Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Кулага Ольга Володимирівна діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ КБ «Приват Банк» у лютому 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 16 травня 2006 року в сумі 24069,29 грн. З позову виходить, що 16.05.2006 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено договір кредиту, згідно якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 2700 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього, станом на 30 листопада 2013 року виникла заборгованість в розмірі 24069,29 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5756,46 грн, заборгованості по процентах в сумі 16690,48 грн, штраф (фіксований) в сумі 500 грн, штраф (процентна складова) в сумі 1122,35 грн. 13 березня 2014 року судом було прийнято заочне рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» у повному обсязі. 25 березня 2014 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 13 березня 2014 року. Ухвалою суду від 08 квітня 2014 року вказану вище заяву [PERSON] задоволено, заочне рішення було скасоване, справу призначено до розгляду у загальному порядку. 28 квітня 2014 року під час повторного розгляду справи від сторін надійшло клопотання про надання строку для примирення і врегулювання спору у позасудовому порядку, яке судом було задоволено, оголошено перерву у судовому засіданні до 28 травня 2014 року, однак у вказаний час сторона відповідача безпричинно не з'явилася у засідання, справа слуханням була відкладена на 10 червня 2014 року, але і на вказану дату сторона відповідача у судове засідання не з'явилась, перерву продовжено до 20 червня 2014 року. У дане судове засідання представник позивача не з'явився, оскільки подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням задовольнити позовні вимоги та провести заочний розгляд справи. /а.с.96/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце засідання повідомлялась належним чином, причини не явки не повідомила. /а.с.94/ Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 16.05.2006 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір кредиту, згідно якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 2700 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, сплачувати комісії. При порушенні клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. /а.с.21-28/ Як вбачається з Виписки по особовому рахунку [PERSON], останній 31.05.2006 р. встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в сумі 2700 грн, який з 13.02.2007 р. збільшено до 4000 грн, а з 12.04.2007 р. до 8000 грн, що не суперечить п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. /а.с.43-49/ Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 30.11.2013 р., складає всього 24069,28 грн, з яких заборгованість за кредитом - 5756,46 грн, заборгованість по процентах - 16690,48 грн, штраф (фіксований) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 1122,35 грн. /а.с.8-18/ З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі, оскільки відповідачем істотно порушено умови кредитного договору. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved