Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Лікар-психіатр Гребінківської ЦРЛ звернувся до суду із заявою про надання амбулаторної психіатричної примусової допомоги [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що останній хворий на шизофренію параноїдної форми, епізодичний тип перебігу з помірно вираженим дефектом по апатіко-абулічному типу. На диспансерному обліку у психіатра центральної районної лікарні знаходиться з 2000 року. На протязі цього часу часто лікувався стаціонарно з приводу даного захворювання в умовах Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні та психіатричної лікарні № 2 «Снітино». Перебуває на амбулаторній психіатричній примусовій допомозі з 2012 року. Остання госпіталізація в ПОКПЛ відбувалася з 04.06.2013 року по 15.07.2013 року в примусовому порядку з агресивними намірами на адресу рідних і знайомих в період загострення хвороби. На прийом не звертався, ліки не приймав. В основному проживає в с. Шрамківка Драбівського району, де має тимчасову реєстрацію. Після виписки із стаціонару був відвіданий лікарем-психіатром на дому, від продовження підтримуючого лікування в амбулаторних умовах відмовився. При загостренні психозу у хворого мають місце прояви неадекватної поведінки з патологічною імпульсивністю, частими дисфоріями, як у стосунках з рідними, так по відношенню до сусідів. У хворого можуть бути зміни настрою, розлади сну, категорична відмова від прийому ліків. В разі ненадання [PERSON] амбулаторної психіатричної примусової допомоги стан хворого може різко погіршитись, що завдасть шкоди як його здоров'ю, так і негативно вплине на оточуючих. 26.02.2014 року [PERSON] був оглянутий лікарською консультативною комісією Гребінківської ЦРЛ, яка підтвердила необхідність продовження надання хворому амбулаторної психіатричної примусової допомоги. У судовому засіданні лікар-психіатр Гребінківської ЦРЛ, Корнієнко В.С., підтримав свої доводи, надав суду пояснення, що за змістом аналогічні, викладеним у заяві, та просив її задовольнити. Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви, вважаючи її обґрунтованою. Заслухавши доводи лікаря-психіатра, з'ясувавши думку прокурора, яка вважає за необхідне задовольнити заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року № 1489-ІІІ, амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року № 1489-ІІІ, у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Як встановлено у судовому засідання, [PERSON], [INFO], мешканець с. Наталівка Гребінківського району Полтавської області, з 2000 року страждає психічним захворюванням в формі шизофренії параноїдної форми, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку (а.с. 5). Згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.07.2012 року, [PERSON] було надано амбулаторну психіатричну примусову допомогу (а.с. 9-10). 26.02.2014 року [PERSON] був оглянутий лікарською консультативною комісією Гребінківської ЦРЛ, яка підтвердила необхідність продовження надання хворому амбулаторної психіатричної примусової допомоги (а.с. 5). Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні встановлено факт, що [PERSON] потребує продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved