Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулось в суд із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з 01.11.2015 по 31.05.2020 за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 10525,86 грн. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 4633,97 грн., інфляційні втрати в розмірі 334,51 грн. та 3% річних в розмірі 318,67 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є теплопостачальною організацією-суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та на підставі договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові (виконавець) та споживачами, позивачем надаються відповідачам послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Проте, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі проживаючи і користуючись послугами, які надаються позивачем, не виконують обов`язку, щодо оплати таких послуг. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами зобов`язання щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за період з 01.11.2015 по 31.05.2020 утворилася заборгованість в розмірі 15159,83 грн. Також, зазначає, що відповідно до ст.625 ЦК України відповідачам нараховано 3% річних в розмірі 318,67 грн., інфляційні втрати в розмірі 334,51 грн. Враховуючи викладене, просить позов задоволити та стягнути в солідарному порядку з відповідачів загальну суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в зазначених розмірах, а також сплачений судовий збір. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 23 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 15.02.2021 від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просять застосувати терміни позовної давності та зазначають, що сума стягнення за послуги з централізованого опалення в межах позовної давності з 01.01.2018 по 31.12.2020 становить - 6044,74 грн. Крім того, зазначають, що згідно з показами лічильників гарячої води ними використано по січень 2021 року 25 куб. метрів гарячої води. У квитанції про нарахування послуг за централізоване постачання гарячої води за грудень 2020 року невірно вказані покази лічильників, які не відповідають показам на приладах обліку і фактично використаним об`ємам гарячої води. Станом на момент подання відзиву є такі покази: лічильник №000021511 - 213, лічильник №000020589 - 83. Тому поданий позивачем розрахунок не відповідає дійсному об`єму наданих послуг і не може бути підставою для стягнення. Просять частково відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення з підстав порушення строку позовної давності та частково відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за послуги з централізованого постачання гарячої води з підстав необґрунтованого і незаконного нарахування. 13.04.2021 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі - 3405,83 грн., інфляційні втрати за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі - 91,65 грн., 3% річних за послугу з централізованого постачання гарячої води в розмірі - 105,91 грн.; заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі - 10525,86 грн., інфляційні втрати за послуги з централізованого опалення в розмірі - 242,86 грн., 3% річних за послуги з централізованого опалення в розмірі - 318,67 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, 17.05.2021 подала клопотання в якому просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 16.06.2020 №1, виданою ЛМКП «Львівтеплоенерго». Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.09.2020 скасовано судовий наказ від 17.08.2020 про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 15159,83 грн., інфляційних втрат у розмірі 334,51 грн., 3% річних у розмірі 318,67 грн., а також 210,20 грн. судового збору. Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності (п.3-4 ч. 2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Постановою НКРЕКП від 31.03.2015 р. № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, і зокрема, які надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому, такому праву відповідає визначений п.5 ч.2 ст.7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналогічний обов`язок споживача (наймача, власника) закріплено в ст.68 ЖК УРСР, згідно з якою наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачів за період 01.11.2015 по 31.05.2020 за надані послуги з централізованого опалення, така становить 10525,86 грн. та централізованого постачання гарячої води - 3405,83 грн. Суд приймає такі розрахунки як належні та допустимі докази позовної вимоги, оскільки такі відповідачами не спростовані, відтак приходить до висновку про стягнення вказаної суми заборгованості. При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013 р., і згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений і у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16. Окрім цього, згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8916/17 від 07.07.2020 р., на вказані правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України. Згідно цієї норми, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічні висновки щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за відсутності між сторонами договірних відносин, а також щодо стягнення з споживача трьох відсотків річних та інфляційних втрат також висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи №639/10591/14-ц (постанова від 14.02.2018 р.), які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує. Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних прийнято судом як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому, інфляційні втрати в розмірі 334,51 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 318,67 грн. також підлягають до стягнення. Щодо позовної давності, на сплив якої покликаються відповідачі, то відповідно до цивільного законодавства позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст.256, 257 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3 ст.264 ЦК України). Як випливає з розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення, відповідачі протягом 2015-2020 років періодично сплачували за надані послуги, чим фактично визнавали борг, а тому відповідно до ст. 264 ЦК України строк позовної давності не є пропущеним. У зв`язку з цим, заявлена відповідачами заява у відзиві про застосування позовної давності не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такі необхідно задовольнити. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2102 грн., по 525 грн. 50 коп. з кожного з відповідачів. На підставі Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання» та

Outcome: approved