Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29.03.2016 року. Від спільного шлюбу дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують з 03.03.2018 року. Після того, як він скоїв злочин та перебуває в СІЗО, відповідач знайшла іншого чоловіка і проживає разом з ним. За таких обставин, подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе (а.с.3). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі У судове засідання позивач та відповідач не прибули, про день, час та місце розгляду справи позивач повідомлявся відповідно до ч. 7 ст.130 ЦПК України, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач повідомлялася про проведення засідання відповідно до порядку, передбаченого ч.11 ст.128 ЦПК України, а тому вважається такою, що повідомлена про день, час та місце проведення судового засідання, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням вищевикладеного судом 21.11.2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 29 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №367 (а.с.4). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд доходить висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. V. Розподіл судових витрат Судові витрати не стягуються за відсутності даної вимоги в позовній заяві.

Outcome: approved