Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Керівник Центральної окружної прокуратури м. Дніпра, який діє в інтересах держави в особі Міністерства розвитку громад та території України, Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» 08 червня 2021 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» заборгованість за супровід кредитного договору у розмірі 10906,85 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.12.2015 року згідно з умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 року №584 між Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] укладено Кредитний договір №141М, відповідно до умов п.1.1 позивач зобов`язується надати відповідачу грошові кошти відповідно до розрахунку розміру кредиту з визначенням власних внесків відповідача та суми коштів на страхування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 412910,00 грн., а саме: кошти спеціального фонду бюджет м. Дніпропетровська, враховуючи склад сім`ї позичальника. 31.01.2017 між сторонами було укладено додатковий договір №1 до Кредитного договору від 29.12.2015 №141 М, відповідно до якого сторони погодили сплату коштів за супровід договору на умовах визначених у додатковому договорі. Проте, починаючи з 2 кварталу 2018 року, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 12.05.2021 за ним рахується заборгованість за супровід кредитного договору в сумі 10 906 грн. 85 коп., яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати. Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.123). До суду 24 червня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.124). Ухвалою судді від 05.07.2021 відкрито провадження у цивільній справі за позовом Керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра, який діє в інтересах держави в особі Міністерства розвитку громад та території України, Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 125). В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив та просила позов задовольнити. Представник Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» також підтримала заявлені позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав відзив в якому посилався на безпідставність та незаконність включення у договір пункту про супровід договору, на який він власноручно зробив заперечення на екземплярі договору позивача, а відтак просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідність\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки встановлені договором чи законом. Згідно\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошові суми відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.1046-1053, якщо інше не встановлено зазначеними статтями і не випливає із суті кредитного договору. Матеріалами справи підтверджується, що 29.12.2015 року згідно з умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 року №584 між Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] укладено Кредитний договір №141М, відповідно до умов п.1.1 позивач зобов`язується надати відповідачу грошові кошти відповідно до розрахунку розміру кредиту з визначенням власних внесків відповідача та суми коштів на страхування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 412910,00 грн., а саме: кошти спеціального фонду бюджет м. Дніпропетровська, враховуючи склад сім`ї позичальника (а.с. № 57-70) 31.01.2017 між сторонами було укладено додатковий договір №1 до Кредитного договору від 29.12.2015 №141 М, відповідно до якого сторони погодили сплату коштів за супровід договору на умовах визначених у додатковому договорі (а.с. № 73-74). Проте, починаючи з 2 кварталу 2018 року, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 12.05.2021 за ним рахується заборгованість за супровід кредитного договору в сумі 10 906 грн. 85 коп. відповідно до розрахунку наданому позивачем. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра, який діє в інтересах держави в особі Міністерства розвитку громад та території України, Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved