Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 20 вересня 2019 року. Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Підготовче провадження у справі закрито 07 листопада 2019 року, судовий розгляд справи призначено на 27 листопада 2019 року. На призначену дату судового розгляду сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення [PERSON] не заперечила. Третя особа на стороні позивача [PERSON] також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Відповідач, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки у судове засідання, будь яких заяв по суті справи не подала. Ухвалою від 27 листопада 2019 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. ІІ. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове нерухоме майно, спадкоємцем якого є вона та дочка померлого [PERSON] . [PERSON] не прийняла спадщини. Через відсутність державної реєстрації успадкованого [PERSON] не може оформити своїх прав. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду. ІІІ. Стислий виклад позиції відповідачів. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавала. IV. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з витягами Седлищенського старостинського округу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області з погосподарських книг за 1986-1990 роки, 1991-1995 роки будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , належали на праві спільної сумісної власності батькам позивача та відповідача [PERSON] та [PERSON] Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 липня 2014 року спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 лютого 2019 року [PERSON] померла [INFO] . З матеріалів спадкової справи Любешівської державної нотаріальної контори № 67/2001 слідує, що [PERSON] у передбачений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по смерті батька. До нотаріуса із заявою про відмову від належної частки спадщини по смерті [PERSON] 08 травня 2001 року звернулась [PERSON] . Відомостей про те, що [PERSON] прийняла спадщину по смерті [PERSON] суду не подано. Вказана інформація відсутня і у матеріалах спадкової справи. Згідно з довідкою Седлищенського старостинського округу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області № 1164 від 23 липня 2019 року [PERSON] прийняв спадщину по смерті [PERSON] Державним нотаріусом Любешівського нотаріального округу Кухом В.І. 22 липня 2019 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно з відомостями технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна від 30 серпня 2019 року будинковолодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку, прибудови, сараю, ганку. V. Норми права, які застосував суд. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що вона у встановлені на момент відкриття спадщини [INFO] спосіб та строк її прийняла, а тому при вирішенні цього спору необхідно застосовувати чинне на той час законодавство. Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу Української РСР редакції 1963 року (далі -- ЦК УРСР) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Частиною першою статті 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Частиною другою статті 548 ЦК УРСР визначено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. VІ. Мотиви суду щодо позовних вимог. У відповідності з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першої статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наведені докази, суд констатує, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги по смерті [PERSON] , у встановлений законом строк та спосіб прийняла спадщину. Разом з тим, докази того, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину по смерті спадкодавця [PERSON] відсутні. Отже, рішення суду слугуватиме підставою для державної реєстрації права позивача на спадкове нерухоме майно. Позов підлягає до повного задоволення. VІІ. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позовної заяви сплатила 768,40 гривень судового збору. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Позивач разом з позовом заявила клопотання про покладення на неї судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК. Враховуючи наведене,

Outcome: approved