Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В жовтні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Позивач та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом та у встановленому порядку прийняли спадщину після його смерті. Незважаючи на це, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок. Тому [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.73-74). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд вирішив провести підготовче засідання за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача Навальнєва Н.М. надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Крім цього, розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності. Відповідач направив до суду заяву, якою визнав пред`явлений до нього позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник третьої особи Пронькіна А.С. у судове засідання не з`явилась. Натомість направила до суду заяву, в якій зазначила, що просить розглядати справу без участі представника ЦМУМЮ (м. Київ) та при вирішенні спору покладається на думку суду. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я, серії [NUMBER] (а.с.11). Крім цього, встановлено, 15 лютого 1989 року [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Іванків Бориспільського району Київської області, згідно копії договору купівлі-продажу пустуючого жилого будинку для сезонного проживання від 15 лютого 1989 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району (а.с.13-14), а також довідки, виданої Іванківською сільською радою Бориспільського району №666 від 25 травня 2011 року (а.с.15). За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, згідно копії свідоцтва про народження (а.с.29), копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.32), а також її рідний брат [PERSON] . Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються розділом VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року, а також книгою шостою «Спадкове право» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. За правилом, визначеним п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У відповідності до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.549 цього ж Кодексу визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.392 ЦК України (в чинній редакції) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З копії спадкової справи №399/2001, заведеної Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.25-26). Незважаючи на це, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1717/02-31 від 16 вересня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, позивачем не надано оригіналу правовстановлюючого документа на зазначений житловий будинок (а.с.23-24). Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 січня 2013 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, позовні вимоги задоволені частково, а саме за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-20). Крім цього, даним рішенням також встановлено, що [PERSON] набув право власності на будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , проте оформити своє право на спадщину не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності по Ѕ частку житлового будинку, який розташовується в [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved