Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 35790,06 гривень заборгованості за надані комунальні послуги, зокрема, за опалення та підігрів води за період з 01.01.2016 року по 01.04.2019 року, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , користується наданими комунальними послугами, проте добровільно їх не оплачує. В судове засідання представник позивача Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», в позовній заяві просить справу розглядати в порядку спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому суд вважає, що він про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що дає підстави суду розглядати справу у його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» згідно рішення 31 сесії 4 скликання Білоцерківської міської ради Київської області № 388 від 23.12.2005 року є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква (а.с.6). Відповідач [PERSON] згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру Іпотек є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7,8) та споживачем послуг централізованого опалення та підігріву води по особовому рахунку [NUMBER]. За відомостями даного рахунку відповідач має заборгованість за надані комунальні послуги за період з 01.01.2016 року по 01.04.2019 року в сумі 35790,06 гривень (розрахунковий лист абонента - а.с.3-4) та добровільно її не оплачує. Позивач 11.04.2019 року надіслав відповідачу претензію з вимогою оплатити існуючу заборгованість за комунальні послуги (а.с.5), проте дана претензія була залишена останнім без реагування. Згідно із ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Згідно із законами «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про місцеві державні адміністрації» регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Відповідно ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено в ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. До позову додано копію рішення Білоцерківської міської ради, відповідно до якого були встановлені тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Білій Церкві. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Біла Церква запроваджені органами місцевого самоврядування, не суперечить вимогам діючого законодавства. За ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Оскільки наведене вище рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т.ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасоване, не визнане незаконним, то воно повинне виконуватися відповідачем, як споживачем цих послуг. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов?язує. Згідно із ст.322 ЦК України власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. А тому згідно вищенаведених правових норм обов?язком відповідача є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач добровільно плату за надані комунальні послуги не вносить, заборгованості не погашає, то така заборгованість підлягає стягненню з нього в примусовому порядку, з огляду на що позовні вимоги задовольняє в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 1921 грн. сплаченого та документально підтвердженого судового збору.

Outcome: approved