Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в обґрунтування якого вказав, що 01.11.2012 на підставі заяви відповідача між ними укладений договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Але у порушення наведених норм закону та умов укладеного договору відповідач зобов`язання, взяті на себе, належним чином не виконав. Станом на 28.11.2019 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 13130,22 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 3893,81 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3893,81 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит - 543,98 грн, пеня - 7590,99 грн, штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 601,44 грн. Дану суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2102 грн позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі його представника, не заперечував проти винесення у справі в разі неявки відповідача заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ЦПК України, відзиву та/або будь-яких клопотань від нього не надходило. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 29.01.2020 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 18.02.2020. Ухвалою судді від 18.02.2020 позовна заява залишена без руху для виправлення недоліків, 27.02.2020 судом отримана заява позивача про виправлення недоліків із додатками. 02.03.2020 ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, призначено розгляд справи по суті о 09-30 23.03.2020. Через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 9-00 16.04.2020. В судовому засіданні 16.04.2020 у зв`язку із повторною неявкою відповідача, що був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 01.11.2012 між сторонами по справі був укладений Договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що підтверджується анкетою-заявою позивача, підписаною як позивачем, так і відповідачем, та [PERSON] відкрито кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.15, 54,55-71). При цьому кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менш 50 грн та не більше залишку заборгованості (а.с.54). Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 28.11.2019 його загальна заборгованість перед позивачем становить 13130,22 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 3893,81 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3893,81 грн, заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит - 543,98 грн, пеня - 7590,99 грн, штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 601,44 грн (а.с. 9-14). V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Невиконання грошового зобов`язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобов`язання, що випливають з умов кредитного договору. Відповідно до ст.ст.549, 612, 625, 1054 ЦК України відповідач на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором, та суму штрафів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті за правилами ч.2 ст.43 ЦПК України покладається на осіб, які беруть участь у справі та які розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем. Суд враховує, що відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог суду не надано. Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за пенею, підстави для її задоволення відсутні з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою. Положення ст.549 ЦК України вказують, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Між тим, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Так, відповідно до ч.1 ст.2 даного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція до якого входить м. Мирноград Донецької області. Оскільки відповідач був зареєстрований та мешкав в м. Мирнограді Донецької області як на час укладення кредитного договору, так само й зареєстрований на теперішній час, він не має сплачувати позивачеві кошти, нараховані в якості неустойки за невиконання зобов`язання. Отже, у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за пенею слід відмовити. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом та відсотками загальною сумою 8331,60 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1333,80 грн. На пiдставi викладеного,

Outcome: partial