Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження про те, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає своїй дочці, [PERSON] . Після його смерті вікрилась спадщина на спадкове майно за заповітом. Законний представник неповнолітнього позивача [PERSON] , як законний представник неповнолітнього спадкоємця за заповітом, звернулася до державного нотаріуса Миронівського державного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . При видачі свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вказано, що постановою державного виконавця від 10 лютого 2011 року у виконавчому провадженні ВП № 24408789 з примусового виконання виконавчого листа № 2-764/10 від 19 жовтня 2010 року, виданого Миронівським районним судом Київської області, накладено арешт на майно [PERSON] . При цьому, у відомостях про право власності зазначено, що власником спадкового майна є [PERSON] . Для зняття обмеження (арешту нерухомого майна) 13 липня 2017 року [PERSON] , як законний представник неповнолітнього позивача, звернулася з письмовою заявою до Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Листом від 26 липня 2017 року за № 3712 начальник Миронівського РВ ДВС ГУТУЮ у Київській області відмовив в знятті арешту з майна, та рекомендував звернутися до суду для ухвалення рішення про зняття арешту з майна боржника. На даний час належне її спадкодавцю майно є арештованим, що перешкоджає оформленню спадкових прав. Просила в судовому порядку зняти арешт з нерухомого майна у виді: земельної ділянки площею 3,5500 га, яка розташована на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, пай № 36 , цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 0,2500 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельної ділянки площею 0,1800 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства; житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] ; 1/2 частини житлового будинку, розтошованого по [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 24 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. Згідно зі ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 27 вересня 2019 року, 13 листопада 2019 року та 21 січня 2020 року відповідачу ВАТ «Банк Універсальний» направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою місцязнаходження юридичної особи. 11 листопада 2019 року, 26 грудня 2019 року та 4 березня 2020 року до суду повернуто конверти із вкладеннями. Згідно даних довідок ф.20, сформованих представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано за закінченням встановленого строку зберігання. 27 вересня 2019 року відповідачу Миронівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за адресою місцязнаходження юридичної особи. 30 вересня 2019 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено представнику відповідача Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачі відзиву на позов не подали. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] . Ця обставина підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданного виконачим комітетом Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області 7 вересня 2015 року (а.с. 9). Позивач є спадкоємицею померлого [PERSON] за заповітом, посвідченим 11 вересня 2007 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Захарченко Н.Ф., зареєстрованим в реєстрі за № 3340 (а.с. 13). Представник малолітнього позивача звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 22 жовтня 2015 року норіусом заведено спадкову справу. Вказана обставина підтверджується даними Витягу про реєстрацію в Спадкового реєстрі № 41880090 від 22 жовтня 2015 року (а.с. 10). За життя [PERSON] набув право власності на таке майно: земельну ділянку площею 3,5500 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, пай № 36 , земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,1800 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану по [ADDRESS] , житловий будинок, розташований по [ADDRESS] та Ѕ частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . На вказане майно накладено арешт. Державна реєстрація обтяження мала місце 23 лютого 2011 року, номер запису про обтяження: 10866781. Вказані обставини підтверджені даними державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 214720, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 214721, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 809278, договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Захарченко Н.Ф. 11 вересня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3337, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4587873 від 11 вересня 2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16170185 від 4 жовтня 2007 року, рішенням Миронівського районного суду Київської області від 26 листопада 2010 року, витягу про державну реєстрацію прав № 28377564 від 15 грудня 2010 року, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № № 91843216 від 13 липня 2017 року (а.с., а.с. 25-43). Підставою обтяження (арешту) нерухомого майна є постанова ВДВС Миронівського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 10 лютого 2011 року. З 10 лютого 2011 року по 6 липня 2015 року в Миронівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконанні перебувало виконавче провадження ВП№ 24408789 з примусового виконання виконавчого листа № 2-764/10, виданого Миронівським районним судом Київської області 19 жовтня 2010 року на виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором. Вказані обставини підтверджуються даними постанови державного виконавця відділу ДВС Миронівського районного управління юстиції ВП№ 24408789 від 10 лютого 2011 року, постановою державного виконавця відділу ДВС Миронівського районного управління юстиції ВП№ 24408789 від 6 липня 2015 року (а.с.,а.с. 18, 22). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 321 ЦК України передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Аналогічна концепція закріплена в основоположних принципах здійснення правомочностей власника, сформульованих у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При застосуванні цієї норми суд повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту. Згідно положень частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дана норма закону вказує на те, що з моменту, як спадкодавець подав заяву про прийняття спадщини або фактично прийняв її, успадковане майно належить спадкоємцю, він має право користуватися, управляти майном, але слід враховувати, що доки він не отримає на це майно свідоцтва про право на спадщину, він не може розпоряджатися майном. Користуватися та управляти майном у виді: земельної ділянки площею 3,5500 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельної ділянки площею 0,1800 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства; житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] ; 1/2 частини житлового будинку, розтошованого по [ADDRESS] , яку успадкувала позивач, а також оформити спадкові права позивач не взмозі з тих підстав, що постановою державного виконавця від 10 лютого 2011 року на вказане майно накладено арешт. Дана обставина підтверджується даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 91843216 від липня 2017 року. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На підставі статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вимога позивача, що ґрунтується на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно зі статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Встановлено, що спірне майно на час його арешту належало спадкодавцю позивача [PERSON] , який був боржником у виконавчому провадженні. Підстави для продовження обтяження на майно відсутні. На виконанні у відповідача відсутні відкриті виконавчі провадження, в межах яких можливе звернення стягнення на майно позивача. Відтак, наведені обставини свідчать про відсутність правових підстав у відповідача зберігати накладений ним арешт на майно позивача. Наявність запису про арешт перешкоджає позивачу прийняти спадщину в установленому законом порядку та оформити спадкові права. Порушується право власності позивача, вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Висновки за результатами розгляду Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до статтей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Судом встановлено факт порушення прав позивача як власника належного їй майна, таке право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено факт порушення прав позивача як особи, що є спадкоємцем померлого [PERSON] , який був боржником у виконавчому провадженні, в межах якого накладено арешт на належне йому майно, та має перешкоди до оформлення спадкових прав. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved