Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Львівське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] залишок кредиту в сумі 65 241,46 грн. та 652,41 грн. судового збору. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 17.10.2001 року між Львівським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сім'єю в особі [PERSON] укладено кредитний договір №115, відповідно до умов якого [PERSON] отримав прямий, адресний (цільовий) кредит на будівництво (реконструкцію) квартири за адресою: [ADDRESS] у сумі 100 309 грн., терміном повернення 30 років з дати укладення договору. З метою забезпечення виконання взятих на себе кредитних зобов'язань, 22.11.2002 року між тими самими сторонами було укладено договір застави, за умовами якого [PERSON] передав заставодержателю квартиру [ADDRESS]. Надалі, 25.01.2013 року рішенням Галицького районного суду м.Львова стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 13 209,12 грн. та 214,60 грн. судового збору. Стверджує, що заборгованість не погашена, а навпаки збільшилась та її розмір складає 18 401,22 грн., у тому числі: 13 196,65 грн. щоквартального платежу та 5 204,57 грн. нарахованої пені. Просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, проти постановлення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачі, повідомлені судом належним чином, у судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи у їх відсутності не направили, а скеровані в їх адресу повідомлення суду повернулись із відміткою поштової служби «за закінченням терміну зберігання». Відтак суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, із постановленням заочного рішення, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2001 року, в порядку, встановленому Положенням про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію» і придбання житла, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим та одиноким громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» від 29.05.2001 року №584, між Львівським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та сім'єю в особі [PERSON] укладено кредитний договір №115. 22.11.2002 року між тими самими сторонами було укладено договір застави, за умовами якого [PERSON] передав заставодержателю квартиру [ADDRESS]. Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] отримав прямий, адресний (цільовий) кредит на будівництво (реконструкцію) квартири за адресою: [ADDRESS] у сумі 100 309 грн., терміном повернення 30 років з дати укладення договору. Встановлено, що із суми виданого державного кредиту - 100 309 грн. до повернення належало 75 231,75 грн., оскільки державою забезпечено 25% пільгу, яка становить 25 077,25 грн. (100 309,00 грн. - 25 077,25 грн. = 75231,75 грн.) З наданого представником позивача копії акту прийняття-передачі квартири, складеного 09.08.2002 року судом встановлено, що Львівське регіональне відділення державного Фонду сприяння молодіжному житловому будівництву в особі директора [PERSON] та Управління капітального будівництва Львівської міської ради в особі начальника [PERSON] передали, а [PERSON] прийняв квартиру №13, загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею - 48,5 кв.м., що знаходиться на четвертому поверсі в будинку №103 на пр.Чорновола у м.Львові, вартістю 114295 грн. Надалі, 16.10.2002 року, Шевченківською районною адміністрацією видано [PERSON] свідоцтво про право власності на дану квартиру. Пунктом 2.8 кредитної угоди, погашення кредиту і сплата відсотків за користування ним здійснються позичальником, починаючи з дати реєстрації свідоцтва про право власності на збудоване житло рівними частинами щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним кварталом. Згідно із даними довідки по обліку повернення кредиту позичальником, сума щоквартального платежу становить 649,11 грн. Відповідно до п. 5.2.1 кредитної угоди, у кожному випадку несплати або часткової несплати визначеної згідно з додатком 2 цієї угоди щоквартального платежу до 10 числа місяця, що настає за звітнім кварталом позичальник сплачує на рахунок Фонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, яка нараховується від суми несплаченого щоквартального платежу. За умовами п.5.2.2. укладеної кредитної угоди, у разі несплати позичальником щоквартального платежу протягом трьох місяців після закінчення терміну чергової виплати Фонд вправі розірвати угоду. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що укладена між позивачем та відповідачем [PERSON] кредитна угода відповідає вимогам ст.ст. 1054-1055 ЦК України. Однак, незважаючи на те, що при підписанні угоди в інтересах сім'ї, [PERSON] погодився з усіма її істотними умовами, проте своїх зобов'язань не виконав, суму кредиту за кредитною угодою не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість та, як наслідок, нараховано пеню. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачів по несплаті тіла кредиту становить 60036,89 грн. та 5 204,57 грн. - пені. (75231,75 грн. /сума кредиту, яка належить повернення/ -15194,86 грн. /сплачена позичальнику сума тіла кредиту/) = 60036,89 грн. /залишок заборгованості тіла кредиту/; 60036,89 грн. + 5204,57 грн. (нарахована пеня) = 65 241,46 грн. На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Судові витрати між сторонами розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved