Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Кредитна спілка Ощадність (далі КС Ощадність) звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення 9292,36 грн. заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 12 липня 2013 року між КС Ощадність і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ЯР 14905, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 10000 гривень строком на 18 місяців, з кінцевим терміном повернення кредиту до 12.01.2015, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, згідно встановленого графіка. В забезпечення виконання умов кредитного договору 12.07.2013 між КС Ощадність та [PERSON] було укладено договір застави майна №ЯР 14596, а також з співвідповідачем [PERSON] укладений договір поруки №ЯР 15957, згідно якого [PERSON] зобовязувалась солідарно відповідати по зобовязаннях [PERSON], що випливають із кредитного договору, в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 06.09.2017 виникла заборгованість по кредиту в сумі 7152,31 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 2140,05 грн., а всього 9292,36 грн. В судове засідання представник КС Ощадність, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які у встановленому порядку оповіщені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2013 року між КС Ощадність та [PERSON] було укладено кредитний договір №ЯР 14905, за умовами якого спілка надала відповідачу кредит на інші потреби в сумі 10000 грн. строком на 18 місяців /п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2 договору/. За вказаним договором [PERSON] взяла на себе зобовязання згідно встановленого графіка /п. 3.4. договору/ до 12.01.2015 повернути отримані кошти та проценти за користування ними в розмірі 21% річних від суми кредиту /п.3.1. договору/. Кредитний договір був забезпечений порукою, згідно договору від 12.07.2013 №ЯР 15957, укладеного між КС Ощадність, з однієї сторони, [PERSON], з другої сторони, за умовами якого /п.п. 2.1, 3.1, 3.2/ остання зобов'язувалась відповідати перед кредитною спілкою в разі невиконання [PERSON] умов кредитного договору як солідарні боржники. Крім того, 12.07.2013 між КС Ощадність та [PERSON] був укладений договір застави майна №ЯР 14596, за умовами якого /п.п. 2.1, 2.2., 4.1/ [PERSON] для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань за кредитним договором передала в заставу Кредитній спілці Ощадність майно заставною вартістю 10000 гривень. На момент закінчення строку дії кредитного договору [PERSON] не виконала своїх зобовязань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 06.09.2017 виникла заборгованість по кредиту в сумі 7152,31 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 2140,05 грн., а всього 9292,36 грн. Дані обставини підтверджуються: кредитним договором від 12.07.2013 №ЯР 14905 (а.с. 6); договором поруки від 12.07.2013 №ЯР 15957 (а.с. 9); договором застави майна від 12.07.2013 №ЯР 14596 (а.с. 7); видатковим касовим ордером ЯР-987 від 12.07.2013 (а.с. 10), розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 17-24). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем, а тому з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню солідарно на користь КС Ощадність заборгованість за кредитом в сумі 7152,31 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 2140,05 грн., а всього 9292,36 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1600,00 грн. На підставі ст. 526, 610, 1054 ЦК України,

Outcome: approved