Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової Аліни Анатоліївни №992, вчинений 25 липня 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №093500053304 від 01 липня 2013 року в розмірі 29 936,59 грн (а.с.1-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом вчинений виконавчий напис на підставі кредитного договору №093500053304 від 01.07.2013 року, укладеного між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач. Зазначає, що даний кредитний договір нотаріально не посвідчувався, останній платіж по ньому було сплачено в 2014 році. З цього часу ПАТ «Укрсоцбанк» та його правонаступники ТОВ «Веста», ТОВ «Вердикт Капітал» жодних вимог про погашення заборгованості не направляли. Оскільки у банку право вимоги про дострокове погашення заборгованості виникло у 2014, то строк за зверненням до нотаріуса для вчинення виконавчого напису закінчився у 2017 році. Крім того, сума стягнення боргу, зазначена в оскаржуваному виконавчому написі, не відповідає дійсності. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 01.06.2021 відкрив провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 01.07.2021 року розгляд справи відкладено з метою не порушення процесуальних прав відповідача на подачу відзиву, оскільки строк на подачу відзиву становить до 09.07.2021. Відповідачем подано відзив (а.с.33-37), відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Зазначив, що здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору, а також засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Повідомив, що для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Крім того, відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на професійну правову допомогу, яке долучено до матеріалів справи. Треті особи у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та письмових пояснень не надіслали. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 01 липня 2013 року [PERSON] підписав анкету № [NUMBER] для надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування в ПАТ «Укрсоцбанк», згідно якої відкритий поточний рахунок з встановленням кредитної лінії строком на рік з моменту надання кредиту з можливістю його автоматичного продовження (а.с.5-6). 25 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною був вчинений виконавчий напис №992, відповідно до якого стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», з [PERSON] 29 936,59 грн заборгованості за період з 29.01.2019 до 18.07.2019, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 7 286,60 грн, простроченої заборгованості по неоплаченим відсоткам за користування кредитом - 19 664,30 грн, строкової заборгованості по неоплаченим відсоткам за користування кредитом - 2 985,69, а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн (а.с.4). За інформацією з автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 25.05.2021 року (а.с.7) та Єдиного реєстру боржників станом на 24.05.2021 (а.с.8) у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. відкрито виконавче провадження №65509757, де боржником значиться [PERSON] , стягувач - ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.7) ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, відповідачем не надано суду доказів, що за укладеними договором факторингу №2019-ІУСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста», договором відступлення прав вимоги №29-01/1972 від 29.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал», були відступлені права вимоги саме за кредитним договором №093500053304, укладеним 01.07.2013 між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Зокрема не надано вищевказаного договору факторингу, доказів щодо розміру грошового зобов`язання та розрахунку заборгованості за кредитним договором. До того ж, в самому виконавчому написі зазначений інший номер договору - №93500053304. Також, згідно виконавчого напису заборгованість за кредитним договором стягнута з позивача за період з 29.01.2019 до 18.07.2019, тобто в межах нібито загального строку позовної давності. У свою чергу відповідно до положень укладеного договору вбачається, що банк може встановити кредитну лінію строком на рік з можливістю його автоматичного продовження. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують продовження строку дії договору, не надані відомості щодо строку дії картки, виданої [PERSON] , періоду нарахування відсотків та розрахунок заборгованості. Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18). Також, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, з копії договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що кредитний договір, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально. Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за договором №093500053304 від 01.07.2013 як безспірної, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 908,00 грн (а.с.9), які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved