Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

КП «ХТМ» 06.06.2014 року звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за опалення і гарячу воду в сумі 11063,95 грн. за період з 01.09.2002 року по 31.03.2013 року, посилаючись на наступне. Відповідачі мешкають і зареєстровані в [ADDRESS] і є споживачами послуг КП «Харківські теплові мережі». Порушуючи вимоги ст. ст. 67, 68 ЖК України і Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 відповідачі з 01.09.2002 року несвоєчасно та не в повному обсязі сплачують послуги з теплопостачання і гарячого водопостачання, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість за цей період в сумі 11063,95 грн., яку і просять з них стягнути. Також, просять поновити строк позовної давності з дати подання заяви до суду про видачу судового наказу з 16.05.2013 року та відшкодувати понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась, зазначаючи про те, що розрахунок заборгованості не є вірним та таким, що відповідає дійсності, послуги позивача є неякісними, і діями КП «ХТМ» їм спричинена шкода, яка не відшкодована. Крім того, просить застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані та мешкають в квартирі [ADDRESS] і є споживачами послуг КП «Харківські теплові мережі». В судовому засіданні відповідач підтвердила той факт, що послуги КП «Харківські теплові мережі» по централізованому опаленню та підігріву гарячої води отримують, але зазначала, що ці послуги не є якісними. При цьому, суд зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження надання неякісних послуг в судовому засіданні відповідач не надала. Оплата послуг водотеплопостачання відповідачами в період з 2002 року здійснювалась не в повному обсязі і не регулярно, що підтверджується витягом з особового рахунку. Судом встановлено, що відповідно до наданого позивачем розрахунку за відповідачами за період з 01.09.2002 рік по 31.03.2013 року утворилась заборгованість в сумі 11063,95 грн. Доказів на спростування наданого КП «ХТМ» розрахунку відповідачем до суду також не надано. Позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 р. та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП «Харківські теплові мережі») та споживачами, які отримують ці послуги. Відповідно до вимог ст.ст. 13-16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - послуга по централізованому опаленню надається своєчасно, безперебійно, за виключенням часу перерви на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами, належної якості та підлягає оплаті. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Як вбачається зі ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (у тому числі опалення та постачання гарячої води) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 Житлового Кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача вказану суму заборгованості в період строку позовної давності. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності складає три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до статей 257, ч.5 ст. 267 ЦК України суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право позивача підлягає захисту, а тому суд застосовує строки позовної давності з моменту звернення до суду з заявою про видачу судового наказу і стягує з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.05.2010 року по 31.03.2013 року в сумі 4424,51 грн. В частині стягнення заборгованості за період з 01.09.2002 року по 10.05.2010 року суд відмовляє позивачу у зв'язку з пропуском строку позовної давності та відсутності поважності причини пропуску строку. Посилання відповідача на відсутність договору на надання послуг не є підставою для звільнення від сплати за опалення та підігрів води, оскільки законодавець не ставить в залежність від укладання договору обов'язок по сплаті за надані послуги. Таким чином, відсутність договору не значить, що відповідач має право користуватися послугами, які фактично надаються, і за них не сплачувати. Це пояснюється ст. 3 ЦК України (1963 р.), ст. 11 ЦК України (2003р.), згідно яких цивільні права та обов'язки виникають не лише з підстав, передбачених законодавством, а й з дій громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, які надаються позивачем. Крім того, заперечення відповідача в частині неоплати послуг з посиланням на залиття квартири в 2007 році, суд вважає необґрунтованим та таким, що не заслуговує на увагу при задоволенні позовних вимог за період з 2010 року по 2013 рік. При цьому, суд зазначає, що під час судового розгляду було досліджено в повному обсязі всі надані відповідачем докази в обґрунтування своїх заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по оплаті судового збору стягуються з кожного із відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial