Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.08.2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1109. Вимоги мотивує тим, що проживали з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 20 липня 2021 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично припинили своє існування з 20 липня 2021 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Останнім часом в сім`ї часто виникали сварки та суперечки з суттєвоважливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння. За таких обставин, сумісне життя і збереження сім`ї позивач вважає не можливим. З приводу розподілу майна виникає спір. Після розірвання шлюбу діти залишаються з матір`ю. Примирення вважає не можливе. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.10.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася. Представник позивача - адвокат Черненок Г.І. подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у вступному слові позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав. Пояснив, що на даний час вирішується спір про поділ майна. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 07.08.2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1109. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с.3). Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.4) . ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю. Спору щодо місця проживання дітей не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, що має істотне значення у даній справі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved