Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся з позовом до [PERSON] , вказуючи, що [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , за яким позивачем надаються послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді. Концерном «МТМ» 05.02.2019 року [PERSON] був направлений проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 18.01.2019 року, однак, відповідач проігнорував пропозицію позивача та договір не уклав. По суті заявлених вимог позивач просив вважати договір № 345536 вілд 18 січня 2019 року Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] укладеним в редакції позивача. Ухвалою суду від 11.04.2019 року позовну заяву було повернуто позивачеві. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10.06.2019 року ухвалу суду від 11.04.2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Ухвалою суду від 06.08.2019 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий. Ухвалою суду від 16.03.2020 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 12.08.2020 року постановлено розглядати справу в заочному порядку з зв?язку з неявкою відповідача в судові засідання. В судовому засіданні 12.08.2020 року представник позивача підтримав позов на заявлених підставах, судом було оголошено перерву для надання додаткових відомостей позивачем, однак, в наступне судове засідання позивач представника до суду не направив. Інші заяви чи клопотання учасниками справи не подавались, а судом не вирішувались. При дослідженні письмових доказів, наданих позивачем, судом встановлено наступне. Відповідно із довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення 112 1 поверху літ. А-9 площею 47,7 кв.м. по [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . 05.02.2019 року Концерном «МТМ» [PERSON] направлено проект договору № 345536 від 18.01.2019 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води разом із пропозицією розглянути вказаний договір, оформити його та повернути один примірник Концерну «МТМ». 22.02.2019 року відправлення було вручене адресату. 19.03.2019 року комісією Концерну «МТМ» проведено обстеження системи теплоспоживання нежитлового приміщенні, в ході якого встановлено, що система опалення приміщення є невід`ємною часткою централізованої системи опалення будинку. Джерелом теплопостачання є котельна АТ «Мотор- Січ». Гаряче водопостачання відсутнє. При вирішенні спору суд виходить з наступного. На момент звернення Концерну «МТМ» до [PERSON] з пропозицією укласти договір відносини між споживачем та виконавцем послуг із опалення та постачання гарячої води регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 року. Відповідно до ст. 12 Закону України № 2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону. Натомість направлений Концерном «МТМ» [PERSON] проект договору не відповідає типовому договору, який на січень 2019 року був затверджений Постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Крім того, в запропонованому Концерном «МТМ» проекті відсутні істотні умови договору. Так, в проекті не вказано які конкретно послуги Концерн «МТМ» надає споживачеві (опалення чи постачання гарячої води), чи встановлений прилад обліку, а якщо так, то його характеристики у договорі відсутні, запрпонований тариф є вищим, ніж встановлений у м. Запоріжжя станом на 01.01.2019 року (1238,70 Грн/Гкал) та на 01.02.2019 року (1481,07 Грн/Гкал), порядок оплати послуг не визначений. Крім того, у пункті 6 проекту договору, окрім оплати за надані послуги встановлено ще і додаткову оплату відповідно до пункту 11 договору, а саме за централізоване опалення нежитлового приміщення (при цьому розмір цієї плати не вказаний, як і підстави для встановлення такої плати). У відповідності до запропонованого проекту договору (п. 30) умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання - з 03.05.2018 року, що прямо суперечить положенням ЦК України, а рівно і нормам Закону України № 2189. Більш того цим положенням договору Концерн «МТМ» фактично продовжує на рік застосування і так завищеного тарифу на сплату послуг з опалення, встановлюючи його не з моменту укладення договору, а з травня 2018 року. Враховуючи вищевикладене, оскільки запропонований Концерном «МТМ» проект договору не відповідає положенням типового договору, а також не містить усіх істотних умов договору, передбачених чинних законодавством, тож суд не вбачає підстав для задоволення позову в той спосіб про який просив позивач. Крім того, статтею 13 Закону України № 2189 передбачено, що з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Отже станом на час звернення Концерну «МТМ» з пропозицією укладення договору до [PERSON] права Концерну «МТМ» захищені вищенаведеними нормами закону та захисту в судовому порядку не потребують. Підсумовуючи вищевикладене, оскільки запропонований Концерном «МТМ» проект договору не відповідає типовому, не містить у собі усіх істотних умов, а строк його дії розповсюджений на строк до укладення такого договору, а також враховуючи положення щодо укладення договору, передбачені ст. 13 Закону України № 2189, які вказують, що за відсутності відмови споживача від укладення договору або ненадання протоколу заперечень, такий договір вважається укладеним в редакції виконавця комунальної послуги, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed