Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» перейменоване у Акціонерне товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на підставі наказу підприємства № 363а/1001 від 21.05.2018 року звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення вартість недорахованої електроенергії, що виникла внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ для населення. У своєму позові позивач посилається на те, що 24.02.2014 року працівниками Дніпродзержинського РЕМ було виявлено порушення «[PERSON] користування електричною енергією для населення» за адресою: [ADDRESS], а саме: самовільне підключення після відключення через прилад обліку та пошкодження приладу обліку (подряпини на кожусі лічильника та зміщення лічильного механізму), внаслідок чого був складений акт Н № 018379 про порушення, та 26 лютого 2014 року був проведений розрахунок суми заподіяних збитків, які становлять 5562,97 грн. З урахуванням уточнень до позову, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суми заподіяних збитків, які становлять 5 562,97 грн. та судові витрати у розмірі 1 600 грн. Заяви, клопотання сторін В судовому засіданні представник позивача [PERSON] товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» [PERSON] позовні вимоги підтримав та\~ урахуванням уточнень до позову просить суд стягнути солідарно з відповідачів суми заподіяних збитків, які становлять 5 562,97 грн. та судові витрати у розмірі 1 600 грн. В судовому засіданні посилався на обставини викладені в позові. В судовому засідання відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки відключення від електроенергії працівниками позивача в 2009 року за адресою: [ADDRESS] не відбувалось, тому й самовільного підключення відсутнє. В судове засідання відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та також просила суд відмовити задоволенні позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, суд вважає можливим розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якої зазначає, що на момент складання акту Н № 018379 про порушення не був укладений договір про надання послуг. Послався на наявність загального строку позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України у три роки; положення ст. 258 ЦК України щодо застосування спеціальної позовної давності строком в один рік відносно стягнення неустойки (штрафу, пені) та на ч. 4 ст. 267 ЦК України, згідно до якої сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Вказав, що відсутні докази про відключення від споживання [PERSON] Зазначив, що у попередженні ДТЕК про відключення від 14.05.2009 року підпис [PERSON] не належить їй. Крім того, у акті про відключення від 02.07.2009 року не вказані свідки відмови [PERSON] від підпису. До того ж в період з 2009 року по 2014 рік платежі за послуги з енергопостачання [PERSON] здійснювались, при цьому постачальник приймав такі платежі та вносив корегування у показання без повідомлення про наявність відключення. До того ж з 21.07.2010 року по 08.05.2013 року [PERSON] перебував у СІЗО № 3 м. Дніпропетровська. Вказав, що в акті не вказано, хто саме здійснив відключення від електромережі, якого, насправді, не було, тому звернення із позовом саме до відповідачів необґрунтовано.\~ В якості свідка в судовому засіданні [PERSON]Йо. суду пояснила, що вона 02 липня 2009 року отримала службову записки про проведення перевірки використання електроенергії за адресою: [ADDRESS] та здійснення відключення за електропостачання. Двері за зазначеною адресою не відчинили, але після здійснення ними відключення, із зазначеної квартири вибігла жінка з погрозами та запросила свідків. Акт про відключення вона відмовилась підписувати. Процесуальні дії по справі 15 березня 2017 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху. 20 липня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 13 лютого 2018 року ухвалою призначено підготовче судове засідання. 19 лютого 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено праву до розгляду. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та Сичева (змінено прізвище на [PERSON]) К.М. є власниками квартири № 57 за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Глаголєва, буд. № 35/11, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.12.1998 року, виданим Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська (а. с. 14). Згідно до акту про відключення побутового споживача від 02.07.2009 року, відключено споживача від електропостачання за адресою: [ADDRESS], після відключення опломбовано пломбою 05 ДЭ (а. с. 18).\~\~ 24.02.2014 року працівниками Дніпродзержинського РЕМ було виявлено порушення «[PERSON] користування електричною енергією для населення» за адресою: [ADDRESS], а саме: самовільне підключення після відключення через прилад обліку та пошкодження приладу обліку (подряпини на кожусі лічильника та зміщення лічильного механізму), про що складений акт Н № Д 018379 (а.с.12). На підставі [PERSON] обчислення розміру відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок порушення споживачем [PERSON] користування електричною енергією, був проведений розрахунок суми заподіяних збитків, які становлять 5562,97 грн., що підтверджується представленим позивачем протоколом № 68/Д 018369 від 26.02.2014 року (а.с.9). Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення ЦК України та ЗУ «Про електроенергетику». Застосовані норми права Згідно з\~ ст.1 Закону України «Про електроенергетику»\~ відповідач є споживачем електроенергії та несе відповідальність як за порушення умов договору про користування електричною енергією, так і [PERSON] користування електричною енергією. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Відповідно до ч.1 та абз.2 ч.2\~ ст.27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. За змістом п. 48 [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 53 [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357,\~ у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт,\~ який\~ підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих [PERSON] розглядається\~ комісією\~ з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як\~ з\~ трьох уповноважених\~\~ представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих [PERSON]. У разі причетності споживача до порушення цих [PERSON] у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих [PERSON] визначення обсягу та вартості електричної\~\~ енергії,\~\~ не\~\~ облікованої\~\~ внаслідок\~\~ порушення споживачами\~ правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562. Посилання відповідачів на те, що за адресою: [ADDRESS], в липні 2009 року не було здійснено фахівцями відповідача відключення від електроенергії є безпідставним, оскільки вказані посилання спростовуються наданими представником позивача докази. Так, з наданої відомості про попередження на 14 травня 2009 року вбачається, що лицевий рахунок абонента за адресою відповідачів: [ADDRESS], наявна заборгованість в розмірі 450,32 грн. (а.с.17). З акту проведення рейдової перевірки від 02 липня 2009 року вбачається, що бригада ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» за участю [PERSON], [PERSON]\~ встановила порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення за адресою відповідачів:\~ [ADDRESS], де в графі акту «результат перевірки» вказано «відключення в щитку пл.05 ДЕ» (а.с.13), про що 02 липня 2009 року також фахівцями позивача був складений акт про відключення споживача від електропостачання в щитку, де в графі «споживач» зазначено, що «від підпису відмовилась» (а.с.18). Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, відповідачами на надано належних та допустимих доказів того, що дійсно 02 липня 2009 року квартира за адресою: [ADDRESS], не була відключена від енергопостачання, клопотань щодо встановлення недійсності підпису [PERSON] у попередженні ДТЕК про відключення від 14.05.2009 року в судовому засіданні не заявлялось. Окрім цього, підстав для застосування строків позовної давності відповідно до вимог ст.256-258 ЦК України, на яку посилаються відповідачі, також не встановлено, оскільки акт про порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення за адресою: [ADDRESS], працівниками Дніпродзержинського РЕМ був складений 24 лютого 2014 року, а до суду позивач звернувся в січні 2017 року, тобто в межах строку позовної давності.\~\~ Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тобто з відповідачів підлягає солідарно стягненню сума в рахунок відшкодування збитків у розмірі 5 562,97 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволених вимог з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 600 грн. З огляду на викладене й

Outcome: approved