Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 22 травня 2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в розмірі 306569,12 грн та судових витрат в розмірі 4598,54 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 04 липня 2019 року АТ «Альфа-Банк» та відповідач [PERSON] уклали угоду про надання особистого кредиту №501159680, відповідно до умов якої останній отримав кошти у кредит та зобов`язався повертати кредит, виплачувати проценти за його користування, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05 квітня 2021 року має прострочену заборгованість - 306569,12 грн., а саме: за кредитом - 240059,32 грн., по відсотках - 25259,80 грн., по комісії - 41250 грн., які просив стягнути з відповідача. Представник позивача АТ «Альфа-Банк» за довіреністю Панченко Д.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, подав до суду клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення, позов підтримав у повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] , про дату, час і місце судових засідань повідомлявся за місцем реєстрації місця проживання та шляхом розміщення оголошення в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України, за місцем проживання відсутній, що підтверджується даними акту, складеного працівниками апарату суду та даними поштового відправлення з довідкою відділення Укрпошти, в судові засідання повторно не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи у його відсутності, відзив на позов суду не надав, своєї позиції щодо позову не висловив. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 06 липня 2021 року. Розгляд справи відкладено на 16 вересня 2021 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачем судової повістки. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Судом встановлено, що 04 липня 2019 року відповідачем підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту №501159680, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої відповідач запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти вказану угоду, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами договору [PERSON] отримав кредит для власних потреб в розмірі 300000 грн, шляхом переказу коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк» зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 13,99% річних на строк 48 місяців до 04 липня 2023 року. Згідно Додатку №1 до Угоди про надання кредиту №501159680 від 04 липня 2019 року - Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, щомісячний платіж слід здійснювати до 04 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 11946,44 грн. Відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, шляхом отримання 04 липня 2019 року паспорта споживчого кредиту. Згідно наданих позивачем розрахунку заборгованості за кредитом та виписки по особових рахунках за період з 04 липня 2019 року по 05 квітня 2021 року слідує, що відповідач зобов`язання належним чином не виконував, останній платіж здійснив 10 липня 2020 року в сумі 11300 грн, тому станом на 05 квітня 2021 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 306569,12 грн., яка складається з: кредиту 240059,32 грн., відсотків 25259,80 грн. та комісії 41250 грн. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 634 цього Кодексу визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої та другої ст. 638 ЦК України, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Банк надав відповідачу кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачем. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем, а тому підлягає задоволенню. З матеріалів справи слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування. Розмір заборгованості відповідача за договором підтверджується відповідним розрахунком, який є належним доказом заборгованості. Суд зауважує, що відповідачем не надано власного розрахунку За наведених обставин, позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 265319,12 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 240059,32 грн. та заборгованості по відсотках в розмірі 25259,80 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по комісії в розмірі 41250 грн., в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно умов договору, під час користування кредитом відповідач зобов`язався сплачувати комісійну винагороду за надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування кредиту в розмірі 1,25% від суми кредиту. Разом з тим, за положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до пунктів 17, 23 статті 1 даного Закону, послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16. Також згідно пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведені правові висновки, у задоволенні вимог про стягнення з відповідача комісії слід відмовити з тих підстав, що вони є необґрунтованими, оскільки банк не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за розрахунково-касове обслуговування, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 3979,58 грн (від 86,54% задоволених вимог 250059,32+25259,80=265319,12 грн.:306569,12грн.х100%).

Outcome: partial