Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

із позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) розміром 3,09 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 19.09.1996 року за номером 16 та на земельну частку (пай) розміром 3,09 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 19.09.1996 року за номером 15, у суд звернулися [PERSON], [PERSON] до Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивачів про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівській області за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. На час відкриття спадщини [INFO] року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до інформації, наданої Козелецькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, спадкова справа не заводилась. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Пархимівської сільської ради № 575 від 20.09.2016 року, [PERSON] померла [INFO] року та на день смерті проживала та була прописана в [ADDRESS], і мала слідуючий склад сім'ї: [PERSON]. Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Таким чином, [PERSON] прийняв спадкове майно, яке лишилось після смерті [PERSON]. Згідно довідки Пархимівської сільської ради від 08.11.2016 року [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж особа. При судовому розгляді цивільної справи також встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER]. Після смерті [PERSON] Остерською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: -30.01.2009 року [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] /позивачам на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2008 року було встановлено додатковий шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини/. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 20.09.2016 року, [PERSON] на день смерті ([INFO] року) був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], один. Таким чином, позивачі є такими, що прийняли спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Суд вважає необхідним позов позивачів щодо визнання за кожним (по 1/2) за законом права на право на земельну частку (пай) розміром 3,09 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] зареєстрованого у Книзі реєстрації та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Пархимівській сільській раді 19.09.1996 року за номером 16 та права на право на земельну частку (пай) розміром 3,09 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] зареєстрованого у Книзі реєстрації та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Пархимівській сільській раді 19.09.1996 року за номером 15, задовольнити з огляду на наступне. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON], [PERSON] до Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області, про визнання права на право на земельну частку (пай) задовольнити, оскільки встановлено, що позивачі мають право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] зареєстрованого у Книзі реєстрації та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Пархимівській сільській раді 19.09.1996 року за номером 16 та право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] зареєстрованого у Книзі реєстрації та видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Пархимівській сільській раді 19.09.1996 року за номером 15.

Outcome: approved