Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Комунальний заклад КРР «Кагарлицька ЦРЛ» в особі лікаря - психіатра [PERSON], звернувся до суду з даною заявою та просить суд винести рішення [PERSON], [INFO], зареєстрованого [ADDRESS], проживаючого [ADDRESS], про проведення психіатричного огляду у примусовому порядку в комунальному закладі Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об'єднання» смт. Глеваха вул. Вокзальна, 8 Васильківського району з видачею заключення лікарської консультативної комісії для продовження АППЛ або для зміни примусового заходу медичного характеру із АППЛ на стаціонарне, обґрунтовуючи заяву наступним. 25.09.2017 року на адресу КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» отримано ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18.08.2017 року про застосування до [PERSON], [INFO] за вчинення суспільно-небезпечного діяння примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в лікувальному закладі по місцю проживання. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №121 виявляє ознаки: «Шизофренії параноїдної, неповної ремісії». 29.09.2017 р., 07.11.2017 р., 27.02.2018 р., 08.08.2018 р., 27.09.2018 р., 26.10.2018 року були направлені листи Кагарлицькому ВП ГУ НП в Київській області про сприяння в розшуку та доставлені хворого [PERSON] в КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ» до лікаря психіатра для огляду та подальшої тактики лікування та перебування на амбулаторній психіатричній допомозі у примусовому порядку. 07.11.2018 року [PERSON] співробітником поліції був доставлений в кабінет до лікаря психіатра КЗ КРР «Кагарлицька ЦРЛ». Була проведена роз'яснювальна робота про наслідки від ухиляння виконання рішень суду. Було видано направлення на стацлікування в КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха. Станом на 12.11.2018 року хворий [PERSON], [INFO] в КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха не з'явився. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав та просить суд її задовольнити. [PERSON] пояснив, що він не міг з'являтися до лікаря, оскільки не мав коштів. Вважає, що підстав для його примусового лікування не має. Вислухавши учасників справи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п. «е» цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Судом встановлено, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.08.2017 р. відносно [PERSON] було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в лікувальному закладі по місцю проживання. Згідно медичного висновку лікаря психіатра стан здоров'я [PERSON] встановлено, що на момент огляду хворий у свідомості, доступний продуктивному контакту. Орієнтований всебічно правильно. Емоційно тьмяний. Критика до свого стану знижена. Скарг не пред'являє. Періодично відчуває слухові галюцинації. Підтримуюче лікування не отримує. Діагноз: «Шизофренія параноїдна, неповної ремісії». Враховуючи вищесказане та злісне ухиляння [PERSON] виконання ухвали суду потребує примусового обстеження в умовах КЗ КОР «ОПНМО» смт. Глеваха вул. Вокзальна, 8, Васильківського району з видачею заключення лікарської консультативної комісії для продовження АППЛ або для зміни примусового заходу медичного характеру із АППЛ на стаціонарне. Статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров'я осіб, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд і медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади. За змістом ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України Про психіатричну допомогу, заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, подається до суду за місцем проживання особи. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. Умисне подання заяви про психіатричний огляд особи, що містить завідомо неправдиві або неточні відомості щодо стану психічного здоров'я цієї особи, тягне за собою відповідальність, передбачену законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в лікувальному закладі по місцю проживання. З огляду на зазначене, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви лікаря-психіатра Комунального закладу КЗ КРР «Кагарлицька центральна районна лікарня» [PERSON] про призначення психіатричного огляду [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. На підставі викладеного і

Outcome: approved