Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~КП «СпецЕко» звернулось до суду із позовом, у якому прохає стягнути з [PERSON] на їх користь майнову шкоду, задану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сумі 9\~000 грн. \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги вмотивовані тим, що вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.10.2018 за результатами розгляду кримінального провадження №12018170080000541 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.3 ст.297, ч.1 ст.70 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки 6 місяців. Обєктом протиправних посягань засудженого є памятник «Вічний вогонь», який перебуває на балансі КП «СпецЕко». У даному кримінальному провадженні КП «СпецЕко» визнано потерпілою особою, проте цивільний позов не подавався, оскільки на момент ухвалення вироку відновлювальні роботи не проводились, матеріальну шкоду не встановлено. \~ \~ \~ \~Наразі матеріальну шкоду встановлено, розмір якої становить 9\~000 грн., що підтверджується наданими позивачем письмовими доказами, тому звернулись до суду із позовом в порядку цивільного судочинства. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 16.01.2019 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду із викликом сторін. \~ \~ \~ \~Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи представник позивача до суду не з'явився, звернувся із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані повністю, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався. 19.03.2019 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексу. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.10.2018, який набрав законної сили 06.11.2018, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 3 ст. 297 КК України та за правилами ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки 6 місяців (а.с.3-14). Згідно зазначеного вироку, судом встановлено, що 25 травня 2018 року близько 23 год. 57 хв., маючи умисел на руйнування та осквернення братської могили, памятника, спорудженого в пам'ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни та в честь воїнів-інтернаціоналістів, [PERSON] підійшов до «Братської могили радянських воїнів, памятний знак учасникам бойових дій в Афганістані», що розташований поблизу будинку № 12 по вул. Миру в м. Горішні Плавні Полтавської області. Реалізуючи свій злочинний намір, [PERSON], діючи умисно, з хуліганських мотивів, усвідомлюючи протиправний та аморальний характер своїх дій, а також те, що він вчиняє наругу над памятником (меморіалом), за допомогою знайденого неподалік шматку пластику, підпалив вінки, які знаходились поруч з меморіалом, чим осквернив та зруйнував «Братську могилу радянських воїнів, памятний знак учасникам бойових дій в Афганістані». Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.297 КК України. Як убачається зі змісту даного вироку суду потерпілою особою за вказаним епізодом було визнано КП «СпецЕко», матеріальну шкоду якій не відшкодовано, а цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався, оскільки ремонтні роботи не проводилися у звязку із відсутністю фінансування та складністю роботи. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки №1028 від 23.11.2018 станом на 22.11.2018 на балансі КП «СпецЕко» Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області знаходиться Меморіальний комплекс «Вічний вогонь», інвентарний номер 1030094 (а.с.19). 24.09.2018 між ФО-П [PERSON] та КП «СпецЕко» було укладено договір б/н з надання послуг з фрезерування та полірування гранітних плит памятника «Вічний вогонь» в м. Горішні Плавні Полтавської області (а.с.15-16), відповідно до п.4 якого, договірна ціна послуг складає 9\~000 грн. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 24.09.2018, вартість виконаних робіт становить 9\~000 грн. (а.с.17), що також підтверджується платіжним дорученням №1646 від 27.09.2018 про сплату наданих послуг у сумі 9\~000 грн. (а.с.18). Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст.1166\~ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1192\~ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заподіяна позивачу\~матеріальна шкода, завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сумі 9 000 грн. підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла таку шкоду, оскільки її дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний звязок та вина відповідача в заподіянні такої шкоди встановлена вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.10.2018, який набрав законної сили. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved