04.2020 по 09.08.2020. Деснянською районною філією Київського міського центру зайнятості було надіслано відповідачу повідомлення, у якому відповідача було повідомлено про необхідність повернення в добровільному порядку нарахованих коштів. Проте, вказані кошти не були повернуті. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову Київського міського центру зайнятості та стягнення з [PERSON] , на користь позивача коштів в сумі 22 473, 02 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved