Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

керівник Генічеської місцевої прокуратури [PERSON], діючи в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, [PERSON], в якому просив визнати незаконним та скасувати п.6 ч.1 рішення Щасливцевської сільської ради за №1037 від 04 листопада 2014 щодо надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах населеного пункту із земель житлової та громадської забудови орієнтовною площею 0,19 га, розташованої за адресою: с.Щасливцеве, вул. Леніна, 130; визнати незаконним та скасувати рішення Щасливцевської сільської ради №1071 від 16 грудня 2014 «Про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки»; скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 19552783 від 23 лютого 2015, запис про право власності №8829890 від 05.02.2015; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 43419785, видане [PERSON] реєстраційною службою Генічеського районного управління юстиції 23 лютого 2015; зобов'язати [PERSON] повернути у комунальну власність Щасливцевської сільської ради земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 1883 га, вартістю 194 834,01 грн., розташовану в с. Щасливцеве, вул. Леніна, 130 (кадастровий номер 6522186500:21:013:0018), та стягнути сплачений судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] скористався у 2010р. своїм правом безоплатної отримання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, за адресою: вул. Сивашська,47 у с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області, загальною площею 0,1602 га. Однак, не зважаючи на це, на підставі рішення Щасливцевської сільської ради за №1071 від 16 грудня 2014р. [PERSON] знову безкоштовно передано у власність земельну ділянку площею 0,1883 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: вул. Леніна,130, с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області. Вважає, що оскільки надання [PERSON] земельної ділянки у 2014р. у власність відбулось з порушенням норм ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, тому виникли підстави для звернення до суду з вказаними вимогами. У судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що оскільки безкоштовна передача земельної ділянки у власніст гр. [PERSON] відбулась з порушенням норм земельного законодавства України, тому є підстави для задоволення позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Зазначила, що на жаль Щасливцевською сільською радою не ведеться реєстр осіб, які уже реалізували своє право на безкоштовне отримання земельної ділянки. Тому, коли до них звернувся [PERSON] та своєю заявою підтвердив той факт, що ним не отримувалась земельна ділянка, сесію Щасливцевської сільської ради було виділено у власність останньому земельну ділянку. Вказує, що оскільки на даний час з'ясувалось, що відповідач двічі реалізував своє право на безкоштовне отримання земельної ділянки, що є порушенням чинного законодавства України, тому є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Зазначив, що дійсно у 2010р. реалізував своє право на безкоштовне отримання земельної ділянки, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, за адресою вул. Сивашська,47 у с. Щасливцеве. У 2014р. придбав будинок по вул. Леніна,130 у с. Щасливцеве, де також безкоштовно отримав у власність земельну ділянку. Вказав, що умислу на незаконне заволодіння земельною ділянкою не мав, це сталось виключно по не знанню діючого законодавства України. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням 73 сесії Щасливцевської сільської ради від 16 червня 2010р. за №929 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд», гр. [PERSON] було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1602 га, за адресою: с. Щасливцеве вул. Сивашська,47. Пунктом другим вказаного рішення зазначена земельна ділянка була передана безкоштовно [PERSON] у власність, та земельній організації було дано розпорядження на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку. 05 вересня 2012р. [PERSON] було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована по вул. Сивашській,47 у с. Щасливцеве, про що зроблено запис у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Судом також встановлено, що [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 28 серпня 2002р., є власником житлового будинку №130 по вул. Леніна у с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області. 31 жовтня 2014р. [PERSON] звернувся до Щасливцевської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,19 га безоплатно у власність, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: вул. Леніна,130 у с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області. За наслідком розгляду заяви [PERSON], рішенням Щасливцевської сільської ради за №1037 від 04 листопада 2014р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», останньому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0, 19 га, за адресою: вул. Леніна,130 у . Щасливцеве. У подальшому [PERSON] звернувся до Щасливцевської сільської ради із заявою від 02 грудня 2014р., в якій просив передати йому у власність земельну ділянку по вул. Леніна,130 у с. Щасливцеве. 16 грудня 2014р. 65 сесією Щасливцевської сільської ради було ухвалено рішення за №1071 «Про передачу безкоштовно у власність земельної ділянки», яким [PERSON] безкоштовно передано у власність земельну ділянку площею 0,1883 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер 6522186500:21:013:0018), розташовану за адресою: вул. Леніна,130 у с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області. На підставі вищевказаного рішення, 23 лютого 2015р. [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 34036084), та здійснено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 лютого 2015р. за №34036166. Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, серед іншого, й на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Згідно ст. 116 Земельного кодексу України визначено підстави набуття права власності на земельні ділянки державної та комунальної власності. Частиною 3 цієї статті встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Згідно ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Передбачена ст. ст.116,121 Земельного кодексу України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 Земельного кодексу України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] на підставі рішення №929 від 16 червня 2010р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд», та державного акту на право власності на земельну ділянку від 05 вересня 2012р. реалізував своє право на безкоштовне отримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, у розмірах визначених ст. 121 Земельного кодексу України. У той же час, [PERSON] у 2014р. на підставі рішення Щасливцевської сільської ради від 16 грудня 2014р. за №1071 повторно реалізував своє право на безкоштовне отримання у власність земельної ділянки земельної ділянки площею 0, 1883 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: вул. Леніна,130 у с. Щасливцеве. Згідно вимог діючого законодавства України, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 152 Земельного кодексу України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки Щасливцевська сільська рада факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд не перевірила, порушила вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття земельної ділянки із комунальної власності, а тому п.6 ч.1 рішення Щасливцевської сільської ради за №1073 від 04 листопада 2014р., рішення Щасливцевської сільської ради за №1071 від 16 грудня 2014р., є незаконними, у зв'язку з чим підлягають скасуванню. Згідно з ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів є, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення. Визнання незаконним та скасування рішення Щаслицевської сільської ради про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки за адресою: вул. Леніна,130 у с. Щасливцеве, припиняє правомочності відповідача як власника землі та є підставою визнання незаконним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 лютого 2015р. та для витребування земельної ділянки у комунальну власність, що також є підставою для скасування державної реєстрації права власності вказаної земельної ділянки за [PERSON] Вирішуючи питання про судові витрати, суд відповідно до вимог ст. ст.133,141-142 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір порівну із обох відповідачів по 2000 гривень, а 50 % судового збору повернути позивачу з державного бюджету, оскільки відповідачі до початку судового розгляду позовні вимоги визнали.

Outcome: approved