Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечень зацікавленої особи. [PERSON] (далі - Заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що він, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Далі заявник зазначає, що його батько [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину домоволодіння [ADDRESS] . А, [INFO] померла і мати, [PERSON] , і після її смерті, також, відкрилась спадщина на 1/4 частину домоволодіння [ADDRESS] . У визначений законом строк, заявник звернувся до органу нотаріату для оформлення спадщини. За наслідком розгляду його звернень Приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. 18.12.2018 року було видано дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Вказані рішення нотаріуса вмотивовані тим, що у правовстановлюючому документі на спадкове майно, а саме, в договорі купівлі - продажу, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04.11.1965 року за реєстровим номером № 1-2868, зареєстрованого Дніпровським міським відділом комунального господарства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.11.1965 року і записано в реєстрову книгу за № 176-2 , на вищевказану частину домоволодіння зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть батька зазначено, що помер « [PERSON] », та відповідно прізвище матері зазначено у договорі купівлі - продажу, як «[PERSON] », а в свідоцтві про смерть матері зазначено, що померла «[PERSON] ». У зв`язку з чим, заявник змушений звернутися до суду і просити суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: громадянину України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , договору купівлі - продажу, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04.11.1965 року за реєстровим номером № 1-2868, зареєстрованого Дніпровським міським відділом комунального господарства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.11.1965 року і записано в реєстрову книгу за № 176-2, в якому прізвище, ім`я та по-батькові зазначено, як « [PERSON] », а також, громадянину України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , договору купівлі - продажу, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04.11.1965 року за реєстровим номером № 1-2868, зареєстрованого Дніпровським міським відділом комунального господарства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.11.1965 року і записано в реєстрову книгу за № 176-2, в якому прізвище, ім`я та по-батькові зазначено, як « [PERSON] ». ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю, та просить здійснити розгляд справи без його участі, заяву задовольнити, та, встановити факт належності правовстановлюючого документу (а.с.75). Заінтересована особа: [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.02.2019 року клопотання представника заявника про вжиття заходів забезпечення доказів було задоволено. Вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвої Т.М. належним чином посвідчені копії спадкових справ після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] та після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] (а.с.48). Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, на які представник заявника посилався, як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на нижченаведене. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, 20.10.1995 року має такі анкетні дані: [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дніпропетровська, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-8). Судом також встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданого 21.01.1970 року (а.с.9). Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 15.12.2017 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2254 (а.с.10). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04.11.1965 року за реєстровим номером № 1-2868, та зареєстрованого Дніпровським міським відділом комунального господарства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.11.1965 року, записано в реєстрову книгу за № 176-2 , належала на праві власності 1/4 частина домоволодіння [ADDRESS] (а.с.14-18). Судом також встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 20.03.2018 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1051 (а.с.11). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04.11.1965 року за реєстровим номером № 1-2868 та зареєстрованого Дніпровським міським відділом комунального господарства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.11.1965 року, записано в реєстрову книгу за № [NUMBER] , належала на праві власності 1/4 частина домоволодіння [ADDRESS] (а.с.14-18). Судом встановлено, що заявник [PERSON] у визначений законом строк, як спадкоємець за законом після смерті батьків звернувся до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвої Т.М. із заявами про прийняття спадщини після смерті своїх батьків та отримав дві постанови про відмову щодо оформлення спадщини. Вказані рішення нотаріуса вмотивовані тим, що у правовстановлюючому документі на спадкове майно, а саме, в договорі купівлі - продажу, посвідченому Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 04.11.1965 року за реєстровим номером № 1-2868, зареєстрованого КП «Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації» 06.11.1965 року, записано в реєстрову книгу за № [NUMBER] , на вищевказану частину домоволодіння зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть батька зазначено, що помер « [PERSON] », та відповідно прізвище матері зазначено у договорі купівлі - продажу, як «[PERSON] », а в свідоцтві про смерть матері зазначено, що померла «[PERSON] ». Оскільки в правовстановлюючих документах і свідоцтві про смерть містяться розбіжності, тому свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану частину домоволодіння не може бути видано (а.с.12-13). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до приписів п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що вказані розбіжності у написанні прізвища спадкодавців виникли внаслідок орфографічної помилки, та в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності вказаним особам названих правовстановлюючих документів. Таким чином, беручи до уваги вищевказані норми процесуального закону та зважаючи на ті обставини, що встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, і зазначені факти суд визнав доведеними, тому заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат. Також суд зазначає, що відповідно до п.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved