Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

КС «ШАНС 2010» звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим , що 09.10.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №183. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] отримала кредит готівкою у розмірі 8000грн. строком на 12 місяців до 09.04.2014р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45% річних. Договором передбачено, що позичальник зобов'язаний сплатити відсотки за користування кредитом і закінчення строку дії договору не звільняє від відповідальності за невиконання договору та не припиняє нарахування відсотків за користування кредитом до його повернення. Відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 01.06.2017р. утворилась заборгованість у розмірі 17818,57грн., з яких заборгованість за кредитом - 8000грн., заборгованість по відсотках -9818,57грн., три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання - 1413,28грн., інфляційні нарахування за прострочення грошового зобов'язання- 14947,05грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості складається з заборгованості по кредиту (тіло кредиту), заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3% річних, інфляційних нарахувань. Тому, позивач КС «ШАНС 2010» звернулось до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 34178,90грн., з яких 8000грн. - заборгованість за кредитом; 9818,57грн.-заборгованість по відсотках за користування кредитом;1413,28грн. -3% річних за прострочення грошового зобов'язання; 14947,05грн. - інфляційні нарахування за прострочення грошового зобов'язання. Представник позивача Іванов О.Ю. у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву , в якій просив розглядати справу за його відсутності , позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача Іванов О.Ю. в поданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 19.10.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії кредитного договору №183 від 09.10.2013р. відповідач [PERSON] отримала кредит готівкою у розмірі 8000грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, який зобов'язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором, згідно із встановленим графіком розрахунків, що є невід'ємною частиною договору. Строк дії зазначеного договору складає 12 місяців, а саме з 09.10.2013р. до 09.10.2014р. (п.2.1). Плата за користування кредитом (проценти) становить 45% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з наступного дня за днем отримання позичальником кредиту за виконанням дня отримання кредиту до остаточного розрахунку за кредитом, з фіксованою процентною ставкою (п.3.1). Нарахування процентів за договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно) (п. 3.2). Прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем (п. 3.6). Із встановлених обставин вбачається, що між КС «Шанс 2010» та [PERSON] виникли цивільні (зобов'язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає кредитодавцем, а відповідач споживачем (отримувачем послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача як кредитора у цьому зобов'язанні отримати виданий відповідачу кредит та сплату процентів за його користування. Сума заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №183 від 09.10.2013р., укладеним між сторонами, станом на 01.06.2017 у загальному розмірі становить 17818,57грн., з яких: 8000грн. - заборгованість за кредитом, 9818,57грн. - заборгованість по відсотках, 1413,28грн. - 3% річних за прострочення грошового зобов'язання, 14947,05грн. - інфляційні нарахування за прострочення грошового зобов'язання. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В той же час, жодних доказів виконання умов кредитного договору та погашення заборгованості повністю або частково відповідачем суду не надано, також не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається представник позивача у позовній заяві. Крім того, згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. За таких обставин, позовні вимоги КС «Шанс 2010» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також відповідно до ч.2 ст. 82 ЦПК України судові витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли оплата судових витрат була відстрочена до ухвалення цього рішення. Оскільки сплата судового збору була відстрочена ухвалою судді від 25.07.2017р. до ухвалення рішення у справі, а суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved