Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці березня 2020 року ТОВ «Мікрофінанс» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 листопада 2018 року уклав з [PERSON] договір №0000108656. За цим договором ТОВ «Мікрофінанс» надав [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 1500 гривень строком на 29 днів зі сплатою процентної ставки за користування грошовими коштами у розмірі 2% на добу. ТОВ «Мікрофінанс» виконав взяті на себе зобов`язання за договором та надав відповідачу грошові кошти у встановленому договором розмірі. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує та своєчасно суму позики не повернув. Тому станом на 25 березня 2021 року у нього виникла заборгованість у розмірі 27420 гривень, що складається: з основного боргу у розмірі 1500 гривень, заборгованості по відсоткам у розмірі 25920 гривень. Відповідач відмовляється добровільно повернути борг. У зв`язку з цим, ТОВ «Мікрофінанс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 27420 гривень. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.24-25). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.30). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У судове засідання представник позивача Соколова К.В. не з`явилась. Направила до суду клопотання, яким просила проводити розгляд цивільної справи за її відсутності, позов підтримала та просила суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.32). Незважаючи на це, відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 12 листопада 2018 року ТОВ «Мікрофінанс» уклав з [PERSON] договір №0000108656. За умовами якого, ТОВ «Мікрофінанс» зобов`язався надати [PERSON] позику у розмірі 1500 гривень. В свою чергу, [PERSON] зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів протягом 29 календарних днів та сплатити проценти за користування грошовими коштами у розмірі 2% на добу (а.с.6,7). ТОВ «Мікрофінанс» виконав грошове зобов`язання та перерахував [PERSON] грошові кошти у розмірі 1500 гривень. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. У відповідності до ч.1 ст.1046 та ч.1 ст.1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з положенням ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором позики та повернув грошові кошти. Тому у нього виник борг у розмірі 27420 гривень, що складається: з основної суми позики у розмірі 1500 гривень та заборгованості по відсоткам у розмірі 25920 гривень. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 25 березня 2021 року, викладеним у позовній заяві. Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за договором позики. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 27420 гривень. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №516 від 19 березня 2021 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ТОВ «Мікрофінанс» сплатив судовий збір у розмірі 2270 гривень. Позов ТОВ «Мікрофінанс» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved