Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У січні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції, актовий запис №103, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, подружнє життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не зійшлися характерами, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинено, вважає, що за таких обставин спільне сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на її користь судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 17 лютого 2021 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2021 року провадження у справі зупинено у зв`язку з наданням сторонам у справі строку для примирення два місяці. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2021 року провадження у справі відновлено та призначено до судового розгляду на 11 травня 2021 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2021 року за клопотанням позивача відкладено судовий розгляд справи на 26 травня 2021 року. Судове засідання, призначене на 26 травня 2021 року, у зв`язку з неявкою позивача відкладено на 28 травня 2021 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи тільки з його участю суду не надав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк.с.4). Від шлюбу мають неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (арк.с.7, 8). V.\~Норми права,\~які підлягають\~застосуванню та\~мотиви суду,\~щодо оцінки\~аргументів наведених\~учасниками справи. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2021 року сторонам було надано строк для примирення два місяці. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, а також те, що після закінчення строку для примирення позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву, письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову суду не надав, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач клопоче після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », про що зазначила в позовній заяві, суд приходить до висновку після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Враховуючи положення ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved