Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Кам`янський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю у розмірі 3545 гривень 08 копійок. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебувала на обліку в Кам`янському міському центрі зайнятості в період з 18.06.2018 року по 29.01.2019 року. Наказом від 16.08.2018 року № НТ180618, [PERSON] було надано статус безробітної та наказом від 25.06.2018 року № НТ180625 призначено допомогу по безробіттю відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 25.06.2018 року по 19.06.2019 року. \~ \~ \~ \~Наказом від 01.02.2019 року № НТ180625, відповідачу було скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з недотриманням рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». \~ \~ \~ \~Наказом від 01.02.2019 року № НТ190201, відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з невідвідуванням безробітним державної служби зайнятості без поважних причин 30 календарних днів з 13.12.2018 року та припинено реєстрацію безробітного відповідно до аб.2 пп.2 п.37 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» з 29.01.2019 року. \~ \~ \~ \~В ході проведення перевірки шляхом обміну даними з Пенсійним фондом України встановлено, що гр. [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості перебувала в трудових відносинах та отримувала заробітну плату. \~ \~ \~ \~Відповідно п.18 ч.2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, 22.02.2019 року Дніпровським міським центром зайнятості м. Дніпра було здійснено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про що складено акт № 453-40, в якому зафіксовано, що [PERSON] дійсно залучалася до роботи в ФОП - [PERSON] згідно наказу №20 від 09.10.2018р. та звільнена 01.11.2018 року згідно наказу №8 від 01.11.2018р. за власним бажанням згідно ст.38 КЗпПУ. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідачка приховала факт працевлаштування і при цьому продовжувала перебувати на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримувати допомогу по безробіттю. Отримані відповідачкою кошти за період перебування на обліку в центрі зайнятості, виплачені як допомога по безробіттю, підлягають поверненню. Добровільно повертати гроші, відповідачка не бажає, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, пояснила, що працювала реалізатором приблизно 20 днів на прохання своєї невістки, яка захворіла. З наказами про прийняття на роботу та звільнення ознайомлювалась. Була повідомлена позивачем про необхідність повідомлення у разі працевлаштування. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в Кам`янському міському центрі зайнятості в період з 18.06.2018 року по 29.01.2019 року. Наказом від 16.08.2018 року № НТ180618, [PERSON] було надано статус безробітної та наказом від 25.06.2018 року № НТ180625 призначено допомогу по безробіттю відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 25.06.2018 року по 19.06.2019 року. \~ \~ \~ \~Наказом від 01.02.2019 року № НТ180625, відповідачу було скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з недотриманням рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». \~ \~ \~ \~В ході проведення перевірки шляхом обміну даними з Пенсійним фондом України встановлено, що гр. [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості перебувала в трудових відносинах та отримувала заробітну плату. \~ \~ \~ \~Відповідно п.18 ч.2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, 22.02.2019 року Дніпровським міським центром зайнятості м. Дніпра було здійснено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про що складено акт № 453-40, в якому зафіксовано, що [PERSON] дійсно залучалася до роботи в ФОП - [PERSON] згідно наказу №20 від 09.10.2018р. та звільнена 01.11.2018 року згідно наказу №8 від 01.11.2018р. за власним бажанням згідно ст.38 КЗпПУ. \~ \~ \~ \~Наказом від 01.02.2019 року № НТ190201, відповідачу було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з невідвідуванням безробітним державної служби зайнятості без поважних причин 30 календарних днів з 13.12.2018 року та припинено реєстрацію безробітного відповідно до аб.2 пп.2 п.37 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» з 29.01.2019 року. Згідно ч. 3 ст.\~16\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» видатки бюджету Фонду щодо забезпечення виплати допомоги по безробіттю є захищеними. Відповідно до ч.1 ст.\~4\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» від\~05.07.2012\~року №5067-VІ визначається, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах,передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року №1533-III, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Судом встановлено, що відповідач під час перебування на обліку у Кам`янському міському центрі зайнятості, про свою трудову діяльність не повідомила, внаслідок чого незаконно отримала грошову допомогу по безробіттю за період з 09.10.2018 року по 11.12.2018 року в сумі 3545,08 грн. Відповідачка доказів на спростування викладеного, чи доказів сплати боргу за спірний період, до суду не надала. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь Кам`янського міського центру зайнятості незаконно отриману грошову допомогу по безробіттю в сумі 3545,08 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved