Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач в особі голови правління КС «ОЩАД КАСА», Гогендорф І.Я. , звернулася в суд із зазначеним позовом та просить: Стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» заборгованість за кредитним договором №ОК-6/0099/19/13 від 20.08.2019 у розмірі 8833,61 грн., в т.ч. 5777,05 грн. основна сума кредиту; 3056,56 грн. суми несплачених процентів станом на 17.05.2021; Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» заборгованість за кредитним договором №ОК-6/0132/19/13 від 11.11.2019, а саме 2179,99 грн. основна сума кредиту; 421,42 грн. суми несплачених процентів станом на 17.05.2021; а всього 11434,99 грн. Також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2270,00 грн. та суму витрат, на правову допомогу в розмірі 4400,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 24.05.2017 [PERSON] звернулася до КС «ОЩАД КАСА» з заявою на вступ до кредитної спілки та рішенням від 24.05.2017 було прийнято рішення про прийняття [PERSON] в члени КС «ОЩАД КАСА». В той же день [PERSON] сплатила вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, таким чином набула членство у КС «ОЩАД КАСА». 20.08.2019 та 11.11.2019 [PERSON] подала позивачу заяви про надання кредиту, кредитний комітет позивача прийняв відповідні рішення. 20.08.2019 між КС «ОЩАД КАСА» та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений кредитний договір №ОК-6/0099/19/13, за яким позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 10000 грн. Позивач умови договору виконав, а відповідач отримала кредитні кошти, що підтверджується видатковим чеком № 0004541 0000342 від 20.08.2019. 11.11.2019 між КС «ОЩАД КАСА» та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений кредитний договір №ОК-6/0132/19/13, за яким позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 5000 грн. Позивач умови договору виконав, а відповідач отримала кредитні кошти, що підтверджується видатковим чеком № 0005044 0000375 від 11.11.2019. Також 11.11.2019 між КС «ОЩАД КАСА», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №ОК-6/0132/19/13, відповідно до якого поручитель, [PERSON] , зобов`язується солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по договору про споживчий кредит №ОК-6/0132/19/13 від 11.11.2019. Відповідач [PERSON] умови обох договорів щодо порядку та строків повернення кредиту частинами, щомісячними платежами разом з відсотками за користування коштами, належним чином не виконувала, внаслідок чого має заборгованість за двома кредитними договорами загальною сумою 11434,99 грн. Посилаючись на свободу та обов`язковість договору для виконання сторонами, а також на умови договору та положення цивільного кодексу про зобов`язання, позивач просить суд достроково стягнути всю суму заборгованості ( за першим договором з [PERSON] , за другим з обох відповідачів солідарно) у відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, а також судовий збір. Рух справи 19.05.2021 позовна заява надійшла до суду. 24.05.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, перше судове засідання призначене на 10.06.2021, яке, у зв`язку з неявкою сторін, відкладене на 15.07.2021. 15.07.2021 справу, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по іншій справі, було знято з розгляду. Наступне судове засідання призначене на 20.09.2021. 20.09.2021, на підставі ч.11 ст. 187 ЦПК України ухвалою суду позовна заява залишена без руху, а позивачу надано можливість усунути виявлені недоліки та доплатити судовий збір по одній з позовних вимог. 06.10.2021 надійшла заява від позивача з доданою квитанцією про сплату судового збору, судове засідання призначене на 02.11.2021. Позиції сторін Представник позивача у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлявся вчасно, належним чином. Надіслали заяву, у якій вимоги підтримують у повному обсязі та просять справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилась. Про день і час слухання справи повідомлялась вчасно, належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відзиву, заяв, клопотань від неї не надійшло. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилась. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. Подала до суду заяву у якій просила справу розглядати без її участі, а у задоволенні позову в частині стягнення з неї заборгованості просила відмовити, таку як вона сплатила її. При цьому додала копію квитанції про сплату заборгованості. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. Представник позивача поданою заявою дав згоду на ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини Дослідивши зміст позовної заяви та матеріали справи, суд визнав подані позивачем письмові докази належними, допустимими та достовірними в розумінні статей 77-79 ЦПК України, які у своїй сукупності є достатніми для встановлення наступних обставин справи. 24.05.2017 [PERSON] звернулася до КС «ОЩАД КАСА» з заявою на вступ до кредитної спілки ( а.с.7) та рішенням від 24.05.2017 було прийнято рішення про прийняття [PERSON] в члени КС «ОЩАД КАСА». ( а.с.8) В той же день [PERSON] сплатила вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, таким чином набула членство у КС «ОЩАД КАСА» ( а.с.10). 20.08.2019 та 11.11.2019 [PERSON] подала позивачу заяви про надання кредиту, кредитний комітет позивача прийняв відповідні рішення ( а.с.11, 12). 20.08.2019 між КС «ОЩАД КАСА» та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №ОК-6/0099/19/13, за яким позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 10000 грн. під 37,06% річних. Дія договору 24 місяці - до 20.08.2021 ( а.с.13, 15-16) Позивач умови договору виконав, а відповідач отримала кредитні кошти, що підтверджується видатковим чеком № 0004541 0000342 від 20.08.2019. (а.с. 25). 11.11.2019 між КС «ОЩАД КАСА» та членом кредитної спілки [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №ОК-6/0132/19/13, за яким позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 5000 грн. під 37,83% річних. Дія договору 24 місяці - до 11.11.2021 ( а.с. 14, 19-20). Позивач умови договору виконав, а відповідач отримала кредитні кошти, що підтверджується видатковим чеком № 0005044 0000375 від 11.11.2019 ( а.с.26). Також 11.11.2019 між КС «ОЩАД КАСА», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №ОК-6/0132/19/13, відповідно до якого поручитель, [PERSON] , зобов`язується солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань по договору про споживчий кредит №ОК-6/0132/19/13 від 11.11.2019. Дата закінчення дії Договору поруки - 11.11.2021 (а.с. 23). За умовами, викладеними в п.3.1 Договорів обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів за користування кредитом з розрахунку сімдесят два проценти річних. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця або видачі готівки) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою включно). Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.6.4. Договору, позивач, як кредитор має право вимагати від відповідача (позичальника) дострокового повернення кредиту та сплати відсотків у разі затримання сплати частини кредиту/та або процентів більш як на один календарний місяць. Відповідач [PERSON] умови обох договорів щодо порядку та строків повернення кредиту частинами, щомісячними платежами разом з відсотками за користування коштами, належним чином не виконувала, внаслідок чого, згідно з наданими позивачем розрахунками за кожним із двох кредитів, має заборгованість за двома кредитними договорами загальною сумою 11434,99 грн., в т.ч. за кредитним договором №ОК-6/0099/19/13 від 20.08.2019 у розмірі 8833,61 грн., з них 5777,05 грн. основна сума кредиту; 3056,56 грн. суми несплачених процентів станом на 17.05.2021; за кредитним договором №ОК-6/0132/19/13 від 11.11.2019 у розмірі 2601,38 грн., з них 2179,99 грн. основна сума кредиту; 421,42 грн. суми несплачених процентів станом на 17.05.2021. У зв`язку з порушенням обов`язку повертати взяті кредити частинами рівними щомісячними платежами, 17.09.2020 позивач направив на адресу [PERSON] та [PERSON] вимоги про дострокове погашення простроченої заборгованості по кредитах (а.с.-35). Відповідно до вимоги кредитора позичальник мав достроково - до 27.09.2020 погасити тькредити та сплатити за першим Договором 5833,15 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 897,50 грн. нарахованих несплачених процентів, а за другим кредитом 3119,07 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 190,74 грн. нарахованих несплачених процентів. Аналогічну вимогу кредитор виставив поручителю [PERSON] щодо другого кредиту . Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України визначає відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання шляхом сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та слати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. За правилом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аргументи позивача щодо виникнення у відповідача заборгованості за кредитним договором, внаслідок невиконання останньою взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитів зі сплатою відсотків у розмірах та строки погоджені сторонами, є переконливими, оскільки ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи, встановлених судом на підставі поданих письмових доказів: [PERSON] , будучи основним боржником у обох зазначених вище грошових зобов`язаннях, частково погашала кредити довільними платежами з порушенням їх розмірів та строків внесення, що було визначено у договорах. Внаслідок припинення відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивач на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України та п.6.4 Договору надіслав відповідачу вимогу про дострокове - до 27.09.2020 повернення всієї суми кредитів, в т.ч. нарахованих та несплачених процентів. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем у вигляді таблиці, після 27.09.2021 [PERSON] : за договором від 20.08.2019 сплатила 02.11.2020 610 грн., 28.12.2020 56,10 грн.; за договором від 11.11.2019 сплатила 02.11.2020 890 грн., 28.12.2020 42,13грн., 29.12.20202,42 грн., 08.02.2021 - 1000 грн. А отже, відповідач [PERSON] не погасила всю зазначену у листах-вимогах суму боргу. Направленням вимоги про дострокове погашення кредитів кредитор на підставі вимог закону та умов договору змінив строк кредитування за Договором та визначив його кінцевою датою - 27.09.2020. В розумінні положень ст. 599 та ст.631, ч.2 ст. 1050 ЦК України, відповідач починаючи з 28.09.2020, тобто з наступного дня після закінчення строку кредитування, що був змінений позивачем, має обов`язок повернути всю заборгованість за договорами. Позивачем доведено наявність у відповідача [PERSON] станом на 17.05.2020 боргу: 1)за Договором № ОК-6/0099/19/13 від 20.08.2019 у розмірі 8833,61 грн., в т.ч. 5777,05 грн. основна сума кредиту; 3056,56 грн. суми несплачених процентів; 2)за Договором № ОК-6/0132/19/13 від 11.11.2019, а саме 2179,99 грн. основна сума кредиту; 421,42 грн. суми несплачених процентів. Заперечень щодо сум заборгованості [PERSON] суду не подала, як і власного іншого розрахунку. Оскільки, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договорами споживчого кредиту від 20.08.2019 та 11.11.2019 у погоджений сторонами строк не виконала, вона несе відповідальність за порушення договорів, тобто з неї має бути стягнуто існуючу заборгованість за тілом кредиту та нарахованими процентами за Договором № ОК-6/0099/19/13 від 20.08.2019. В частині заявлених вимог про стягнення заборгованості за Договором № ОК-6/0132/19/13 від 11.11.2019 суд зазначає наступне. Як вже зазначалось вище, позивачем доведено наявність на 17.05.2020 заборгованості відповідачки [PERSON] за цим договором загальною сумою 2601,41 грн., з них 2179,99 грн. основна сума кредиту; 421,42 грн. суми несплачених процентів. Відповідач [PERSON] , виконуючи покладений на неї законом і договором обов`язок, [PERSON] 08.10.2021сплатила заборгованість у сумі 2604 грн. за договором № ОК-6/0132/19/13 від 11.11.2019, де вона була поручителем. На підтвердження цього надала суду квитанцію № 0.0.2293443209.1. Позовні вимоги щодо цього договору становили 2601,38 грн., з них 2179,99 грн. основна сума кредиту; 421,42 грн. суми несплачених процентів, а отже заборгованість у повному обсязі погашена поручителем, як відповідачем у справі. Оскільки, згідно з п.2 ст. 556 ЦК України, «до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в т.ч. і ті, що забезпечували його виконання», то у зв`язку з виконанням відповідачкою [PERSON] зобов`язання, яке було забезпечене її порукою (сплата заборгованості у визначеному позивачем розмірі) у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, то суд виходить з наступного. За правилами ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн., як передбачено ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення - 8833,61 грн. за договором від 20.08.2019 і ця сума має бути стягнута з відповідача [PERSON] . За другою позовною вимогою щодо стягнення 2601,38 грн. за договором від 11.11.2019 позивачем було доплачено, згідно з ухвалою суду 2270 грн. Оскільки, позовні вимоги були обґрунтовані, і погашення відбулося після подання позову до суду і доплати судового збору його слід стягнути з відповідачів у рівних частках, тобто по 1135 грн. з кожної. Однак, відповідач [PERSON] , як інвалід 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК № 0399300 від 15.01.2011, згідно з п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. А тому, Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, відповідну суму позивачу слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України За правилами п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи також належать витрати на професійну правничу допомогу. Порядок визначення та стягнення цих витрат регламентується, зокрема ст. 137 ЦПК України, де зазначається, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з судовими витратами. Позивач просить стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 4400,00 грн., пов`язані з підготовкою позовної заяви та документів. При цьому, позивач підтверджує ці витрати наступними документами: копією договору № 1 на надання послуг (виконання робіт) між ФОП [PERSON] і КС «ОЩАД КАСА» від 11.05.2021; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ТР №000208 на ім`я [PERSON] ; копією Акту № 6 від 14.05.2021 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) між ФОП [PERSON] і КС «ОЩАД КАСА» до Договору №1 від 11.05.2021; копією видаткового касового ордеру від 14.05.2021 на суму 4400 грн. Враховуючи викладене, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: partial