Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Межівська селищна рада звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначено, що Межівським районним судом Дніпропетровської області 23 вересня 2019 року ухвалено рішення по справі № 181/1017/19 за позовом [PERSON] до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Зазначеним судовим рішенням було задоволено позов гр. [PERSON] та встановлено факт постійного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини по [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] з 2005 року по [INFO] та визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 6,200 га, кадастровий номер 1222686600:01:001:0185, яка розташована на території колишньої Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Після набрання законної сили рішенням суду І інстанції - Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року (справа № 181/1017/19, провадження № 2/181/209/19), за заявою гр. [PERSON] державним реєстратором Гудій Лілією Миколаївною, що перебуває у трудових відносинах з Межівською районною державною адміністрацією прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт - земельну ділянку кадастровий № 1222686600:01:001:0185 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1948730912226) за гр. [PERSON] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2020 року за апеляційною скаргою першого заступника прокуратури Дніпропетровської області було скасовано рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року, яке було підставою для реєстрації права власності за гр. [PERSON] та постановлено нове: «У задоволенні позовних вимог [PERSON] до Межівської селищної ради (об`єднаної територіальної громади) Межівського району, Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та прийняття спадщини в порядку спадкування за законом - відмовити». Селищний голова Зражевський В.М., отримавши копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 17.03.2020 року, звернувся до [PERSON] - державного реєстратора, що перебуває у трудових відносинах із виконавчим комітетом Межівської селищної ради із заявою від 28 травня 2020 року для проведення державної реєстрації припинення права приватної власності гр. [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 12226866:01:001:0185. Однак, державний реєстратор виконавчого комітету Межівської селищної ради виніс рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, мотивуючи тим, що подані документи для проведення державної реєстрації прав, а саме: постанова Дніпровського апеляційного суду від 17.03.2020 року № 181/1017/19 не дає змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05 грудня 2019 року № 340-IX статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено в новій редакції. Зокрема абзацом третім частини третьої статті 26 Закону встановлено, що ухваленням судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Дана норма застосовується до судових рішень, ухвалених після набрання чинності Законом № 340-IX, тобто з 16 січня 2020 року. Тобто, постанова Дніпровського апеляційного суду від 17.03.2020 року № 181/1017/19 не містить зобов`язання щодо припинення права власності гр. [PERSON] на земельну ділянку кадастровий № 12226866:01:001:0185, скасування запису про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку за попередньою власницею - громадянкою [PERSON] , померлою [INFO] , що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 076628 від 18 липня 2002 року, зареєстрованого за № 467 шляхом реєстрації права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із внесенням відповідного запису у зазначеному реєстрі. Таким чином, після скасування судового рішення, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності, земельна ділянка у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно фактично, продовжує обліковуватись за гр. [PERSON] . Окрім того, беручи до уваги той факт, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2020 року у встановленні факту проживання однією сім`єю та прийняття спадщини в порядку спадкування за законом гр. [PERSON] після смерті [INFO] громадянки [PERSON] відмовлено та враховуючи відсутність у померлої інших спадкоємців вбачається можливість визнання спадщини у вигляді земельної ділянки кадастровий № 12226866:01:001:0185 відумерлою з подальшою передачею її у комунальну власність Межівської селищної територіальної громади. За таких обставин просить припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,2 га з кадастровим № 1222686600:01:001:0185; поновити право власності за [PERSON] , померлою [INFO] на земельну ділянку площею 6,2 га з кадастровим № 1222686600:01:001:0185; стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 4 204,00 грн.. Ухвалою судді від 21 серпня 2020 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання (а.с.21-22). 08 вересня 2020 підготовче судове засідання відкладено за заявою відповідача (а.с.27). Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.32-33). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Згоден на заочний розгляд справи. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку смс-повідомлень від 10.09.2020 року та 23.09.2020 року (а.с.29, 34) і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 076628, виданого Межівською районною державною адміністрацією 18 липня 2002 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6.200 га, розташована на території Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 лютого 2011 року, виданого виконавчим комітетом Преображенської сільської ради, актовий запис № 5, [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року по справі № 181/1017/19 задоволено позов гр. [PERSON] та встановлено факт постійного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини по [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] з 2005 року по [INFO] та визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 6,200 га, кадастровий номер 1222686600:01:001:0185, яка розташована на території колишньої Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.10-11). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25.10.2019 року державним реєстратором Межівської районної державної адміністрації на підставі рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23.09.2019 року проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1222686600:01:001:0185 за [PERSON] , номер запису про право власності 33906097 від 25.10.2019 року (а.с.18-19). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2020 року за апеляційною скаргою першого заступника прокуратури Дніпропетровської області було скасовано рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року, яке було підставою для реєстрації права власності за гр. [PERSON] та у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Межівської селищної ради (об`єднаної територіальної громади) Межівського району, Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та прийняття спадщини в порядку спадкування за законом відмовлено. Селищний голова Зражевський В.М., отримавши копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 17.03.2020 року, звернувся до [PERSON] - державного реєстратора, що перебуває у трудових відносинах із виконавчим комітетом Межівської селищної ради із заявою від 28 травня 2020 року для проведення державної реєстрації припинення права приватної власності гр. [PERSON] на земельну ділянку. Однак, 28 травня 2020 року держаним реєстратором прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 52423665 з тих підстав, що подані документи для проведення державної реєстрації прав, а саме: постанова Дніпровського апеляційного суду від 17.03.2020 року № 181/1017/19 не дає змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05 грудня 2019 року № 340-IX статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено в новій редакції. Зокрема абзацом третім частини третьої статті 26 Закону встановлено, що ухваленням судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Дана норма застосовується до судових рішень, ухвалених після набрання чинності Законом № 340-IX, тобто з 16 січня 2020 року (а.с.17). Отже, враховуючи відсутність у померлої інших спадкоємців вбачається можливість визнання спадщини у вигляді земельної ділянки кадастровий № 12226866:01:001:0185 відумерлою з подальшою передачею її у комунальну власність Межівської селищної територіальної громади. Тобто, відповідач [PERSON] не є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1222686600:01:001:0185. Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п.п.3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Дана норма застосовується до судових рішень, ухвалених після набрання чинності Законом № 340-IX, тобто з 16 січня 2020 року. Відповідно до п. 44 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав установлює Міністерство юстиції України. Згідно абз.1,2, п. 1.3 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 року №3502/5, рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках. У разі прийняття рішення державним реєстратором органу державної реєстрації прав один примірник рішення орган державної реєстрації прав видає або надсилає рекомендованим листом заінтересованій особі особисто або уповноваженій нею особі (далі - заявник), а другий державний реєстратор долучає до реєстраційної або облікової справи. Згідно з п.2.6 цього Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем за подання позову.

Outcome: approved