Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Керівник Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області в інтересах держави в особі Територіального відділу освіти Олександрівського району Департаменту освіти і науки ЗМР, Департаменту освіти і науки ЗМР звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа Запорізький Академічний ліцей Запорізької міської ради Запорізької області про стягнення збитків. В обґрунтування позову зазначено, що наказом директора Запорізького Академічного ліцею ЗМР Запорізької області № 062-кр/тр від 03.06.2019 [PERSON] прийнято робітником з комплексного обслуговування і ремонту будівель Запорізького Академічного ліцею ЗМР Запорізької області на умовах строкової угоди. 11.06.2019 р., наказом директора Запорізького Академічного ліцею ЗМР Запорізької області № 069-кр/тр [PERSON] переведено з посади робітника з комплексного обслуговування і ремонту будівель Запорізького Академічного ліцею ЗМР Запорізької області на посаду завгоспа з 01.07.2019 р. Наказом директора Ліцею № 005-к/аг від 11.06.2019 зобов`язано комісію з передачі матеріальних цінностей провести передачу матеріальних цінностей ліцею з 18.06.2019 по 27.06.2019. Згідно з інвентаризаційними описами запасів [PERSON] 27.06.2019 прийняла під звіт матеріальні цінності, що перебували у користуванні Ліцею. Відповідно до договору від 27.06.2019 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між Запорізьким Академічним ліцеєм ЗМР, в особі [PERSON] , та [PERSON] , відповідач прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених підприємством матеріальних цінностей. Наказом № 178-к/тр від 11.10.2019 [PERSON] звільнено із займаної посади, у зв`язку з чим у навчальному закладі проведено непланову інвентаризацію усіх матеріальних цінностей, ліцею, що обліковується на балансі Територіального відділу освіти Олександрівського району Департаменту освіту і науки ЗМР, за результатами якої встановлено нестачу цінностей. Відповідно до довідки Територіального відділу освіти Олександрівського району Департаменту освіти і науки ЗМР від 05.11.2019 № 07-01-19/1164 загальна вартість нестачі складає 8673,89 грн. В порушення ст. 131, 139 КЗпП України [PERSON] недбало поставилась до переданих їй на зберігання матеріальних цінностей, чим допустила порушення посадових обов`язків та нестачу майна. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Територіального відділу освіти Олександрівського району Департаменту освіти і науки ЗМР грошові кошти у розмірі 8673,89 грн. та понесені судові витрати. Прокурор в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про перенесення судового засідання, у зв`язку із залученням представника, який не зможе з`явитися до суду в призначений час. Її неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Представник Територіального відділу освіти Олександрівського району Департаменту освіти і науки ЗМР та третьої особи Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу директора Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області № 062-кр/тр від 03.06.2019 [PERSON] 04.06.2019 року прийнято робітником з комплексного обслуговування й ремонту будівель Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області за строковою трудовою угодою по 15 серпня 2019 р. Згідно з наказом директора Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області № 005-к/аг від 11.06.2019 року, [PERSON] призначено матеріально-відповідальною особою за кабінети: народознавства; ГПД; ТСО; медичний кабінет; слюсарні майстерні; господарчий, твердий та м`який інвентар, основні засоби. [PERSON] прийняти під особисту відповідальність та дотримання правил та вимог зберігання матеріальних цінностей ліцею матеріальні цінності від [PERSON] , провести передачу матеріальних цінностей ліцею з 18.06.2019 р. по 27.06.2019 р. 11.06.2019 р. відповідно до наказу директора Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області № 069-кр/тр [PERSON] переведено з посади робітника з обслуговування й ремонту будівель Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області, з 01.07.2019 р. завгоспом. Згідно з інвентаризаційним описом запасів [PERSON] 27.06.2019 прийняла під звіт матеріальні цінності, що перебували у користуванні Запорізького Академічного ліцею ЗМР Запорізької області. 27.06.2019 між Запорізьким Академічним ліцеєм ЗМР, в особі [PERSON] , та [PERSON] , укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з умовами якого [PERSON] , яка займала посаду завгоспа, прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених їй підприємством матеріальних цінностей. Відповідно до розділу ІІ Посадової інструкції завідувача господарством Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області, завідувач господарства виконує, зокрема, такі обов`язки: відповідає за збереження приміщення та майна школи; відповідає за матеріальне забезпечення і організаційне проведення поточного ремонту, матеріальне забезпечення навчального процесу; відповідає за підготовку і проведення інвентаризації матеріальних цінностей, своєчасне поставлення на баланс школи навчального й іншого обладнання; відповідає за своєчасне списання матеріальних цінностей, яким вийшов термін використання; забезпечує своєчасну підготовку встановленої звітності. Відповідно до розділу ІІІ вищевказаної інструкції, завідувач господарства несе відповідальність за збереження майна і господарського інвентаря школи, їх своєчасне відновлення і поновлення, дотримання вимог охорони праці, виробничої санітарії і пожежної безпеки у встановленому законом порядку. Завідувач господарства несе відповідальність за прийом матеріальних цінностей в порядку, встановленому законодавством. За спричинені школі чи учасниками навчально-виховного процесу збитки у зв`язку з виконанням (не виконанням) своїх посадових обов`язків завідувач господарства несе матеріальну відповідальність у порядку і в межах, визначених трудовим і (чи) цивільним законодавством. Відповідно до наказу директора Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області № 178-к/тр від 11.10.2019 року, звільнено [PERSON] , завідуючого господарством Запорізького Академічного ліцею Запорізької міської ради Запорізької області, 29 жовтня 2019 року за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Згідно з протоколом інвентаризаційної комісії Запорізького Академічного ліцею від 25.10.2019 року, при проведенні річної інвентаризації комісією було перевірено фактичну наявність усіх матеріальних цінностей згідно з бухгалтерськими даними, перевірка показала: нестачі - 11 792,00 грн., лишки - невиявлено. Відповідно до акту про висновки службової перевірки з 10.09.2019 р. по 28.10.2019 р. комісією в складі: голови комісії - [PERSON] , членів комісії - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проведено службову перевірку роботи завгоспа [PERSON] . У ході перевірки виявлено, що завгосп [PERSON] неодноразово виносила матеріальні цінності, які частково не повернені, або повернені у неробочому стані; у ліцеї була проведена інвентаризація, під час якої було виявлено нестачу матеріальних цінностей на загальну суму 17 012,64 грн. (акт нестачі від 28.10.2019 р., довідка інвентаризаційної комісії від 05.11.2019 року № 07.01-19/1164). Згідно з актом часткового повернення нестачі від 30.10.2019 р. комісії в складі: голови комісії - Коміссарова В.О., членів комісії - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , матеріально-відповідальною особою [PERSON] , яка винна в нестачі майна ліцею, 30.10.2019 р. було повернуто в Запорізький Академічний ліцей планшетний комп`ютер iPad 2 ін. № 10148036Б (2011 р.) вартість - 4499,00 грн. Відповідно до довідки Територіального відділу освіти Олександрівського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради № 07-01-19/1164 від 05.11.2019 р., у зв`язку з поверненням [PERSON] . Запорізькому Академічному ліцею планшетного комп`ютера iPad 2 ін. № 10148036Б (2011 р.) вартістю 4499,00 грн., проведено новий, уточнюючий розрахунок розміру збитків, за яким загальна вартість нестачі складає 8673,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно приписів ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків (ст. 130 КЗпП України). Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», для вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, суду необхідно з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Згідно зі ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності працівників, зазначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі організації, зокрема у випадках коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29.12.1992 року, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Відповідно до Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємство, установа, організація можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 року № 447/24, роботи з видачі (приймання) матеріальних цінностей особам, які перебувають у дитячих установах. Згідно зі ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивачем доведено, що відповідач перебувала у трудових відносинах з Запорізьким Академічним ліцеєм Запорізької міської ради Запорізької області, згідно посадової інструкції та відповідних договорів на неї було покладено обов`язки щодо забезпечення збереження ввірених матеріальних цінностей, будучи особою, що несе повну матеріальну відповідальність за схоронність матеріальних цінностей, відповідач порушила посадові обов`язки, чим спричинила позивачу збитки. Відповідно до довідки Територіального відділу освіти Олександрівського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради № 07-01-19/1164 від 05.11.2019 р., загальна вартість нестачі складає 8673,89 грн. Стороною відповідача в ході розгляду справи не надано суду доказів на спростування обґрунтувань та доводів позову, як і не надано доказів відшкодування завданих матеріальних збитків в добровільному порядку. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача надано суду докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, які стороною відповідача не спростовані в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved