Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01 грудня 2013 року по 01 січня 2021 року в сумі 47270,31 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється постачання теплової енергії відповідачці за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідача здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачка фактично отримує теплову енергію. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення, але відповідачка не здійснювала у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 13 травня 2019 року, посвідченого Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, який зареєстровано в реєстрі за №724 (а.с.47-48). Згідно ч. 4 ст. 319 та ст. 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Будинок, в якому знаходиться квартира, яка належить відповідачці на праві приватної власності, є багатоповерховим, опалення квартири [ADDRESS] , здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. На підставі зазначених фактів, конклюдентних дій відповідача та приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії. Так, позивачем були надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , однак власник квартири [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги, у зв`язку з чим, у неї перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість за надані послуги у квартирі за адресою: [ADDRESS] , становить 47270,31 гривень за період з 01 грудня 2013 року по 01 січня 2021 року (а.с. 8-9). Проте, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 253673097 від 21 квітня 2021 року, а також договору купівлі-продажу від 13 травня 2019 року, посвідченого Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, який зареєстровано в реєстрі за №724, встановлено, що [PERSON] набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , лише 13 травня 2019 року (а.с. 5, 47-48). Також, відповідно до пункту 1.5. договору купівлі-продажу від 13 травня 2019 року, заборгованість по комунальних та інших платежах щодо відчужуваного нерухомого майна на момент підписання цього договору відсутня (а.с. 47). Крім того позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачка проживала та користувалась його послугами за вказаною адресою у період заборгованості з 01 грудня 2013 року по 13 травня 2019 року. Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами (який був чинний на час виникнення правовідносин). Згідно з п. 5 ч. 3 ст.20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або законом. Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію також встановлено ст.19 Закону України «Про теплопостачання». У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги, які надавались КПТМ «Криворіжтепломережа», встановлений відповідно до Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує з відповідачки на користь позивача заборгованість за послугу централізованого опалення за період з 13 травня 2019 року по 01 січня 2021 року, що складає 9781,07 гривень, тобто з часу не раніше ніж набуття відповідачем права власності на квартиру. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлено позов з ціною у сумі 47270,31 гривень, за подання якого сплачено судовий збір у сумі 2270,00 гривень. Позов задоволено частково, на суму 9781,07 гривень, тому до компенсації йому за рахунок відповідачки належить сума судового збору у розмірі: 9781,07х2270:47270,31=469,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial