Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Трускавецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.01.2013 року о 18:30 год. водій [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем «Hyundai-Tucson, державний номерний знак [NUMBER], допустив зіткнення з автобусом «БАЗ», державний номерний знак» ВС 0335 АА, під керуванням [PERSON]. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Факт вини відповідача у вказаній дорожньо-транспортній пригоді встановлено постановою Трускавецького міського суду від 18.03.2013 року. Згідно зі звітом № 36 з визначення розміру збитків, завданих ушкодженням транспортного засобу від 24.02.2013 року, складеного субєктом оціночної діяльності [PERSON], розмір завданих збитків становить 16\~858,22 грн. (без урахування ПДВ). Зазначена шкода винуватцем дорожньо-транспортної пригоди потерпілій особі відшкодована не була. Власниця пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8812414, термін дії з 24.11.2012 року до 23.11.2013 року. Крім того, МТСБУ було понесено витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмір 1\~132,42 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ кошти у розмірі понесених витрат, а саме 17\~990,64 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив задовольнити у повному обсязі, а також стягнути на його користь понесені судові витрати. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, однак повідомлення про вручення поштових відправлень були повернуті поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач не бажав отримати такі, адже як вбачається із довідки Трускавецького міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], на яку й було направлено дані судові виклики-повідомлення, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як вбачається зі змісту ч.5 ст. 74 ЦПК України, судом документи надсилаються поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що ці документи вручені їм належним чином. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі змісту\~ст.10 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1\~ст.11 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 05.01.2013 року, о 18:30 год. в \~\~м. Борислав на вул. Трускавецькій керуючи, автомобілем марки «Hyundai-Tucson», державний номерний знак [NUMBER], під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не врахував дорожні умови, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автобусом «БАЗ», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Трускавецького міського суду від 18.03.2013 року /а.с.49/ [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до вимог ч.4\~ст.61 ЦПК України\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля БАЗ А 079.20, державний номерний знак [NUMBER], була застрахована згідно з полісом №АВ/8812414/1404/12/0, термін дії якого з 24.11.2012 року до 23.11.2013 року /а.с. 50/, при цьому встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Відповідно до висновку № 36 від 24.02.2013 року, виконаного експертом\~товарознавцем [PERSON] із кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця з правом проведення судових експертиз, вартість матеріального збитку, технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля БАЗ А 079.20, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП, з врахуванням цих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 01.02.2013 року, в цінах станом на час проведення дослідження, без врахування ПДВ, становить 16\~858,22 грн. /а.с. 13-22/. Згідно з платіжним дорученням № 2452 від 06.06.2013 року за послуги аварійних комісарів МТСБУ було сплачено 1\~132,42 грн. /а.с. 10/. Статтею 11 ЦК України\~передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно п.п. «а» п.41.1\~ст.41\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовувало шкоду на умовах, визначених цим Законом, так як дорожньо-транспортну пригоду заподіяно транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, тому представник власника транспортного засобу БАЗ А 079.20, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяних збитків. На підставі ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зокрема, згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Із матеріалів справи, а саме платіжного доручення № 1/1-19883 від 21.08.2013 року вбачається, що МТСБУ виплатило [PERSON] грн. за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, 16\~858 грн. /а.с. 6/. Згідно листа від 22.03.2013 року 3/1-05/22894 [PERSON] було запропоновано в добровільному порядку компенсувати МТСБУ понесені витрати, в тому числі сплачену [PERSON] суму в розмірі 16 858,22 грн. /а.с.9/. Як видно з матеріалів справи, спірні правовідносини мають ознаки регресу. Згідно з положеннями ч.1\~ст.1191 ЦК\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п.38.2.1.\~ст.38 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як зазначено у ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: \~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за наведених обставин, позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілій особі, отримав право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до вимог\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.212 ЦК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП, заподіяна шкода потерпілій особі [PERSON] ним не відшкодована, за відсутності у відповідача на час ДТП чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 17\~990,64 грн., а також те, що відповідач на час розгляду справи сплачену позивачем суму коштів не відшкодував, суд вважає, що позов є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому його слід задовольнити. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1378,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с. 1/. Крім того, з відповідача слід стягнути судові витрати, понесені представником позивача, до яких, у розумінні п. 3 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, належать витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Відповідно до ст. 85 ЦПК України \~витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту). Наказом МТСБУ № 35-а від 02.06.2015 року «Про внесення змін до Наказу від 11.04.2011 року № 969 «Про витрати на відрядження» витрати на відрядження працівникам та членам керівних органів МТСБУ оплачуються у розмірі 300 грн. Представник [PERSON] долучила до матеріалів справи копію наказу № 26-вр від 23.05.2016 року про відрядження [PERSON], посвідчення про відрядження № 25 від 23.05.2016 року та надала суду документи, що підтверджують її витрати, повязані з явкою до суду, а саме: посадочні документи на суму 74,98 грн. та 352,74 грн. Хоча представник позивача просила відшкодувати їй 780,40 грн. за придбання квитків, однак у суду немає підтверджуючих проїздних документів на таку суму. Таким чином, витрати представника позивача, повязані з якою суду, що мають документальне підтвердження та підлягають до стягнення відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України становлять 1027,72 грн.

Outcome: approved