Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. 1. В квітні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з первісним позовом та посилається на те, що 28 травня 2008 року ВАТ АБ «Укргазбанк» уклав з [PERSON] кредитний договір №72, за яким ВАТ АБ «Укргазбанк» зобов`язався надати кредит в розмірі 80000 доларів США, а [PERSON] зобов`язалась щомісячно до 10 травня 2033 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13,8% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань [PERSON] зобов`язалась додатково сплатити пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочен-ня платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строку позовної давності. 28 травня 2008 року ВАТ АБ «Укргазбанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договір поруки, за яким [PERSON] поручилась перед ВАТ АБ «Укргазбанк» за виконання [PERSON] грошових зобов`язань за кредитним договором №72 від 28 травня 2008 року. В той же день ВАТ АБ «Укргазбанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договір поруки, за яким [PERSON] поручився перед ВАТ АБ «Укргазбанк» за виконання [PERSON] грошових зобов`язань за кредитним договором №72 від 28 травня 2008 року. В той же день ВАТ АБ «Укргазбанк» надав [PERSON] кредит в розмірі 80000 доларів США. Однак [PERSON] неналежним чином виконує грошові зобов`язання за вказаним кредитним договором. Тому у ПАТ АБ «Укргазбанк» виникло право достроково вимагати від [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повернення боргу за кредитним договором в розмірі 59246 доларів США 17 центів, боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 4437 доларів США 23 центів та пені в розмірі 5784 гривень 52 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 63683 долари США 40 центів та 5784 гривні 52 копійки. Відповідачі ухиляються від добровільного погашення цього боргу. Тому ПАТ АБ «Укргазбанк» просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] борг за кредитним договором в розмірі 63683 доларів США 40 центів та 5784 гривень 52 копійок, а також стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] борг за кредитним договором в розмірі 63683 доларів США 40 центів та 5784 гривень 52 копійок. 2. [PERSON] пред`явила зустрічний позов та посилається на те, що ВАТ АБ «Укргазбанк» ввів її в оману щодо розміру реальної процентної ставки, абсолютного подорожчання кредиту та суми процентів, які підлягали сплаті за користування кредитними коштами. Ця обставина свідчить про те, що при укладенні кредитного договору №72 від 28 травня 2008 року ВАТ АБ «Укргазбанк» застосував нечесну підприємницьку практику. Крім того, умови вказаного кредитного договору є недобросовісними та порушують принцип добросовісності, оскільки вони покладають на [PERSON] необґрунтовані та надмірні витрати. Тому [PERSON] просить суд визнати недійсним кредитний договір №72 від 28 травня 2008 року. 3. [PERSON] та [PERSON] також пред`явили зустрічні позови та посилаються на те, що ВАТ АБ «Укргазбанк» пред`явив до них вимоги про погашення боргу після закінчення шестимісячного строку від дня настання строку виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №72 від 28 травня 2008 року. На підставі ч.4 ст.559 ЦК України [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати договори поруки такими, що припинили дію. ІІ. Позиції учасників цивільного процесу з приводу пред`явлених позовів. 4. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує первісний позов та наполягає на його задоволенні. Крім того, він не визнає зустрічні позови та посилається на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» були внесені зміни до ч.4 ст.559 ЦК України, відповідно до якої порука може бути припинена після закінчення трирічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання. ПАТ АБ «Укргазбанк» пред`явив позов в межах цього строку. Тому підстави для визнання договорів поруки такими, що припинили дію, відсутні. 5. [PERSON] та її представник [PERSON] не визнають первісний позов та посилаються на відсутність в матеріалах цивільної справи допустимих та достовірних доказів на підтверд-ження того, що ВАТ КБ «Укргазбанк» надав кредит в розмірі 80000 доларів США. Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні первісного позову. Крім того, вони підтримують зустрічні позови та наполягають на їх задоволенні. 6. [PERSON] та [PERSON] не з`явились у судове засідання та надіслали спільну заяву (а.с.2 т.2), в якій вони просять суд розглянути цивільну справу в їх відсутності. В цій же заяві [PERSON] та [PERSON] не визнають первісний позов та наполягають на задоволенні зустрічних позовів. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 7. 28 травня 2008 року ВАТ АБ «Укргазбанк» уклав з [PERSON] кредитний договір №72 (а.с.7-17 т.1), за яким ВАТ АБ «Укргазбанк» зобов`язався надати кредит в розмірі 80000 доларів США, а [PERSON] зобов`язалась щомісячно до 10 травня 2033 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13,8% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань [PERSON] зобов`язалась додатково сплатити пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочен-ня платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строку позовної давності. 8. В той же день ВАТ АБ «Укргазбанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договір поруки (а.с.18-19 т.1), за яким [PERSON] поручилась перед ВАТ АБ «Укргазбанк» за виконання [PERSON] грошових зобов`язань за кредитним договором №72 від 28 травня 2008 року. 9. 28 травня 2008 року ВАТ АБ «Укргазбанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договір поруки (а.с.20-21 т.1), за яким [PERSON] поручився перед ВАТ АБ «Укргазбанк» за виконання [PERSON] грошових зобов`язань за кредитним договором №72 від 28 травня 2008 року. 10. В той же день ВАТ АБ «Укргазбанк» надав [PERSON] кредит в розмірі 80000 доларів США. Ця обставина підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.40-43 т.1) та копією меморіального ордеру №TR.25673.1.3416 від 28 травня 2008 року (а.с.71 т.1). 11. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 49 «Забезпечення виконання зобов`язання» ЦК України. IV. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо стягнення боргу за кредитним договором. 12. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 13. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 14. За правилом ч.1 ст.549 ЦК України у разі порушення зобов`язання боржник повинен сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню). 15. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. б. щодо оспорювання кредитного договору. 16. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержан-ня в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 17. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 18. Відповідно до ч.1 ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. 19. Згідно з ч.3 ст.13, ч.3 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес особи у разі зловживання нею правом в будь-яких формах. 20. Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 4 липня 2018 року у справі №520/10060/16-ц, дії позичальника, що полягають в оспорюванні договору через декілька років, є нічим іншим, як намаганням позичальника уникнути належного виконання взятих на себе зобов`язань. в. щодо припинення договорів поруки. 21. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України в редакції, чинній до 4 листопада 2018 року, порука припинялась після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не був встановлений, порука припинялась, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя, якщо інше не було передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не був встанов-лений або був встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припинялась, якщо кредитор не пред`явив позов до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не було передбачено законом. 22. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 21 березня 2018 року у справі №2-1283/11, у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позов до поручителя. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Outcome: partial