Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за теплову енергію у вигляді гарячої води, посилаючись на те, що між КП «Харківські теплові мережі» та [PERSON] 01.03.2008 укладено договір № 11775 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді до нежитлового приміщення технічного поверху № 23,24,29-43 загальною площею 265,8 м2 у будинку літ. «А-9-10» за адресою: [ADDRESS], які належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2007року. Пунктом 3.2.6 даного договору передбачено обов'язок споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором. КП «Харківські теплові мережі» здійснило подачу теплової енергії [PERSON] в повному обсязі, однак всупереч нормам договору, [PERSON] не сплачує за теплову енергію, внаслідок чого у період з жовтня 2013 по квітень 2014 виникла заборгованість в розмірі 34 947,65 грн. У судовому засіданні представник КП «Харківські теплові мережі» підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та додатково пояснив, що нежитлове приміщення, яке належить відповідачеві [PERSON] є вбудованим у житловий будинок, було переобладнано та відключено від системи централізованого опалення, але гарячою водою відповідач користується, але не сплачує за її споживання. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому заперечував проти заявлених позовних вимог, та зазначив, що між [PERSON] та КП «Харківські теплові мережі» 01.03.2008 укладено договір № 11775 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, строк дії якого визначений до 31.12.2008, даний договір відповідно до п. 10.1 є пролонгованим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін. КП «Харківські теплові мережі» не надано суду доказів щодо дії даного договору в період 2009-2012 роки. На звернення [PERSON] до теплопостачальної організації 23.07.2008 складено акт обстеження системи тепло споживання об'єкту по [ADDRESS], в якому встановлено наявність розірвання мережі теплопостачання при підключенні об'єкта, на трубі та запірній арматурі біля стояку встановлена пломба. Також представник відповідача вказував, що приміщення квартири [ADDRESS] є не жилим приміщенням, відповідно до проектної документації не передбачено його опалення. Влітку 2009 року ТОВ «ТАМ «Арді-Контур» зроблені монтажні роботи по обладнанню приміщень квартири [NUMBER] системами автономного опалення. Станом на 15.10.2009 складено акт за участю представника ТОВ «СК «Пратер», який є балансоутримувачем будинку [ADDRESS], про наявність запайки труб та відключення вказаної квартири від мереж центрального опалення. [PERSON] неодноразово звертався до КП «Харківські теплові мережі» із письмовими повідомленнями стосовно розірвання договору № 11775 від 01.03.2008, однак КП «Харківські теплові мережі» на ці звернення належним чином не реагувало, лише вказуючи, що [PERSON] не вправі самостійно відключитися від системи централізованого опалення. Крім того, представник звернув увагу суду на те, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.05.2013 року вже було відмовлено у задоволенні позову КП « ХТМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. Зазначено рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суд Харківської області від 23.10. 2013 року , тобто розглянуто спір між тими ж сторонами про той же предмет спору, але розглядався період стягнення заборгованості з жовтня 2009 року по квітень 2012 року. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: 01.03.2008 між КП «Харківські теплові мережі» та [PERSON] 01.03.2008 укладено договір № 11775 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді до нежитлового приміщення технічного поверху № 23,24,29-43 загальною площею 265,8 кв.м. у будинку літ. «А-9-10» за адресою: [ADDRESS], які належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2007. Пунктом 3.2.6 даного договору передбачено обов'язок споживача виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені цим договором. Пунктом 10.1 даного договору передбачено, що договір є пролонгованим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін. 01.09.2009 [PERSON] направив до КП «Харківські теплові мережі» листа щодо відключення належного йому житлового приміщення від системи централізованого опалення. 10.09.2009 [PERSON] направив до КП «ХТМ» листа щодо розірвання договору № 11775 від 01.03.2008 та відключення приміщення від системи теплових мереж, листи аналогічного змісту також направлялись [PERSON] на адресу КП «ХТМ» 21.10.2009, 04.12.2009, 17.05.2010, 21.06.2010, копії яких долучені до матеріалів справи. Відповідно до договору № 156/09 від 01.07.2009 року , укладеному між [PERSON] та ООО «ТАМ»АРДИ-КОНТУР» та акту прийму - здачі до нього, виконано монтаж водонагрівального котла для індивідуального опалення в приміщенні [ADDRESS]. 22.07.2008 року КП « ХТМ» складено акт № 173/3135 щодо обстеження системи теплопостачання приміщення [PERSON] в будинку [ADDRESS] , яким встановлено відключення гарячого водопостачання в приміщенні. Статті 10, 60 ЦПК України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так, згідно ЗУ «Про теплопостачання» теплова енергія є товарною продукцією і підлягає купівлі-продажу. [PERSON] уклав договір із КП «ХТМ» щодо купівлі теплової енергії, в договорі вказано строк його дії. Сторони у справі не заперечували той факт, що [PERSON] був споживачем послуг, отримував теплову енергію для опалення належних йому нежитлових приміщень. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Стаття 651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 10.1 укладеного між сторонами договору передбачено, що договір є пролонгованим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін. У судовому засідання представник відповідача [PERSON] надав докази, що свідчать про відсутність у споживача послуг [PERSON] наміру пролонгувати укладений ним договір, а тому виконуючи умови договору [PERSON] неодноразово направляв листи теплопостачаючий організації з цього приводу. Представник позивача КП «ХТМ» Підлужний М.М. повідомив, що на листи [PERSON] були надані обґрунтовані відповіді. На підтвердження позовних вимог в частині отримання відповідачем [PERSON] послуг теплопостачання у вигляді гарячої води представником позивача КП «ХТМ» надано акти КП «ХТМ», згідно яких 30.09.2013 року було підключення та 14.04.2014 року відключення теплової енергії балансодержателю Ж/Д ОК «ЖСК «Ковчег» , яке розташоване у житловому будинку [ADDRESS]. Суд не може прийняти зазначені акти в якості доказів надання послуг у вигляді гарячої води відповідачу, так як згідно акту КП « ХТМ» акту № 173/3135 від 22.07.2008 року приміщення [PERSON] в будинку [ADDRESS] , відключено від гарячого водопостачання . Суд вважає, що представником позивача КП «Харківські теплові мережі» не надано жодних доказів щодо підтвердження підключення до джерела теплової енергії за договором № 11775 від 01.03.2008 нежитлових приміщень -№ 190 по [ADDRESS] на обґрунтування надання послуг теплопостачання відповідачеві, а тому неправомірною є вимога КП «ХТМ» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги, які відповідач не отримував. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.05.2013 року, відмовлено у задоволенні позову КП «ХТМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23.10.2013 року, якою залишено без змін рішення першої інстанції, встановлено відключення приміщень, яки належать [PERSON], розташовані за адресою [ADDRESS] , від стояків центрального опалення та гарячої води. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не спростовані обставини відключення приміщень, яки належать відповідачу, від центрального опалення та гарячого водопостачання , не надано доказів, що після відключення від внутрішньо будинкової системи опалення та гарячого водопостачання у приміщеннях, що належать відповідачу, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року через будь яке джерело подавалася теплова енергія та гаряча вода, за яку відповідач повинен сплачувати. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» не обґрунтовані і не підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed