Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Керівник Бахмацької місцевої прокуратури звернувся до Талалаївського районного суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, державного підприємства «Борзнянське лісове господарство», третя особа на стороні позивачів без самостійних вимог- Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області до [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області, [PERSON] в якому просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 427463, виданий 22 вересня 2006 року [PERSON] районною державною адміністрацією на імя [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 5,22 га, розташовану на території Староталалаївської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010683700085, та повернути земельну ділянку у державну власність. В обгрунтування позову зазначає, що в ході опрацювання Бахмацькою місцевою прокуратурою інформації про стан дотримання вимог закону, виявлено порушення вимог природоохоронного та земельного законодавства при передачі у власність землі під час виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП «Перемога» на території Староталалаївської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області. Зокрема [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку № 13 (згідно схеми розпаювання колишнього КСП «Перемога»), серія ЯГ 427463 від 22.09.2006 площею 4,94 га ріллі на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району. Проте фактично земельна ділянка № 13 є лісом, а не ріллею, її конфігурація наклалася частиною площі 0,82 га на землі природно- заповідного фонду, які обліковуються та використовуються ДП «Борзнянське лісове господарство» для ведення лісового господарства, є землями державної власності, і не можуть бути передані у приватну власність громадян як земельна частка (пай). Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] виданий з порушенням вимог ст.ст. 84, 149, 151 Земельного кодексу України, а тому підлягає визнанню недійсним, так як виданий фактично на земельну ділянку, яка не входила до переліку земель колективної власності, а відноситься до земель природно-заповідного фонду - [PERSON] парку памятки садово-паркового мистецтва. В судовому засіданні прокурор позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Представник ДП «Борзнянське лісове господарство» [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що спірна земельна ділянка площею 0,82 га використовується лісгоспом десятки років, і з фактичного володіння не вибувала, так як [PERSON] вона не використовується. Встановлені межі природно-заповідного фонду [PERSON] парку памятки садово-паркового мистецтва не змінювалися. При виготовленні землевпорядної документації на земельну ділянку, що відводилася позивачці, межі земельної ділянки з лісництвом не погоджувалися. Представник позивача Державної екологічної інспекції у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але надали суду пояснення в якому вказали, що позов підтримують, просять задовольнити та розглянути справу без участі представника Державної екологічної інспекції у Чернігівській області. Відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила, що тривалий час працювала у КСП «Перемога» с. Сильченкове, отримала право на земельну частку (пай), а в подальшому було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку площею 5,22 га. Чому частина земельної ділянки відноситься до земель природно-заповідного фонду їй невідомо, оскільки вся землевпорядна документація була затверджена належним чином. Також їй невідомо чи вся площа земельної ділянки в даний час обробляється. Представник відповідача [PERSON] РДА [PERSON] пояснила, що розпорядження голови [PERSON] РДА було видано на підставі належним чином затвердженої землевпорядної документації. Спір просить вирішити на розсуд суду, але при вирішенні питання щодо судових витрат просить звільнити РДА від оплати судових витрат, так це бюджетна організація і коштів на виплату судового збору не передбачено. Представник 3-ї особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але надали суду пояснення в якому вказали, що позов підтримують, просять задовольнити та розглянути справу без участі представника. Допитаний як свідок в судовому засіданні [PERSON], який працює на посаді лісничого [PERSON] лісгоспу ДП «Борзнянське лісове господарство», пояснив, що помилка була допущена при виготовленні землевпорядної документації на земельну ділянку, що відводилася позивачці, оскільки встановлені межі природно-заповідного фонду не змінювалися десятки років. Спірна земельна ділянка площею 0,82 га не використовується [PERSON], а використовується ДП Борзнянське лісове господарство» і фактично із володіння не вибувала. Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши письмові докази у справі приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] районною державною адміністрацією Чернігівської області, відповідно до повноважень визначених Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», розпорядженням № 126 від 19.05.2005 року погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів із земель колишнього КСП «Перемога», розташованих на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області (а.с.12) На підставі проекту землеустрою та розпорядження [PERSON] райдержадміністрації взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога» на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області було виготовлено державні акти на право приватної власності на землю громадянам, згідно списку власників земельних часток (паїв). Згідно розпорядження [PERSON] райдержадміністрації № 126 від 19.05.2005 року [PERSON] 22.09.2006 року видано державний акт серії ЯГ №427463 на право власності на земельну ділянку площею 5,22 га (4,94 га рілля та 0,28 га пасовище), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області. Зазначений державний акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010683700085, що підтверджується копією державного акту (а.с.20) Згідно постанови ВРУ від 12 травня 2016 року «Про перейменування деяких населених пунктів» село Сильченкове Талалаївського району Чернігівської області перейменовано на село Стара Талалаївка (а.с.68-70 ) Згідно рішення сьомої сесії сьомого скликання Сильченківської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області від 06 липня 2016 року Сильченківську сільську раду перейменовано на Староталалаївську сільську раду Талалаївського району Чернігівської області (а.с.71). Під час планової перевірки посадовою особою Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області дотримання вимог земельного законодавства при використанні та наданні земель природно-заповідного фонду, а саме [PERSON] парку памятки садово-паркового мистецтва, встановлено, що згідно розпорядження [PERSON] райдержадміністрації № 126 від 19.05.2005 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку № 13 (згідно схеми розпаювання колишнього КСП «Перемога»), серія ЯГ 427463 від 22.09.2006 площею 4,94 га ріллі на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району. Фактично земельна ділянка є лісом, а не ріллею, її конфігурація наклалася частиною площі 0,82 га на землі природно- заповідного фонду, які обліковуються та використовуються ДП «Борзнянське лісове господарство» для ведення лісового господарства, є землями державної власності, і не можуть бути передані у приватну власність громадян як земельна частка (пай), що підтверджується копією акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №86/91-17 від 07.03.2017 року, планом схемою земельної ділянки (а.с.39-42) Відповідно до ст. 43 Земельного кодексу України та ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та обєктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та обєктів природно-заповідного фонду. До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об'єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об'єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва) (ст. 44 Земельного кодексу України). З досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що парк-памятку садово-паркового мистецтва «Талалаївський» площею 96 га створено рішенням Чернігівського облвиконкому від 10.06.1972 № 303 на території Талалаївського району, що підтверджується паспортом памятки природи місцевого значення № МПП6-578 від 24.01.1976 та матеріалами природно-заповідного фонду (а.с.23-29). В вказаний заповідний обєкт, який знаходиться у кв.16 [PERSON] лісництва, переданий під охорону землекористувачу Борзнянському держлісгоспу, згідно охоронного зобовязання № 20/6-578 від 11.11.1996. (а.с.30) Перебування спірної земельної ділянки в межах обєкту природно-заповідного фонду підтверджується картографічними матеріалами та схемою розміщення земельної ділянки обєкту природно-заповідного фонду (а.с.63-67) Відповідно до п. г ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, віднесено, зокрема, землі під об'єктами природно-заповідного фонду, історико- культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом. Оскільки п.г ч.4 ст.84 Земельного кодексу України встановлено обмеження щодо передачі у приватну власність із земель державної власності землі під об'єктами природно-заповідного фонду, то передача таких земель у приватну власність можлива лише за умови зміни її цільового призначення. [PERSON] районна державна адміністрація при передачі землі у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва діяла згідно повноважень, визначених Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», тобто у власність могли бути передані власникам земельної частки (паю) не землі державної власності, а виключно земельні ділянки виділені у натурі (на місцевості) із земель, що належали колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Перемога» с. Сильченкове. В той же час, державним актом на право колективної власності на землю ІІ-ЧН № 000022 та планом зовнішніх меж земель переданих у колективну власність КСП «Перемога» підтверджується, що частина земельної ділянки № 13, яка передана у власність [PERSON], не входила до земель колективної власності КСП (а.с.14-19). Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 427463 від 22 вересня 2006 року на імя [PERSON] виданий з порушенням вимог п. г ч.4.ст. 84 Земельного кодексу України, а тому підлягає визнанню недійсним. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 0, 82 га фактично не вибувала із володіння та користування ДП «Борзнянське лісове господарство» та використовується за призначенням, то відсутні підстави для задоволення вимоги позивача щодо повернення земельної ділянки у державну власність. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь прокуратури Чернігівської області судові витрати, щодо сплати позивачем судового збору в розмірі 1600 гривень згідно платіжного доручення № 2434 від 12 вересня 2017 року (а.с.1) в сумі 800 гривень, з кожного.

Outcome: partial