Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У травні 2019 року позивач ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору № 192/162 від 30.05.2007 року [PERSON] було надано суму кредиту у сумі 50 000 грн. за сплатою 16 % річних на строк 120 місяців. Відповідач перестав виконувати зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого, станом на 04.12.2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 14 222 грн. 54 коп. та складається з заборгованості за тілом кредиту - 7243 грн. 41 коп.; заборгованості по процентам -3084 грн. 36 коп.; інфляційне збільшення заборгованості - 3163 грн. 74 коп.; три проценти річних від прострочених сум заборгованості - 731 грн. 22 коп. Просять суд стягнути з відповідача користь заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 180 ЦПК України. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача Літвін Ю.Л. , що діє на підставі довіреності від 30.01.2018 року (а.с.69) не з`явилась, справу просила розглянути у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.68). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії по справі не проводились. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 192/162 від 30.05.2007 року (а.с.38-40) [PERSON] було надано суму кредиту у сумі 50 000 грн. за сплатою 16 % річних на строк 120 місяців. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 192/162 від 30.05.2007 року, заборгованість [PERSON] станом на 04.12.2018 року становить 14 222 грн. 54 коп. та складається з заборгованості за тілом кредиту - 7243 грн. 41 коп.; заборгованості по процентам -3084 грн. 36 коп.; інфляційне збільшення заборгованості - 3163 грн. 74 коп.; три проценти річних від прострочених сум заборгованості - 731 грн. 22 коп. (а.с.6-10). V. Оцінка суду. Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до наступного висновку. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд погоджується з доводами позивача стосовно суми заборгованості та розрахунком, який був наданий до позовної заяви. Відповідачем, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за тілом кредиту - 7243 грн. 41 коп.; заборгованості по процентам -3084 грн. 36 коп.; інфляційне збільшення заборгованості - 3163 грн. 74 коп.; три проценти річних від прострочених сум заборгованості - 731 грн. 22 коп. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 921 грн.00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved