Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 01.03.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача додаткові витрати на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , пов`язані із навчанням, у сумі на обох дітей - 22500,00 грн. Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 141, 185 СК України. Ухвалою суду від 20.03.2019 року провадження по справі відкрито. 11.04.2019 року до суду стороною відповідача надано відзив на позов /а.с.45-47/. 14.05.2019 року стороною позивача до суду надано уточнення позовних вимог щодо розміру додаткових витрат на кожну дитину /а.с.98-99/. 18.06.2019 року стороною відповідача на уточнення позовних вимог надано до суду відзив /а.с.118-120/. 18.06.2019 року стороною позивача надано до суду відповідь на відзив /а.с.128-129/. 21.06.2019 року судом розглянуто клопотання сторони відповідача щодо витребування доказів та прийнята ухвала суду про задоволення клопотання /а.с.138-139/ 26.07.2019 року, 29.07.2019 року та 07.08.2019 року до суду надійшли письмові відповіді на виконання ухвали суду щодо витребування доказів. Ухвалою від 09.09.2019 року підготовче провадження по справі закрито. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину не визнав, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вона має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано та відповідно до рішення суду від 17.12.2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей. Додаткові витрати на дітей обумовлені тим, що неповнолітній старший син [PERSON] у червні 2018 року вступив до Міжнародного гуманітарного університету на денну форму навчання, факультет міжнародно-економічних відносин, вартість навчання відповідно до контракту становить 11200 грн. на рік, строк навчання 5 років. Молодший син [PERSON] у червні 2018 року вступив до Економіко-правового коледжу на факультет комп`ютерних технологій, денна форма навчання. Вартість навчання відповідно до контракту становить 9000 грн. на рік, строк навчання 4 роки. Також обов`язковим за умовами навчання є придбання форми вартістю 3200 грн. Аліменти, які позивач одержує на утримання дітей у розмірі 2500 грн. на дитину, а також особисті доходи [PERSON] не дозволяють їй сплачувати витрати, пов`язані із навчанням синів самостійно, оскільки її заробітна плата за місяць з урахуванням податків та зборів складає менше 4000 грн., та на утриманні позивача перебуває непрацездатний батько [PERSON] , 1939 року народження. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву посилається на те, що вимоги на оплату навчання не можуть вважатися додатковими, оскільки відносяться до загальноосвітніх послуг та не підтверджують наявність у дітей особливих здібностей до навчання, а тому є витратами, що входять до складу аліментів. Окрім того, замовлення платних освітніх послуг для синів є особистим вибором матері дітей, який не погоджувався з відповідачем та не враховував його матеріального стану. При цьому відповідач зазначає, що він створив нову сім`ю, має на утриманні двох малолітніх дітей. Дружина відповідача знаходиться у декретній відпустці, доглядаючи за дітьми. Також відповідач доглядає за матір`ю, яка потребує стороннього догляду. Окрім того, відповідач зазначає, що йому достовірно відомо, що реальний дохід позивача становить не менше 800 доларів на місяць, що дозволяє матеріально забезпечувати кожного із синів у розмірі 5200 грн. щомісячно. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.08.1995 року по 12.12.2011 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: - [PERSON] , [INFO] , актовий запис №604 від 29.05.2001 року, складений Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.05.2001 року. Батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] /а.с.9/. - [PERSON] , [INFO] , актовий запис №615 від 14.05.2003 року, складений Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.05.2003 року. Батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] /а.с.8/. З Довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №532 від 19.07.2018 року, виданої Дільницею №5 КП ЖКС «Чорноморський», вбачається, що діти [PERSON] , 2001 року народження, та [PERSON] , 2003 року народження, проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, за вказаною адресою проживає також батько позивача [PERSON] , 1939 року народження /а.с.22/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2018 року присуджено стягнення з громадянина України [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2600,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] ; а також присуджено стягнення з громадянина України [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2600,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] /а.с.15-21/. Згідно з Договором про надання освітніх послуг №008-123-1к від 02.08.2018 року Міжнародний гуманітарний університет в особі ректора [PERSON] бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника [PERSON] здійснити навчання студента [PERSON] (надати освітню послугу) за освітні послуги в системі вищої освіти за денною формою навчання, ступенем вищої освіти (освітньо-кваліфікаційним рівним) молодший спеціаліст, за спеціальністю 123 Комп`ютерна інженерія /а.с.25-28/. Строк дії Договору: з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти встановлюється в сумі 36000,00 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем суду надано квитанцію про сплату 9000,00 грн. - оплата за навчання економіко-правовий коледж 1 курс комп`ютерна інженерія, а також квитанцію на суму 3200,00 грн. за пошив форми /а.с.29-30/. Згідно з Договором про надання освітніх послуг №292-007д-1Б від 10.08.2018 року Міжнародний гуманітарний університет в особі ректора [PERSON] бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника [PERSON] здійснити навчання студента [PERSON] (надати освітню послугу) за освітні послуги в системі вищої освіти за денною формою навчання, ступенем вищої освіти (освітньо-кваліфікаційним рівним) бакалавр, за спеціальністю 292 Міжнародні економічні відносини /а.с.31-32/. Строк дії Договору: з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти встановлюється в сумі 48600,00 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем суду надано квитанцію про сплату 10200,00 грн. - оплата за навчання денна форма: 1 курс: факультет міжнародні економічні відносини за [PERSON] від [PERSON] /а.с.29-30/. З Довідки про доходи, вих. №27/02-1 від 27.02.2019 р., виданої ТОВ «ЕЛ-ІТЕКС» вбачається, що [PERSON] працює у ТОВ «ЕЛ-ІТЕКС» з 05.05.2010 року на посаді головного бухгалтера. Загальна сума нарахованого доходу за період з 01.08.2018 року по 01.02.2019 року становить 23433,98 грн. /а.с.39/. У відповіді на відзив позивач [PERSON] зазначила, що 31.05.2019 року вона була звільнена з посади головного бухгалтера ТОВ «Ел-Ітекс» відповідно до поданої нею заяви 17.05.2019 року. З відповідей на ухвалу суду про витребування доказів вбачається, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування дані про застраховану особу [PERSON] у період з 01.06.2019 року по 30.06.2019 року як за найманого працівника відсутні; 26.06.2019 року [PERSON] зверталась до Одеського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та її було обліковано як шукача роботи; [PERSON] на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області не перебуває, пенсію не отримує /а.с.149, 151, 153/. З Довідки від 05.04.2019 року №КІ000000003, виданої ТОВ «КРІО ІНЖИНІРИНГ», вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «КРІО ІНЖИНІРИНГ» з 01.07.2010 року. На даний момент займає посаду Директора. Дохід за період з 01.01.2019 року по 31.03.2019 року склав 58826,62 грн., а саме: сукупний дохід - 58826,62 грн., утримання - 11471,19 грн.; сума до виплати - 47355,43 грн. /а.с.48/. Довідкою ТОВ «КРІО ІНЖИНІРИНГ», вих. №3/1 від 05.04.2019 року, повідомлено, що в період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року не нараховувалися та не проводилися виплати дивідендів працівникам ТОВ «КРІО ІНЖИНІРИНГ» /а.с.49/. З свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , актовий запис №2476 від 05.10.2017 року /а.с.50/. Від вказаного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження /а.с.52-51-52/. На теперішній час дружина відповідача [PERSON] отримує допомогу при народженні дитини, що вбачається з довідки від 20.08.2011 року, №14-02-18/3404 /а.с.55/. Також стороною відповідача [PERSON] до суду надано медичні документи щодо стану здоров`я сина відповідача [PERSON] , [INFO] , та матері відповідача [PERSON] , 1950 року народження /а.с.56-90/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчанн і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей: [PERSON] , 2001 року народження, та [PERSON] , 2003 року народження, які проживають разом з позивачем [PERSON] . При цьому на теперішній час [PERSON] вже є повнолітнім. Судом встановлено, що сини сторін на теперішній час продовжують отримувати освіту за контрактом, що потребує значних матеріальних затрат. Оплату навчання здійснює мати [PERSON] , яка на теперішній час офіційно не працює. В ході судового розгляду і стороною позивача, і стороною відповідача стверджувалось, що інша сторона має значно більший дохід, ніж вказано у відповідній довідці, однак належних та допустимих доказів щодо реального розміру доходів як позивача, так і відповідача суду не надано. Ухвалюючи рішення по справі суд виходить з того, що діти сторін дійсно потребують значної матеріальної підтримки для здобуття освіти, та що в цьому повинні брати участь як мати, так і батько. Однак при визначенні суми, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , суд приймає до уваги його доводи щодо утримання інших дітей та що його син від другого шлюбу - [PERSON] потребує витрат на лікування. Щодо доводів відповідача [PERSON] про утримання ним його матері, яка потребує догляду, суд зазначає, що вказані доводи не підтверджені належними та допустимими в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказами, оскільки відсутня інформація щодо розміру доходів самої матері відповідача та її проживання разом з ним, так само як і доказів про потребу матері в сторонньому догляді. При цьому суд відхиляє доводи сторони позивача щодо перебування на її утриманні непрацездатного батька [PERSON] , 1939 року народження, з тих самих підстав, що і доводи відповідача щодо утриманя його матері. Суд зазначає, що вимоги позивача стосуються складових поняття додаткових витрат, закріпленого ст. 185 СК України, це витрати які не є повсякденними витратами на утримання дітей, тобто не є аліментами в силу ст. ст. 181-182 СК України, а є додатковими витратами на дітей, що викликані особливими обставинами їх навчання. Вимоги щодо повнолітнього сина, який продовжує навчання, судом враховуються з посиланням на обставини, закріпленні в ст. 199 СК України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial