Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Керівник Самбірської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Львівської міської ради, комунального некомерційного підприємства «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова», звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, посилаючись на те, що [PERSON] 15 травня 2017 року, приблизно о 22 год. 00 хв., не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем марки «VOLVO V70», номерний знак [NUMBER] італійської реєстрації та рухаючись ним автодорогою між с. Задністря та с. Ралівка Самбірського району Львівської області в напрямку до с. Ралівка Самбірського району Львівської області, грубо порушуючи вимоги чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразились в тому, що він керуючи транспортним засобом без причин технічного характеру, не переконавшись у безпечності даного маневру, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змін, а саме маючи об`єктивну можливість виявити та уникнути контакту з мопедом «NAVIGATOR» під керуванням водія [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі у зустрічному з автомобілем напрямку, допустив зіткнення з вказаним мопедом на смузі руху останнього. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи, перелом обох стегнових кісток із зміщенням уламків, який відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. У зв`язку з отриманням вказаних травм, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні комунального некомерційного підприємства «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» з 17 травня 2017 року по 8 червня 2017 року. При цьому загальна сума затрачених коштів на лікування [PERSON] становить 3892 грн. 97 коп., яка станом на день пред`явлення позову відповідачем не відшкодована. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду від 22 серпня 2018 року кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з дійовим каяттям. У кримінальному у проваджені позов прокурором не пред`являвся. Комунальним некомерційним підприємством «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» та виконавчими органами Львівської міської ради не вжито жодних заходів, у тому числі представницького характеру, щодо стягнення суми затрачених коштів на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , а тому керівник Самбірської місцевої прокуратури просить стягнути з [PERSON] до місцевого бюджету м. Львова понесені комунальним некомерційним підприємством «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» витрати. У судовому засіданні представник Самбірської місцевої прокуратури Шимко Л.В. позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення по суті справи, в якому підтримав заявлені позовні вимоги та просив розгляд даної справи провести у його відсутності. Представник комунального некомерційного підприємства «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» у судове засідання не з`явився. [PERSON] В [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку представника Самбірської місцевої прокуратури, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 7 липня 1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Встановлено, що [PERSON] 15 травня 2017 року, приблизно о 22 год. 00 хв., не маючи посвідчення водія, керуючи автомобілем марки «VOLVO V70», номерний знак [NUMBER] італійської реєстрації та рухаючись ним автодорогою між с. Задністря та с. Ралівка Самбірського району Львівської області в напрямку до с. Ралівка Самбірського району Львівської області, грубо порушуючи вимоги чинних Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразились в тому, що він керуючи транспортним засобом без причин технічного характеру, не переконавшись у безпечності даного маневру, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змін, а саме маючи об`єктивну можливість виявити та уникнути контакту з мопедом «NAVIGATOR» під керуванням водія [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі у зустрічному з автомобілем напрямку, допустив зіткнення з вказаним мопедом на смузі руху останнього. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи, перелом обох стегнових кісток із зміщенням уламків, який відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. У зв`язку з отриманням вказаних травм, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні комунального некомерційного підприємства «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» з 17 травня 2017 року по 8 червня 2017 року. Із листа комунального некомерційного підприємства «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» № 198 від 12 лютого 2019 року вбачається, що всього на лікування [PERSON] затрачено бюджетних коштів на суму 3892 грн. 97 коп. Із копії ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 серпня 2018 року відомо, що кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з дійовим каяттям. У кримінальному у проваджені позов прокурором не пред`являвся. Комунальним некомерційним підприємства «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» не вжито жодних заходів, щодо стягнення затрачених коштів на лікування [PERSON] . З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути до місцевого бюджету м. Львова понесені комунальним некомерційним підприємством «8-ма міська клінічна лікарня м. Львова» витрати на лікування [PERSON] у сумі 3892 грн. 97 коп. та в дохід держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved