Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини. В позові зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний момент розірваний, в якому [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу та до повноліття дочка проживала з позивачем та перебувала на її утриманні. На сьогоднішній день [PERSON] досягла повноліття та навчається на 1-му курсі в Класичному приватному університеті денної форми навчання на контрактній основі, стипендію не отримує, та у зв`язку із навчанням не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Дочка продовжує проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на її навчання, не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, інших дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання повнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 10.03.2021 року відрито спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначено на 31.03.2021 року, у зв`язку із неявкою відповідача, судове засідання відкладене на 14.04.2021 року. Позивач та третя особа надали суду відповідні письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Частиною сьомою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Вказаний шлюб 23 червня 2011 року розірвано, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблений актовий запис № 103 (а.с.4). В шлюбі, [INFO] у них народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12.02.2003р.(а.с.3). Після розірвання шлюбу сторін і до теперішнього часу [PERSON] проживає з позивачем, та перебуває на її повному утриманні (а.с.8,12). На даний\~момент [PERSON] є студенткою 1-го курсу Класичного приватного університету денної форми навчання на контрактній основі відповідно договору про навчання № 15318 від 02.09.2020р., вартість навчання за семестр встановлена в додатку №1 до договору, строк закінчення навчання в 2024 році, що також підтверджується довідкою директора інституту здоров`я, спорту і туризму № 433/д від 24.02.2021 р. та квитанціями про оплату за навчання [PERSON] (а.с.6,7,13). IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджуються наданими позивачем документами, які є належними та допустимими доказами по справі, тому підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на навчання повнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач згідно діючого законодавства звільнений від сплати судового збору, сума судового збору в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved