Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уніформ плюс» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 29 494,26 грн та судових витрат, в тому числі на правову допомогу (а.с.1-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що працює у відповідача на посаді слюсаря-ремонтника. За період роботи на підприємстві: лютий 2020 року - вересень 2020 року відповідачем нараховано заробітну плату, премії, надбавки, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати, оплату відпустки у розмірі 29 994,26, але фактично виплачено тільки 500 грн. Під час роботи на підприємстві виплата заробітної плати здійснювалася несвоєчасно та не в повному обсязі, що призводило до існування безперервної заборгованості по виплаті заробітної плати перед позивачем, що на сьогоднішній день, з урахуванням часткової сплати заробітної плати за лютий 2020 року, складає всього: 29 494,26 грн, яку він просить стягнути в примусовому порядку. Також вказує, що ним понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1 900 грн, які також підлягають стягненню з відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, у запропонований судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач працює у відповідача на посаді слюсаря-ремонтника. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] за спірний період ТОВ «Уніформ плюс» проводилось нарахування доходів (а.с.15-16) Згідно розрахункових листків за період з січня 2020 року до жовтня 2020 року заборгованість по заробітній платі складає 29 494,26 грн (а.с.12-14). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження виплати заборгованості по заробітній платі в повному обсязі. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 29 494, 26 грн. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову, позов задоволений у повному обсязі, тому з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. На обґрунтування вартості правничих послуг позивачем надано договір про надання правової допомоги № 08-10/20 від 08 жовтня 2020 року, укладений з адвокатом Губко Н.В. (а.с.17-20), копію ордера (а.с.22), акт приймання - передачі наданих послуг №1 від 09.10.2020 року (а.с.23) та копію квитанції № 16 від 09.10.2020 року про сплату коштів у сумі 1 900 грн (а.с.24). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 1 900 грн. VІ. Інші процесуальні дії Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Суд визнає необхідним застосувати п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved