Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Лебединська РДА звернулася до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Крім цього вона має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] . Малолітня [PERSON] з 04.05.2020 перебуває на обліку служби у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] не займається вихованням доньки, не надає їй жодної фінансової допомоги, не цікавиться станом здоров`я, її успіхами та потребами, фактично самоусунулася від утримання та виховання дитини, переклавши ці обов`язки на свого старшого сина [PERSON] який займається навчанням, вихованням та утриманням малолітньої сестри. Всі ці факти свідчать про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки, а тому Лебединська РДА просить позбавити її батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та сплачувати їх на користь державної установи, опікуна, прийомних батьків, де перебуватиме дитина. Представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але в судове засідання не з`явилася з невідомих причин. Свідки [PERSON] та [PERSON] , допитані в судовому засіданні кожен окремо, показали, що батько дитини трагічно загинув [INFO] . З січня 2020 [PERSON] проживає в будинку брата в с. М.Вистороп Лебединського району, де в неї є своя кімната. Дитина відвідує школу та є ученицею 5 класу. Навчається непогано. Мати в село приїздила 09.11.2020, отримала кошти, які держава виплачує [PERSON] у зв`язку з втратою годувальника, та поїхала. За весь цей час отримані кошти мати витрачала виключно на свої потреби. Заслухавши пояснення представниці позивача, покази свідків, дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовна заява обґрунтована і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження (а.с. 10). Також вона має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] , [PERSON] , помер [INFO] , що вбачається з свідоцтва (а.с. 11). Відповідно до наказу служби у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації (а.с. 13) з 04.05.2020 дитина перебуває на обліку, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матір`ю від виконання батьківських обов`язків. Камчатною [PERSON] опікуються її повнолітній брат [PERSON] та сестра [PERSON] . Дитина навчається у Маловисторопському НВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів - ДНЗ. Мати не надає дитині жодної фінансової допомоги, не цікавилася станом здоров`я, її успіхами та потребами. Жодного разу не з`являлась на загальношкільні та класні батьківські збори, не відвідувала заходів, у яких брала участь її донька, що вбачається з листів (а.с. 14, 15). З 20.05.2020 родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Лебединського районного центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді з причин неналежного виконання батьківських обов`язків, зловживання спиртними напоями, постійної зміни місця перебування та витрачання коштів (пенсії по втраті годувальника) не за призначенням, що стверджується висновком (а.с. 33-34). З інформаційної довідки Лебединського ВП (а.с. 46) вбачається, що [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини та за розпивання спиртних напоїв. З заяв, повідомлень та пояснень (а.с. 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28) встановлено, що [PERSON] вихованням дитини не займається, не надає їй жодної фінансової допомоги, не цікавиться станом здоров`я дитини, її успіхами та потребами, отримує на дитину пенсію по втраті годувальника в розмірі 1800 грн., але використовує її на власні потреби. Відповідачка фактично самоусунулася від утримання та виховання своєї доньки, переклавши ці обов`язки на своїх старших дітей сина [PERSON] та сестру [PERSON] . Питання щодо стану виховання матір`ю малолітньої дочки розглядалося на засіданні опікунської ради при виконавчому комітеті Маловисторопської сільської ради Лебединського району 22.05.2020, 26.08.2020 та 07.09.2020 (а.с. 47, 49, 51), на яких відповідачка попереджалася про наслідки неналежного виконання нею батьківських обов`язків стосовно дочки, але належних висновків не зробила, а тому було прийнято рішення направити до органу опіки та піклування Лебединської РДА клопотання про позбавлення її батьківських прав. За висновком органу опіки та піклування Лебединської РДА від 18.09.2020 року (а.с. 63-65) відповідачку доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. Суд вважає, що у судовому засіданні стороною позивача було доведено факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який доводиться належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які в ході судового розгляду спростовані не були, а тому вважає, що наявні підстави для позбавлення її батьківських прав відносно даної дитини. Ухвалюючи рішення, суд також вважає необхідним стягнути з відповідачки кошти на утримання дитини, оскільки згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог Лебединської РДА у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачки судовий збір на користь держави, пов`язаний з розглядом даної справи. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved