Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Короткий зміст вимог заявника. 14.06.2021 заявник звернувся із заявою до Малинського районного суду Житомирської області, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] в с. Пристанційне Малинського району Житомирської області помер його батько [PERSON] . Після смерті батька, відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] та на інше майно. Заявник та його брат, [PERSON] , є спадкоємцями за законом першої черги. У встановлений законом шестимісячний строк брат заявника подав заяву про відмову від спадкового майна на його користь, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа. Заявник повинен був звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але цього не зробив, оскільки після смерті у 2006 році матері доглядав за батьком та проживав разом з ним у належному йому будинку по [ADDRESS] , а тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України заявник вважався таким, що прийняв спадщину. Після поховання батька заявник фактично володіє належним йому вище вказаним будинком, у якому на даний час проживає його дочка. Вважаючи себе спадкоємцем за законом, заявник звернувся до Малинської державної нотаріальної контори, однак постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він пропустив передбачений законодавством шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини. Заявник просить встановити юридичний факт, що він постійно проживав разом зі своїм батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] в [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 16.06.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами окремого провадження, судове засідання призначено на 12 годину 45 хвилин 12.07.2021. 29.06.2021 до суду надійшов лист від заінтересованої особи, яким вона повідомила, що із вимогами заяви згодна та просить суд розгляд справи проводити без участі представника заінтересованої особи. 12.07.2021 заявник подав до суду заяву, якою просить розглядати справу без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності заявника і заінтересованої особи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом фактичні обставини. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане виконкомом Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області, засвідчується, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). [PERSON] є батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Довідкою №744 від 05.04.2019, виданою виконавчим комітетом Чоповицької селищної ради [PERSON] підтверджується, що дійсно в житловому будинку на день смерті батька [PERSON] ( [INFO] ), померлого [INFO] , який постійно був зареєстрований в [ADDRESS] ніхто не був зареєстрований (а.с.8). Згідно з протоколом опитування свідків Чоповицької селищної ради №21 від 06.12.2017 [PERSON] дійсно проживав і доглядав своїх батьків по [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Малинської державної нотаріальної контори від 10.06.2021 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки він пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців (а.с.7). Оцінка доводів заяви та норми права, застосовані судом. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено від повідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Матеріалами справи встановлено, що заявник фактично проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично володіє спадковим майном, а заявник прийняв спадщину після його смерті, не заявив про свою відмову від спадщини. Встановлення даного факту має юридичне значення, тому що від нього залежить право заявника на отримання спадщини. Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved