Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Кіровоградська центральна районна лікарня звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з заявою, в якій просять: примусово госпіталізувати до протитуберкульозного закладу, а саме: до Кіровоградської обласної туберкульозної лікарні, хвору на заразну форму туберкульозу [PERSON], яка ухиляється від лікування, строком на три місяці; у разі ухилення [PERSON], від примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу, дозволити Кіровоградському РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснити її привід до Кіровоградської обласної туберкульозної лікарні. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] знаходиться на диспансерному обліку в фтизіатричному кабінеті Кіровоградської центральної районної лікарні як хвора на заразну форму туберкульозу легень. Враховуючи, що [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення, але ухиляється від госпіталізації до Кіровоградської обласної туберкульозної лікарні та проведення необхідного лікування, заявник змушений звернутися з відповідною заявою до суду. Представник заявника в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просив розглядати справу за відсутності представника заявника, просить задовольнити заяву повністю. Особа, відносно якої вирішується питання про госпіталізацію - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву відповідно до якої просила розглядати заяву без її участі, у зв'язку з поганим самопочуттям. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована в [ADDRESS] З копії клопотання Катеринівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 70/01-20 від 01.02.2019 року, вбачається, що виконавчий комітет Катеринівської сільської ради просить Кіровоградський ЦРЛ посприяти у вирішенні питання щодо поміщення до спеціалізованих закладів охорони здоров'я [PERSON] для подальшого її примусового лікування, оскільки [PERSON], яка хворіє на туберкульоз легень (відкрита форма), проживає на території Катеринівської громади за адресою: [ADDRESS] становить загрозу для населення, а також потребує термінової госпіталізації до спеціалізованих медичних закладів. Сама ж громадянка [PERSON] на зауваження та прохання місцевого фельдшера щодо госпіталізації не реагує., з метою попередження розповсюдження небезпечного захворювання серед населення. Згідно із довідкою Кіровоградської ЦРЛ від 11.02.2019 року, [PERSON], хворіє на туберкульоз, потребує примусової госпіталізації до протитуберкульозної лікарні строком на 3 місяці. Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста Кіровоградської ЦРЛ від 11.022019, [PERSON], [INFO], потребує примусової госпіталізації до протитуберкульозної лікарні строком на 3 місяці. Відповідно до письмової заяви [PERSON] від 14.12.2018 року, остання відмовилася від стаціонарного лікування в Кіровоградській обласній туберкульозній лікарні, з наслідками ознайомлена. Стаття 22 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» зазначає, що особи, хворі на інфекційні хвороби, контактні особи та бактеріоносії, які створюють підвищену небезпеку зараження оточуючих, підлягають своєчасному та якісному лікуванню, медичному нагляду та обстеженням. Особи, які хворіють на особливо небезпечні та небезпечні інфекційні хвороби, є носіями збудників цих хвороб або перебували в контакті з такими хворими чи бактеріоносіями, а також хворі на інші інфекційні хвороби у разі, якщо вони створюють реальну небезпеку зараження оточуючих, підлягають лікуванню, медичному нагляду та обстеженням у стаціонарах відповідних закладів охорони здоров'я чи наукових установ. Порядок госпіталізації, лікування та медичного нагляду за хворими на інфекційні хвороби, контактними особами та бактеріоносіями, умови їх перебування у відповідних закладах охорони здоров'я та наукових установах установлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.11 ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Згідно із ч. 2 ст.28 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню, а носії збудників зазначених хвороб та особи, які мали контакт з такими хворими, - обов'язковому медичному нагляду і карантину в установленому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦПК України, розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Згідно з ч. 2 ст. 346 ЦПК України, рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Відповідно до ч. 3 ст. 346 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. Відповідно до п.7 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Враховуючи викладені обставини, зважаючи на те, що [PERSON] в епідеміологічному відношенні є небезпечною для оточуючих, однак в добровільному порядку відмовляється пройти курс лікування від захворювання на туберкульоз, її необхідно госпіталізувати до Комунального закладу «Обласна туберкульозна лікарня» для лікування на встановлений спеціалізованим лікарями строк три місяці. На підставі ст. 11 Закону України ЗУ «Про протидію захворюванню на туберкульоз»,

Outcome: approved