Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачу [PERSON] згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №3942 від 11.10.2007 року належить нежитлове приміщення загальною площею 110,6 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської України (Незалежної України), будинок 78, приміщення 55, підвал літ. А-5. Концерном «Міські теплові мережі» у період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року було відпущено теплову енергію на нежитлове приміщення №55, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 78, на загальну суму 11950, 48 грн. Оплата за отримані послуги відповідачем не здійснювалася. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 07.11.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву концерну «Міські теплові мережі» та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем в позовній заяві, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що позивачем надавались послуги з надання теплової енергії у нежитлове приміщення загальною площею 110,6 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 78, прим. 55, підвал літ. А-5. Зазначене нежитлове приміщення належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №3942 від 11.10.2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON] Факт належності відповідачу нежитлових приміщень підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Позивачем було направлено на адресу відповідача рахунки за поставлену теплову енергію за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року та акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний період, однак [PERSON] заперечень до нарахувань зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу концерну «Міські теплові мережі» не надала. У звязку з відсутністю укладеного договору, облік відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку №203397. Відповідно до розрахунків за спожиту теплову енергію заборгованість відповідача за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року складає 11950,48 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, зобовязання підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved