Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

із позовною заявою про спростування недостовірної інформації у суд звернувся [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данівське» с. Данівка Козелецького району Чернігівської області. Позивач [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період із 30 червня 1984 року до 01 березня 2000 року працював у колгоспі ім. Леніна, не будучи членом цього колгоспу, та у колективному сільськогосподарському підприємстві (надалі - КСП) ім. Леніна. Починаючи з 01 березня 1992 року, - дати набуття чинності Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», колгосп ім. Леніна припинено як юридичну особу шляхом реорганізації у КСП ім. Леніна, членом якого дійсно був. Після реорганізації правонаступником прав та обов`язків КСП ім. Леніна стало Колективне підприємство ім. Леніна, а правонаступником останнього наразі є Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Данівське». 01 липня 1996 року, будучи членом КСП ім. Леніна, на підставі розпорядження № 219 від 17 травня 1996 року голови Козелецької районної державної Чернігівської області отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) № 048613 розміром 4.41 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього колгоспу ім. Леніна, що 09 січня 2002 року замінений на Державний акт на земельну ділянку серії IV-ЧН № 003098 площею 3.20 га, розташовану на території Данівської сільської ради. 30 жовтня 2018 року ТОВ «Данівське» у відповідь на запит адвоката Гуца М.В. виданий лист № 77 про те, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] дійсно перебував членом колгоспу ім. Леніна і працював на посаді водія. 04 лютого 2019 року у листі № 19 ТОВ «Данівське», адресованому адвокату Гуцу М.В., стверджується про те, що [PERSON] у 1985 році став працювати у колгоспі ім. Леніна та в цей же час став членом цього колгоспу. На його запит від 21 березня 2019 року ТОВ «Данівське» у листі № 42 від 27 березня 2019 року повідомило про те, що він розпочав працювати у колгоспі ім. Леніна у 1985 році та в цей же час став членом цього колгоспу. Відповідачем поширена інформація, що не відповідає дійсності. У колгоспі ім. Леніна працював, але ніколи не був членом цього колгоспу. Позивач [PERSON] ставить позовні вимоги про: визнання недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права, поширену у листах ТОВ «Данівське»: від 30 жовтня 2018 року за вих. № 77, наданою у відповідь на запит адвоката Гуца М.В., про те, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] дійсно перебував членом колгоспу ім. Леніна с. Данівка Козелецького району Чернігівської області; від 04 лютого 2019 року за вих. № 19, наданим на адресу адвоката Гуца М.В., про те що [PERSON] у 1985 році почав працювати в колгоспі ім. Леніна с. Данівка Козелецького району Чернігівської області та в цей же час став членом цього колгоспу в частині того що, він у 1985 році став членом колгоспу ім. Леніна; від 27 березня 2019 року за вих. № 42, наданим на адресу позивача, про те, що [PERSON] розпочав працювати в колгоспі ім. Леніна с. Данівка Козелецького району Чернігівської області в 1985 році, та в цей же час став членом цього колгоспу в частині того, що у 1985 році став членом колгоспу ім. Леніна; зобов`язання ТОВ «Данівське» у строк десять календарних днів із дня набрання законної сили судовим рішенням у такий же спосіб, у який така інформація поширена, спростувати недостовірну інформацію про [PERSON] , викладену у листах від 30 жовтня 2018 року за вих. № 77, від 04 лютого 2019 року за вих. № 19 і від 27 березня 2019 року за вих. № 42. За ухвалою від 15 квітня 2019 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у цивільній справі та призначене підготовче судове засідання. За ухвалою від 11 вересня 2019 року Козелецького районного суду Чернігівської області підготовче провадження у цивільній справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Гуц М.В . вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При судовому розгляді цивільної справи встановлені такі факти і відповідні цивільно-правові відносини: зі змісту листа від 30 жовтня 2018 року вих. № 77, виданого ТОВ «Данівське» адвокату Гуцу М.В., виходить, що [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року дійсно перебував членом колгоспу ім. Леніна с. Данівка Козелецького району Чернігівської області і працював на посаді водія молоковоза; зі змісту листа від 04 лютого 2019 року вих. № 19, виданого ТОВ «Данівське» адвокату Гуцу М.В. , виходить, зокрема, що заяви громадян про прийняття на роботу або в члени колгоспу ім. Леніна с. Данівка Козелецького району Чернігівської області зберігалися протягом п`яти років із моменту їх подання, а потім знищувалися. Книги із протоколами засідань правління, уповноважених або загальних зборів членів колгоспу ім. Леніна за 1983-1985 роки не збереглися. Із розрахунково-платіжних відомостей за 1985 рік вбачається, що [PERSON] розпочав працювати в колгоспі ім. Леніна в 1985 році та став в цей же час став членом колгоспу. ТОВ «Данівське» вважає, що із 1985 року [PERSON] був обізнаний із тим, що прийнятий у члени колгоспу ім. Леніна, не оспорював своє членство у колгоспі, як член колгоспу, не сплачував податки із заробітної плати, отримував майно колгоспу у виді майнового та земельного паїв; зі змісту листа від 27 березня 2019 року вих. № 42, виданого ТОВ «Данівське» позивачеві [PERSON] , виходить, зокрема, що [PERSON] розпочав працювати у 1985 році у колгоспі ім. Леніна та в цей же час став членом цього колгоспу. ТОВ «Данівське» вважає, що із 1985 року [PERSON] був обізнаний із тим, що прийнятий у члени колгоспу ім. Леніна, не оспорював своє членство у колгоспі, як член колгоспу, не сплачував податки із заробітної плати, отримував майно колгоспу у виді майнового та земельного паїв; із записів у трудовій книжці [NUMBER] , із датою заповнення 10 червня 1986 року, на ім`я [PERSON] , виходить, зокрема, що він у 1984-1986 роках працював слюсарем у колгоспі ім. Леніна, у 1989-1999 роках працював водієм та 01 березня 2000 року звільнився із колгоспу ім. Леніна в зв`язку з реформуванням колгоспу, 01 березня 2000 року прийнятий в КП ім. Леніна на роботу водієм та 18 січня 2002 року звільнився з роботи за особистим бажанням; у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа № 734/2761/16-ц (провадження № 2/734/2/19) за позовом [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на частки земельної ділянки та виділ їх у натурі, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частки житлового будинку з надвірними будівлями, за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями та виділ частки в натурі, визнання права власності на частку земельної ділянки і виділ її в натурі. За ухвалою від 07 травня 2019 року Козелецького районного суду Чернігівської області зупинене провадження у вказаній справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 734/1320/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Данівське» про спростування недостовірної інформації; зі змісту листа № М-11/01-19 від 21 січня 2019 року, виданого архівним сектором Козелецької районної державної адміністрації, виходить, що в протоколах загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Леніна за 1985 рік рішення про прийняття [PERSON] в члени колгоспу немає. Заяви громадян про прийняття в члени колгоспу зберігаються три роки згідно Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів. Свідок [PERSON] показала, що з 1978 року до 2006 року працювала на посаді секретаря правління колгоспу ім. Леніна. [PERSON] після служби в армії працював водієм у колгоспі ім. Леніна. Пригадує, що [PERSON] був прийнятий у члени колгоспу. Запис у трудову книжку про прийняття у члени колгоспу не ставився. Тим, хто був до 1991 року членом колгоспу, видавалися земельний і майновий паї. Свідок [PERSON] показала, що з 1981 року до 2000 року працювала завфермою у колгоспі ім. Леніна. [PERSON] після служби в армії із 1988 року працював водієм у колгоспі ім. Леніна. [PERSON] приймався у члени колгоспу, інакше б не отримав паї. За змістом ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. За положеннями ст.ст. 270 і 297 ЦК України окремим видом особистих немайнових прав є право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно з ч.ч. 1 і 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в)поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г)поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вислухавши позиції позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представника відповідача Гуца М.В. , дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данівське» с. Данівка Козелецького району Чернігівської області про спростування недостовірної інформації не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Інформація, що викладена ТОВ «Данівське» у листі від 30 жовтня 2018 року за вих. № 77 і листі від 04 лютого 2019 року за вих. № 19, що стосується [PERSON] , подана адвокатом Гуцом М.В. як доказ у цивільній справі № 734/2761/16-ц (провадження № 2/734/2/19) за позовом [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] про виділ частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності на частки земельної ділянки та виділ їх у натурі, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на частки житлового будинку з надвірними будівлями, за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями та виділ частки в натурі, визнання права власності на частку земельної ділянки і виділ її в натурі. Викладена інформація у вказаних листах стосується предмету пред`явленого позову та має оцінюватися судом при ухваленні судового рішення у справі № 734/2761/16-ц, оскільки правовими нормами Цивільного процесуального кодексу України встановлений спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Отже, позивачем [PERSON] не доведений факт поширення ТОВ «Данівське» інформації, викладеної у листі від 30 жовтня 2018 року за вих. № 77 і листі від 04 лютого 2019 року за вих. № 19, що надана адвокату Гуцу М.В. на запит у порядку ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Інформація, що викладена ТОВ «Данівське» у листі від 27 березня 2019 року за вих. № 42, повідомлена лише позивачеві [PERSON] , тобто особі, якої вона стосується, а тому оспорювана інформація не може визнаватися її поширенням. Докази про те, що ТОВ «Данівське» не вжиті достатні заходи конфіденційності для того, щоб вказана інформація не стала доступною третім особам, не надані. Позивачем [PERSON] не доведено, що викладена ТОВ «Данівське» у листах від 30 жовтня 2018 року за вих. № 77, від 04 лютого 2019 року за вих. № 19 і від 27 березня 2019 року за вих. № 42 оспорювана інформація порушує його особисті немайнові права або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати особисті немайнові права. Інформація, що викладена у листах ТОВ «Данівське», не є негативною та не містить будь-яких тверджень про порушення [PERSON] норм чинного законодавства, вчинення протиправних дій, а отже не порушує його права на повагу до честі, гідності чи ділової репутації.

Outcome: dismissed