Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі - ІТКЕ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги за послуги з централізованого опалення в сумі 7 206 грн. 71 коп., а також заборгованості за обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення в розмірі 68 гривень 07 копійки. Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року справу призначено к розгляду у порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, дав пояснення, що відповідач своєчасно не оплачує послуги з централізованого опалення та за обслуговування теплових мереж через що виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до п.1 ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Вивчивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що договір на надання послуг централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення між КП «ТМ Ізмаїлтекплокомуненерго» та відповідачем не укладався, але теплова енергія у квартиру відповідача надавалась, заяву про відключення від теплопостачання відповідач не подавав, таким чином [PERSON] знаходиться у фактичних договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». На підставі ст.67,68 ЖК України, п.п.30, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.64 ЖК України наймач та члени його родини повинні оплачувати отримані комунальні послуги. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Жодна з сторін не оспорює факт того, що послуги з теплопостачання надавалися позивачем відповідачу. Відповідно до ст.ст. 19,24,25 Закону України «Про теплопостачання», ст.526 ЦК України відповідач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог. Щодо розміру заборгованості, то визначаючи її суд враховує, що згідно розрахунку позивача, зробленого на підставі тарифів, що існували на відповідний час, заборгованість відповідача становить в сумі 7 206 грн. 71 коп., а також заборгованості за обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення в розмірі 68 гривень 07 копійки, тому саме в цих розмірах вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову, наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідач не спростував. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.141 ЦПК України та відносить до них витрати на оплату судового збору в сумі 1921 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved