Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Кредитна спілка «Самопоміч» звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 07.12.2016 між кредитною спілкою «Самопоміч» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № KV0000000016, відповідно до якого кредитна спілка надала їй кредит в сумі 8000 гривень із сплатою 57 % річних за користування кредитом. У відповідності до умов кредитного договору, кредит надавався строком на 12 місяців. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору № KV0000000016 від 07.12.2016 року та додатку № 1 до нього, відповідач брала на себе зобов'язання сплачувати щомісячно 671,07 грн., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами починаючи з 07.01.2017 року до 07.06.2018 року. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON]., що випливають з кредитного договору № KV0000000016 від 07.12.2016 року, між КС «Самопоміч», [PERSON] та [PERSON], 07.12.2016 року було укладено договір поруки № KV0000000022-П. Відповідач в повному обсязі зобов'язання по кредитному договору не виконує, станом на 29.05.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 7850,07 гривень, з яких: 5003,03 грн. - сума простроченого боргу по кредиту; 2847,04 грн. - сума процентів за користування кредитом, а також непрострочена сума кредиту - 632,45 грн., що в загальному розмірі становить 8482,52 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь кредитної спілки «Самопоміч» заборгованість за кредитним договором в сумі 8482,52 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали повністю не заперечують проти його задоволення. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідачів та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, що підпадають під регулювання норми ст. 1054 ЦК України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.12.2016 року між кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № KV0000000016, відповідно до якого відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 8000 гривень із сплатою 57 % річних за користування кредитом. У відповідності до умов кредитного договору (п.8.1), кредит надавався строком на 18 місяців. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] що випливають з кредитного договору № KV0000000016 від 07.12.2016 року, між КС «Самопоміч», [PERSON]. та [PERSON], 07.12.2016 року було укладено договір поруки № KV0000000022-П. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачами порушено умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за використання кредитних коштів. Станом 29.05.2018 року заборгованість відповідачів перед позивачем складає 7850,07 гривень, з яких: 5003,03 грн. - сума простроченого боргу по кредиту; 2847,04 грн. - сума процентів за користування кредитом, а також непрострочена сума кредиту - 632,45 грн., що в загальному розмірі становить 8482,52 грн. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов кредитного договору та сумнівів у суду не викликає. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На даний час відповідачі свої зобов'язання, що виникають з умов кредитного договору не виконують, тому суд приходить до висновку, що з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 8482,52 грн. Крім цього, суд, в силу вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів в рівних долях з кожного на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 1762 грн.

Outcome: approved