Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

На підставі кредитного договору від 29 березня 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит в сумі 11125 доларів США зі сплатою 11,04 % річних з кінцевим терміном повернення 28 березня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору [PERSON] надала в іпотеку будинок № 15 на вул. Артема в м. Сміла. Рішенням суду від 30 грудня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на вказаний будинок звернено стягнення, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Позивач, посилаючись на те, що звернути стягнення на предмет іпотеки не вдалося у звязку з неправомірним накладенням 10 квітня 2013 року Смілянським районним відділом державної виконавчої служби арешту на все майно відповідачки, звернувся до суду і просить скасувати його і звільнити з-під арешту та заборони відчуження будинок № 15 на вул. Артема в м. Сміла. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» та Смілянського РВ ДВС надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав, відповідач їх визнав. [PERSON] не зявилася з невідомих суду причин, хоч про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому за згодою представника позивача справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору, укладеного 29 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній надано кредит в сумі 11125 доларів США зі сплатою 11,04 % річних з кінцевим терміном повернення 28 березня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору [PERSON] надала в іпотеку будинок № 15 на вул. Артема в м. Сміла, що підтверджується договором іпотеки від 29 березня 2007 року. Рішенням суду від 30 грудня 2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на вказаний будинок звернено стягнення, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно постановою Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції від 10 квітня 2013 року на все майно відповідачки, у тому числі на будинок № 15 на вул. Артема в м. Сміла, накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 1, 2 ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. За таких обставин постанова державного виконавця від 10 квітня 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження порушує майнові права та інтереси банку як заставодержателя на одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами, що передбачено ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», а тому арешт підлягає скасуванню. Вимоги про відшкодування судового збору позивачем не заявлялись. На підставі викладеного, ст. 16, 590 ЦК України, ст. 54, 60 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 1, 9 ЗУ «Про іпотеку»,

Outcome: approved