Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Лікар-психіатр психіатричного відділення № 1 КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до Бердянського міськрайонного суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO]. У заяві зазначає, що [PERSON] був направлений на госпіталізацію 24.02.2017 року лікарем швидкої медичної допомоги [PERSON], який після особистого огляду хворого зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для лікування у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для оточуючих, внаслідок погіршення психічного стану. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON] Хворий був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку про обґрунтованість рішення про його госпіталізацію і необхідність його лікування в умовах стаціонару в примусовому порядку. Посилаючись на ЗУ «Про психіатричну допомогу» заявник просить госпіталізувати [PERSON] в примусовому порядку до КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер». Лікар-психіатр [PERSON] заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку до психіатричного закладу підтримав, просять її задовольнити. Суду додатково пояснили, що [PERSON] був встановлений діагноз: Пфропфшизофренія, виражений змішаний дефект особистості, афективно маячний синдром. В судовому порядку у 1984 році був визнаний недієздатною особою. Неодноразово проходив лікування на стаціонарі ПНД, останній раз у червні-липні 2016 року. Підтримуючу терапію після виписки не приймав, внаслідок чого погіршився психічний стан, він почав агресивно поводиться з оточуючими його людьми. Був доставлений до БПНД швидкою медичною допомогою, яку викликала опікун [PERSON] Хворий був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що у звязку з погіршенням психічного стану, агресивної поведінки по відношенню до оточуючих, наявності афективно-маячної симптоматики [PERSON] потребує лікування в умовах стаціонару. Просить суд госпіталізувати [PERSON] до БПНД в примусовому порядку не довше ніж на 6 місяців. Хворий [PERSON] пояснив, що не хоче лікуватися у лікарні, хоче додому. [PERSON] опікун [PERSON] заяву про примусову госпіталізацію її сина підтримала. Суду пояснила, що син тривалий час страждає на хронічне психічне захворювання. Останнім часом поводить себе дуже агресивно, кричить, бється, ліки приймати не хоче. Висловлює маячні думки про те, що вона не є його матірю, що вона наділа маску, а його мати вбила. Просить помістити сина на примусове лікування до психіатричного закладу. Представник органу опіки та піклування [PERSON] заяву лікар-психіатра підтримала. Вважає доцільним примусову госпіталізацію [PERSON] до стаціонару БПНД. Прокурор вважає необхідним задовольнити заяву, оскільки за висновком лікарів-психіатрів [PERSON] внаслідок тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для оточуючих, потребує лікування в умовах стаціонару. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] за рішенням Бердянського міського народного суду Запорізької області від 13.01.1984 року був визнаний недієздатною особою. За рішенням виконкому Бердянської міської ради від 03.05.1984р. №226 його опікуном була призначена [PERSON] 24.02.2017 року до Бердянського психоневрологічного диспансеру надійшла заява опікуна [PERSON] про госпіталізацію [PERSON] у звязку з погіршенням його психічного стану. Того ж дня хворий був доставленою бригадою швидкої медичної допомоги до КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер». [PERSON] з дитинства хворіє на хронічне психічне захворювання, встановлений діагноз: Пфропфшизофренія. Виражений змішаний дефект особистості. Афективно-маячний синдром. 24.02.2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що останній виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, в результаті чого становить реальну загрозу для оточуючих, а тому потребує лікування в умовах стаціонару. Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Відповідно до ст. 14 цього закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Приймаючи до уваги наявність ознак тяжкого психічного розладу у [PERSON], внаслідок чого він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих його людей, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] до КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» не більше ніж на шість місяців.

Outcome: approved