Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

ЛКП «Сяйво» звернулося з позовом в суд про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги, який в процесі розгляду справи уточнило, зменшило позовні вимоги і остаточно просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку 4463,66 грн. заборгованості за послуги з утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.04.2008 року по 01.10.2012 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачам надаються послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: м.Львів, вул.Вигода, 56/65, якими вони користуються, проте належним чином не виконують своїх обовязків щодо їх оплати, що й спричинило виникнення заборгованості в зазначеному вище розмірі. Зазначає, що оскільки ЛКП «Сяйво» в жовтні 2012 року зверталося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржників суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, який 10.12.2014 року скасовано, зазначені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, просить прийняти рішення з врахуванням поданої нею заяви про зменшення розміру позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], який також є представником за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, зазначивши, що між ними та ЛКП «Сяйво» відсутні договірні відносини з приводу надання їм житлово-комунальних послуг, а зазначена сума заборгованості є необґрунтовано завищеною. Крмі цього, вважають, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення з таким позовом. Просять в позові відмовити. Інші відповідачі, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи, в судове засідання не зявилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано і проживає чотири повнолітніх члени сімї - відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується довідкою ЛКП «Сяйво» № 714 від 27.11.2014 року (а.с.4). У відповідності до п.1.1 рішення Львівської міської ради №365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у місті Львові», виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках м.Львова з управління будинком, спорудою або групою будинків та їх утримання є львівські комунальні житлово-експлуатаційні підприємства. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Із матеріалів справи вбачається, що будинок № 56, в якому знаходиться квартира відповідачів №65, перебуває на балансі та обслуговується ЛКП «Сяйво», позивач надає за вказаною адресою споживачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Також встановлено, що відповідачі не в повному обсязі сплачують витрати на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого в них утворилася заборгованість. Судовим наказом Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.2012 року з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги (постачання холодної води і утримання будинку та прибудинкової території) в розмірі 6195,13 грн., даний наказ скасовано судом 10.10.2012 року (а.с. 9). Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. \~\~ Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, цетралізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст.16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди).\~\~ Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку, за період з 01.04.2008 року до 01.10.2012 року заборгованість відповідачів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 4463,66 грн. На підтвердження позовних вимог ЛКП «Сяйво» надало суду робочі акти, договори, рахунки і акти виконаних робіт (а.с. 34-193), які суд вважає належним підтвердженням надання позивачем послуг відповідачам і якими спростовуються пояснення відповідачів[PERSON] та [PERSON], що позивачем послуги не надаються. Суд не бере до уваги доводи відповідачів на ту обставину, що договір про надання житлово-комунальних послуг ЛКП «Сяйво» із споживачем за вказаною адресою не укладався, оскільки відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг з виконавцем є не правом, а одним із обовязків споживача. Відсутність договору не є безумовною підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості плати за фактично спожиті послуги. Згідно вищезазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з надання житлово-комунальних послуг і оплати за них. Доказів того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надає відповідачам послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачами суду не надано, вони від таких послуг не відмовлялися та використовували для власних потреб, тим самим визнавали наявність правовідносин з ЛКП «Сяйво». У відповідності до ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст. 543 ЦК України). Виходячи з наведеного та враховуючи, що порушені права позивача підлягають судовому захисту, з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку підлягає стягненню на користь позивача заборгованістьза послуги з утримання будинку та прибудинкової території, яка утворилась з 01.04.2008 року до 01.10.2012 року і складає, згідно даних представленого позивачем розрахунку,4463,66 грн. Щодо доводів відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, то суд оцінює такі критично з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі здійснювали оплату за надані ЛКП «Сяйво» послуги з утримання будинку та прибудинкової території в лютому та березні 2011 року, що також підтверджується довідкою ЛКП «Сяйво» № 2-202 від 08.07.2015 року. Між тим, за змістом ч.ч. 2, 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Ураховуючи викладене, подання заяви про видачу судового наказу перериває позовну давність. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленими у постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги, тасудовим наказом Залізничного районного суду м.Львова від 29.10.2012 року з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 6195,13 грн., даний наказ скасовано судом 10.10.2012 року (а.с.9). Таким чином, суд не знаходить підстав для відмовив позові за пропуском строку позовної давності, оскільки, за наведених обставин, підлягає застосуванню ст.264 ЦК України щодо переривання перебігу строку позовної давності. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставусвоїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши на користь ЛКП «Сяйво» солідарно із [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованістьза послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2008 року до 01.10.2012 року в розмірі4463,66 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 30,45 грн. судового збору.

Outcome: approved