Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати при звільненні. В обґрунтування вимог зазначив, що з 07.02.2017 по 09.09.2019 він працював у відповідача на ВП «Шахта «Капітальна», був звільнений за власним бажанням. При звільненні відповідач своєчасно не виплатив йому заробітну плату. За серпень і вересень 2019 року через несвоєчасну виплату заробітної плати йому була нарахована індексацію заробітної плати, але не нараховане і не виплачено компенсацію втрати частини заробітку за серпень і вересень. Заборгованість за індексацією в розмірі 85,71 грн була виплачена йому відповідачем, але заборгованість за компенсацією і досі не виплачена, довідки про розмір цієї компенсації не надано. Отже, повний розрахунок із ним відповідач не провів досі, загальна затримка становить 137 днів, а середній заробіток за цей час - 107903,94 грн. Просив стягнути на його користь вказану суму середнього заробітку з відповідача, а також понесені ним судові витрати в сумі 1079,04 грн. ІІ. Позиції і заяви (клопотання) учасників справи. До суду позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій наполягав на задоволенні позову. Представник відповідач за довіреністю Заговорич Є.Г. також на виклик суду не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому пред`явлені [PERSON] вимоги визнав, зазначивши, що повний розрахунок з позивачем підприємство здійснило 24.03.2020. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 30.03.2020 ухвалою судді відкрите провадження у справі (спрощене позовне провадження), відповідачеві запропоновано подати судові відзив на позовну заяву. Призначено розгляд справи на 30.04.2020. 30.04.2020 та 26.05.2020 розгляд справи відкладався через неявку сторін та відсутність електропостачання будівлі суду відповідно. 27.05.2020 судом отримано відзив представника відповідача на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно з відомостями трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 15.02.2017 наказом №29-к від 15.02.2017 був прийнятий на роботу до ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» гірничим майстром з повним робочим днем в шахті (а.с.9 - зворот). Наказом ДП «Мирноградвугілля» №131 від 16.05.2017 ВП «Шахта ім. Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» перейменовано у ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» (а.с.10). 09.09.2019 наказом №267-к [PERSON] звільнено з підприємства за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.10). Згідно з довідкою №24 від 13.01.2020 [PERSON] за липень і серпень 2019 року загалом нараховано 18902,77 грн, його середньоденна заробітна плата становить 787,62 грн, а середньомісячна - 17327,64 грн (а.с.14). З довідки №25 від 13.01.2020 вбачається, що станом на день надання довідки залишок невиплачених [PERSON] відповідачем коштів складає 2631,36 грн, нарахована у грудні 2019 року індексація за серпень 2019 року дорівнює 74,20 грн, за вересень 2019 року - 11,51 грн, загальна заборгованість складає 2717,07 грн (а.с.15-16). Виписка про надходженням по картці Приватбанку позивача і додатковим рахункам від 25.03.2020 свідчить про те, що ним від підприємства одержувалася заробітна плата: 11.01.2020 в сумі 2667,17 грн, 17.01.2020 - 1068,75 грн, 05.02.2020 - 30,44 грн, 11.02.2020 - 30,37 грн, 05.03.2020 - 24,90 грн, 24.03.2020 - 1562,61 грн. Тобто, станом на 24.03.2020 залишок заборгованості відповідача перед позивачем у зазначеній в довідці вище сумі 2717,07 грн сплачено повністю (а.с.17). V. Оцінка суду. Враховуючи неявку сторін до суду та надані ними заяви, відомості відзиву відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе розглянути справу без особистої участі сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду, у спосіб, визначений законами. Частина четверта ст.206 ЦПК України вказує, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіряючи наявність законних підстав для задоволення позову, суд зазначає таке. Конституція України у статті 43 гарантує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Під час розгляду справи належними і допустимими доказами встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із відповідачем, але обов`язку з оплати його праці відповідач повною мірою не виконав, і на момент звільнення [PERSON] йому не були виплачені всі належні йому суми. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону щодо своєчасного розрахунку зі звільненим працівником, у відповідності до положень ст.117 КЗпП України з нього належить стягнути на користь [PERSON] його середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 10.09.2019. Період затримки розрахунку при звільненні слід рахувати по 24.03.2020 включно, оскільки саме ця дата є датою сплати залишкової заборгованості позивачеві підприємством згідно з наданою випискою з його карткового рахунку, саме по цю дату визнав пред`явлені вимоги й відповідач, отже, таке стягнення буде законним і обґрунтованим. Посилання позивача у позові на те, що станом на цей час заборгованість з компенсації втрати частини заробітку через порушення строків виплати заробітної плати за серпень і вересень 2019 року не виплачена і відповідачем не надано довідки про розмір компенсації не беруться судом до уваги, оскільки ці обставини не фігурують у сформульованих [PERSON] позовних вимогах, отже, не є предметом судового розгляду. З урахуванням викладеного стягненню підлягає сума 107116,32 грн із розрахунку 787,62 грн середньоденного заробітку [PERSON] , помножених на 136 робочих днів. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1071,16 грн пропорційно до задоволених судом вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial