Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з неї надмірно сплачених їй коштів державної допомоги. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що в УПСЗНА Київського району ХМР перебуває на обліку відповідач, яка відповідно до довідки від 21.10.2014 року №6327000289 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення терористичної операції проживає в [ADDRESS] . Зазначив, що 21 жовтня 2014 року [PERSON] вперше звернулась до Управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505. В заяві своїй заяві відповідач зазначила про відсутність у власності будь-кого з членів сім`ї житлового приміщення та відсутність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Після чого Управлінням прийнято рішення від 31.10.2014 року про призначення грошової допомоги на сім`ю у складі 3 осіб у період з 21.10.2014 по 20.04.2015 р. в розмірі 2210,00 грн. в місяць. Після чого, впродовж 2015-2017 років відповідач зверталась до Управління з заявами від 29.04.2015, 02.11.2015, 10.05.2016, 10.11.2016 для призначення грошової допомоги на сім`ю на наступний шестимісячний строк у складі 3 осіб та заявами від 04.04.2017, 10.05.2017, 10.11.2017 для призначення грошової допомоги на сім`ю на наступний шестимісячний строк у складі 4 осіб, в яких повідомляла про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги. Рішеннями Управління від 04.06.2015, 09.11.2015, 10.05.2016, 11.08.2016,18.11.2016, 05.05.2017, 19.06.2017 (2 рішення), 23.11.2017 (2 рішення) відповідно до заяв призначено щомісячну адресну допомогу у період з 24.04.2015 по 23.04.2016 р. в розмірі 2210,00 грн. в місяць; з 10.05.2016 по 30.04.2017 в розмірі 2210,00 грн. в місяць; з 01.05.2017 по 31.08.2017 в розмірі 2400,00 грн. в місяць; з 01.09.2017 по 22.10.2017 у розмірі 2179,00 грн. в місяць; з 23.10.2017 по 09.11.2017 у розмірі 2400 грн. в місяць; з 10.11.2017 по 09.05.2018 в розмірі 2210,00 грн. в місяць. Вказав, що [PERSON] була письмово проінформована, що інформація подана в заяві про призначення адресної допомоги, а також документи, доданої до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів. В ході проведення перевірки було виявлено, що [PERSON] , який є чоловіком відповідача, з 15.05.2017 року має у власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка не відноситься до регіонів, інших ніж тимчасово окупована територія України, районів проведення АТО та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Отже, [PERSON] не мала права на отримання вказаної допомоги у період з 01.06.2017 по 09.05.2018 р. Зазначив, що на підставі наведених обставин, управлінням було прийнято рішення від 05.06.2018 року про перерахунок допомоги переміщеним особам на проживання та отримано відповідне повідомлення Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про наявність переплати у період з 01.06.2017 по 09.05.2018 в сумі 26 433,94 грн. На адресу відповідача було направлено повідомлення про припинення надання допомоги внутрішньо переміщеним особам від 22.06.2018 №6349-04 в якому зазначено про зобов`язання повернути переплачену суму і перерахувати 26 433,94 грн. на рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, однак на дату подачі позову грошова допомога не повернута. 11.03.2020 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач зазначила, що в серпні 2014 року у зв`язку з активізацією бойових дій вона з двома малолітніми дітьми сином - [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] покинула місце проживання в м. Донецьк та виїхала в більш безпечне місце -м. Харків, де 21.10.2014 року на підставі КМУ від 01.10.2014 року №509 вона та її малолітні діти були поставлені на облік як внутрішньо переміщена особа в УПСЗНА Київського району ХМР. Також, їй на підставі п.п. 2,3 «Порядку надання шомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасової окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг була призначена адресна грошова допомога. Рішенням УПСЗН від 31.10.2014 року їй було призначено грошову допомогу на сім`ю у складі 3 осіб у період з 21.10.2014 по 20.04.2015 р. в розмірі 2210,00 грн. в місяць. Впродовж 2015-2017 років вона верталась до Управління з заявами від 29.04.2015, 02.11.2015, 10.05.2016, 10.11.2016 для призначення грошової допомоги на сім`ю на наступний шестимісячний строк у складі 3 осіб та заявами від 04.04.2017, 10.05.2017, 10.11.2017 для призначення грошової допомоги на сім`ю на наступний шестимісячний строк у складі 4 осіб. Зазначила, що дійсно, 20.06.2018 року їй на мобільний телефон зателефонував спеціаліст Управління, яка повідомила про припинення їй виплати грошової допомоги для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та переплату їй Управлінням грошових коштів в розмірі 26 433,94 грн. Після чого, вона 22.06.2018 року особисто звернулась до Управління, де їй повідомили, що в неї переплата 26433,94 грн. і виплати грошової допомоги було зупинено через те, що її чоловік [PERSON] з 15.05.2017 року має у власності однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вказала, що про те, що у її чоловіка у власності перебуває однокімнатна квартира вона дізналася від спеціалістів правління. Після чого, під час розмови з чоловіком вона дізналася про те, що він придбав однокімнатну квартиру в новобудові, про що він їй нічого не розповів тому що квартира не відповідала санітарно-гігієнічним та технічним умовам, а тому була не придатна для проживання в ній разом з малолітніми дітьми. Після цього, вона з чоловіком звернулись до Управління, співробітники якого рекомендували їх надати їм Акт технічного стану житлового приміщення про непридатність проживання в ньому. Далі, вона звернулась до ПП «Спецстройпроект-1» для визначення технічного стану придбаної квартири та можливість в ній мешкати. Відповідно до акту від 11.07.2018 року квартира за адресою: [ADDRESS] не придатна для проживання. Крім того, згідно технічного звіту складеного фахівцями ПП «Спецстройпроект-1» від 11.07.2018 року встановлено, що стан квартири [ADDRESS] не придатний для проживання і нормальної експлуатації. Крім цього, її чоловік звертався також до компанії забудовника АТ «Трест-Жилстрой -1» з запитом про надання інформації щодо стану квартири. Згідно листа АТ «Трест Жилстрой-1» №05/636 від 16.07.2018 року вбачається, що станом на 15.05.2017 року вищевказана квартира не призначена для проживання, оскільки відповідно до п.1.1.2 Договору бронювання в квартирі мають бути виконані наступні: загально будівельні роботи без опорядження та без встановлення сантехнічного та електротехнічного обладнання і приладів, без встановлення внутрішніх столярних виробів та вбудованих меблів. Штукатурка та стяжка підлоги не здійснювалась. Зазначила, що відповідною комісією Управління та посадовими особами Управління не було обстежено житлове приміщення - вказана квартира, щодо підтвердження чи спростування факту того, чи придбане житлове приміщення придатне взагалі для проживання в ньому. 23.03.2020 року до справи надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначила, що всупереч п.11 Порядку 505 [PERSON] протягом 3 днів не повідомила про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Крім того, у своєму відзиві [PERSON] посилається на постанову КМУ від 20.12.2017 року №1044, відповідно до якої зазначено, що обов`язок складення Акту обстеження технічного стану житлового приміщення покладено на відповідну комісію, що утворилась на підставі розпорядчого акту УПСЗНА Київського району ХМР до складу якої входять посадові особи відповідного органу. Однак, відповідно до вищевказаної постанови до Порядку №505 внесені зміни, з яких випливає, що обов`язок складення Акту обстеження технічного стану житлового приміщення покладено на відповідну комісію, утворену районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, військово-цивільною адміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті ради, виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади лише у разі, якщо житло зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції. Вказала, що для підтвердження непридатності житлового приміщення для проживання, [PERSON] необхідно було протягом трьох днів з моменту набуття [PERSON] права власності на квартиру повідомити про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги та надати складений житлово-експлуатаційною організацією акт технічного стану із зазначенням, що житлове приміщення, яке перебуває у власності її чоловіка непридатне для проживання. Крім того, акт технічного стану квартири, виданий директором ПП «Спецстройпроект-1», доданий відповідачем до відзиву, виготовлений станом на 11.07.2018 року, в той час як переплата виникла в період з 01.06.2017 по 09.05.2018 р.р. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Якуші Н.В. від 05 лютого 2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін, того ж дня учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. ІІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні. Представник позивача Боровська М.І., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. На виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «про облік внутрішньо переміщених осіб» відповідачу [PERSON] було видано довідку від 21.10.2014 року № 6327000289 про взяття на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Як вбачається з матеріалів справи 21.10.2014 року, 29.04.2015, 02.11.2015, 10.05.2016, 10.11.2016, 04.04.2017, 10.05.2017, 10.05.2018 року відповідач зверталась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району ХМР із заявами щодо надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 31.10.2014 року відповідачу була призначена допомога на сім`ю у складі 3 осіб у період з 21.10.2014 по 20.04.2015 р. в розмірі 2210,00 грн. в місяць. Рішеннями Управління від 04.06.2015, 09.11.2015, 10.05.2016, 11.08.2016,18.11.2016, 05.05.2017, 19.06.2017 (2 рішення), 23.11.2017 (2 рішення) відповідно до заяв призначено щомісячну адресну допомогу у період з 24.04.2015 по 23.04.2016 р. в розмірі 2210,00 грн. в місяць; з 10.05.2016 по 30.04.2017 в розмірі 2210,00 грн. в місяць; з 