Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. [PERSON]» звернувся в суд із заявою про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO], який перебуває на обліку в диспансерному відділенні ВОПНЛ ім. акад. [PERSON] з 1995 року. Заява мотивована тим, що спадковість психічними захворюваннями у [PERSON] обтяжена - мати лікувалась в ВПЛ. До школи пішов вчасно. Закінчив 9 класів Прибужської школи-інтернату, ПТУ - за фахом плиточник-облицювальник. В армії не служив. Не одружений, дітей не має. Являється інвалідом II групи. На обліку в ВОПНЛ з 1995 року з діагнозом: затримка психічного розвитку. З 25 вересня 1995 року по 26 жовтня 1995 року лікувався у 8 відділенні з діагнозом: віддалені наслідки перенесеної нейроінфекції, легка розумова відсталість. Повторні госпіталізації у 8 відділення з 21 січня 1997 року по 03 березня 1997 року - резидуально-органічне пошкодження ЦНС у вигляді олігофренії ст. вираженої дебільності з емоційною нестійкістю, з 21 серпня 2003 року по 16 вересня 2003 року - межова, близька до легкої, розумова відсталість. Енурез у фазі ремісії. З 19 серпня 2011 року по 10 жовтня 2011 року (на той час поводив себе агресивно, погрожував матері розправою, обзивав її, не їв за одним столом, говорив, що мама його дратує, виказував суїцидальні думки) встановлений діагноз: шизоафективний розлад, змішаний тип; у 17 відділення з 14 лютого 2012 року по 25 квітня 2012 року - шизофренія, параноїдна форма. В подальшому неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні (2013, 2014, 2015 роки). Остання госпіталізація з 21 грудня 2016 року по 09 лютого 2017 року пов'язана з тим, що пацієнт не спав, конфліктував з матір'ю, відмовлявся від лікування, виказував суїцидальні думки. 09 лютого 2017 року оглянутий лікарсько-консультативною комісією в диспансерному відділенні: пацієнт вдома ліки не приймає, мотивуючи тим, що його сковує від прийому клопіксол-депо, а приймати коректори не хоче. [PERSON] став частіше лікуватись стаціонарно, відбуваються загострення, стає дратівливим, конфліктним, виникають суїцидальні думки. Висновок комісії лікарів-психіатрів (протокол № 16 від 09 лютого 2017 року): [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. За психічним станом рекомендовано призначити примусове амбулаторне лікування без згоди пацієнта. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2017 року (справа № 127/3480/17), призначено [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без його згоди. Протягом останніх півроку пацієнт оглядався лікарем-психіатром, приймав призначене лікування. На тлі призначеного лікування стан пацієнта дещо покращився, але він не має усвідомлення необхідності безперервності лікування. Конфліктує з матір'ю. Виказує маячні ідеї відношення. Висновок комісії лікарів-психіатрів (протокол № 72 від 07 серпня 2017 року): [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. За психічним станом рекомендовано продовжити амбулаторне психіатричне примусове лікування. З огляду на зазначене вище Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. [PERSON]» звернувся до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник КЗ «ВОПНЛ ім. академіка [PERSON]» [PERSON] заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просив заяву задовольнити. Вказав, що пацієнт потребує постійного підтримуючого лікування. Прокурор Юзопольський С.В. у судовому засіданні просив суд заяву про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON] без його згоди задовольнити, враховуючи, зокрема, обставини справи, а саме те, що [PERSON] потребує підтримуючого лікування. [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2017 року, заяву Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. [PERSON]» про призначення амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], [INFO], жителю [INFO], в примусовому порядку без його згоди задоволено (а.с. 5). Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 72 від 07 серпня 2017 року, [PERSON], [INFO], житель [INFO] перебуває на обліку в диспансерному відділенні ВОПНЛ ім. акад. [PERSON] з 1995 року. Протягом останніх півроку пацієнт оглядався лікарем-психіатром, приймав призначене лікування. На тлі призначеного лікування стан пацієнта дещо покращився, але він не має усвідомлення необхідності безперервності лікування. Конфліктує з матір'ю. Виказує маячні ідеї відношення. Висновок комісії лікарів-психіатрів (протокол № 72 від 07 серпня 2017 року): [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. За психічним станом рекомендовано продовжити амбулаторне психіатричне примусове лікування (а.с. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. У звязку з викладеним, суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потребує психіатричної допомоги. Враховуючи наведене та

Outcome: approved