01.05.2017 по 31.08.2017 в розмірі 2400,00 грн. в місяць; з 01.09.2017 по 22.10.2017 у розмірі 2179,00 грн. в місяць; з 23.10.2017 по 09.11.2017 у розмірі 2400 грн. в місяць; з 10.11.2017 по 09.05.2018 в розмірі 2210,00 грн. в місяць. При цьому в своїй заяві [PERSON] зроблено відмітки про відсутність у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж окуповані. На виконання п. 10 Порядку позивачем здійснено перевірку достовірності документів, поданих для призначення грошової допомоги та за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15.05.2017 року здійснено державну реєстрацію права власності чоловіка відповідача [PERSON] на об`єкт нерухомості, квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 22.06.2018 року позивачем на адресу відповідача надіслано повідомлення про припинення надання допомоги внутрішньо переміщеним особам у зв`язку з наданням недостовірної інформації та наявності у власності її чоловіка квартири на підконтрольній Україні території за адресою: [ADDRESS] з 15.05.2017 року та про необхідність повернення переплаченої суми допомоги у розмірі 26433,94 грн. із зазначенням банківських реквізитів одержувача. 15.02.2019 року на адресу відповідача було повторно направлено нагадування про її обов`язок повернути переплачену їй суму допомоги в розмірі 26433,94 грн. V. Норми права, що підлягають застосуванню. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заява внутрішньо переміщеною особою подається особисто, а дітьми - через законного представника. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи найближчий територіальний підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), протягом 10 днів. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг»(Порядок № 505). Відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (п. 5 Порядку № 505). У цьому ж пункті наведений перелік документів та процедура їх оформлення уповноваженим органом. Відповідно до п. 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Отже, питання щодо призначення особі грошової допомоги, передбаченої Порядком № 505, вирішується уповноваженим органом, який має право перевірити надані такою особою документи та на їх підставі прийняти відповідне рішення. Відповідно до абз. 1 п. 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Питання щодо повернення безпідставно сплачених коштів вирішується відповідно до п. 11 Порядку № 505, згідно з яким, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Наведений у п. 11 Порядку № 505 перелік підстав, за яких допускається стягнення надміру виплачених коштів, є вичерпним. Інших підстав, за яких можливе таке стягнення, Порядком № 505 не передбачено. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. У ст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 2 липня 2014 року у справі № 6-91цс14. VІ. Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи. Судом встановлено, що за призначенням грошової допомоги відповідач звернулась до Управління, вказавши при цьому про відсутність обставин, які впливають на призначення грошової допомоги та інформацію про відсутність в неї або будь-кого з членів сім`ї у володінні будь-якого житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Остання заяв про призначення (продовження) виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам була подана відповідачем 10.05.2018 року. Разом з тим на виконання п. 10 Порядку позивачем було здійснено перевірку достовірності документів, поданих для призначення грошової допомоги та за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15.05.2017 року здійснено державну реєстрацію права власності чоловіка відповідача [PERSON] на об`єкт нерухомості, квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Інформації про наявність у відповідача або будь-кого з членів її сім`ї на момент призначення допомоги житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, в особовій справі відповідача були відсутні, а тому суд зазначає, що це є порушенням п. 6 Порядку № 505. Посилання відповідача на те, що згідно акту ПП «Спецстройпроект-1» від 11.07.2018 року, технічного звіту складеного фахівцями ПП «Спецстройпроект-1» від 11.07.2018 року квартира за адресою: [ADDRESS] не придатна для проживання, а також на те, що відповідно до листа АТ «Трест Жилстрой-1» №05/636 від 16.07.2018 року вбачається, що станом на 15.05.2017 року вищевказана квартира не призначена для проживання, не спростовують висновки суду, оскільки не впливають на обов`язок відповідача повідомляти управління про зміну обставин, які впливають на призначення грошової протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що відповідач, всупереч вимогам Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, діяла недобросовісно та не повідомила позивача про існування у її чоловіка квартири з 15.05.2017 року, а тому безпідставно отримувала адресну допомогу. Хоча при оформленні заяв на отримання допомоги відповідач своїм підписом підтвердила достовірність наданої інформації, а від так позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved