Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. Позивач ТОВ «БК ЄВРОДОР» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків (у порядку регресу), у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БК ЄВРОДОР» суму матеріального збитку в розмірі 20607,46 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 07 квітня 2021 року на підставі наказу №48-К від 06.04.2021 року [PERSON] прийнято на роботу в ТОВ «БК ЄВРОДОР» на посаду водія автотранспортних засобів з виконанням додаткової роботи за посадою експедитора транспортного, на підставі заяви від 06.04.2021 року. Саме у зв`язку з тим, що класифікатор професій ДК 003:2010 не містить окремої позиції «водій-експедитор», [PERSON] було прийнято на посаду «водій автотранспортних засобів», але з виконанням додаткової роботи. Відповідач був ознайомлений з наказом про прийняття на роботу під підпис, заперечень не мав. Під час прийняття на роботу 07.04.2021 року з відповідачем, як з працівником, що здійснює функції транспортного експедитора, було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 07 квітня 2021 року. Відповідно до пункту 1.1 Договору, працівник бере на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження матеріальних цінностей, переданих йому для застосування у процесі виконання покладених на нього обов`язків. Згідно з\~п.2.1.\~Договору,\~працівник несе\~повну індивідуальну\~матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків. Відповідно до п.3.1. Договору, працівник бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому організацією матеріальних цінностей і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей організації і вживати заходів до запобігання збитку; своєчасно повідомляти адміністрацію організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і подавати у встановленому порядку адміністрації товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей. Згідно з п.5.4. Договору, покриття збитку (шкоди) працівником провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність) працівника. Відповідно до п.6.1. Договору, дія Договору поширюється на весь час роботи з довіреними працівнику матеріальними цінностями. Для виконання посадових обов`язків за відповідачем було закріплено транспортний засіб марка ЗИЛ, модель 130 80, тип СПЕЦІАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ СПЕЦІАЛЬНИЙ ЗМІННИЙ КУЗОВ, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 1984 року випуску, з реєстраційним номером [NUMBER] , згідно з наказом №145-т від 07.04.2021 року. Відповідач також\~був ознайомлений\~під підпис\~з означеним\~наказом,\~а також\~власноручно підписав\~Договір про\~повну індивідуальну\~матеріальну відповідальність\~від 07.04.2021 року. Окрім того, 16.04.2021 року відповідач був ознайомлений під підпис з посадовою інструкцією водія автотранспортних засобів, затвердженою виконавчим директором ТОВ «БК ЄВРОДОР» Картамишевим Ю.В. від 03.03.2021 року; погодився не вживати перед, чи в процесі виконання роботи алкоголь, психотропні, снодійні, інші перепрати, які впливають на реакцію та працездатність організму, знижують швидкість реакції. Вказаний вище транспортний засіб належить ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» (Орендодавець), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , дата реєстрації 12.01.2019 року. Згідно з умовами договору оренди техніки №10-О від 02.01.2020 року, автомобіль ЗИЛ з\~реєстраційним номером\~ [NUMBER] перебуває в оренді у ТОВ «БК ЄВРОДОР» (Орендар). Вказане підтверджується актом приймання-передачі від 01.04.2021 року, який є невід`ємною частиною Договору оренди, а також актами приймання-передачі послуг №70 від 30.04.2021 року та №107 від 31.05.2021 року, а також податковими накладними №60 від 30.04.2021 року, №25 від 31.05.2021 року (зокрема, на дату ДТП). Згідно з умовами Договору оренди, техніка передається орендарю без екіпажу (п.1.1. Договору), і вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами акту приймання-передачі (п.2.1 Договору). Умовами додаткової угоди №7 від 03 вересня 2020 року строк дії Договору було продовжено до 31.12.2022 року, тобто в день ДТП 18 травня 2021 року транспортний засіб перебував у користуванні ТОВ «БК ЄВРОДОР». Транспортний засіб було передано ТОВ «БК ЄВРОДОР» у справному технічному стані та у повній комплектації, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.04.2021 року. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів була застрахована відповідно до вимог законодавства, що підтверджується полісом №203255370 від 22.03.2021 року, строк дії до 23.03.2022 року. Під час виконання трудових обов`язків 18 травня 2021 року о 18 год. 05 хв. відповідач порушив вимоги п.13.1 ПДР України, а саме, керуючи автомобілем «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком [NUMBER] в м. Харкові по просп. Дзюби, 2, виїжджаючи зі стоянки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Highlander» з номерним знаком [NUMBER] , чим завдано матеріальних збитків, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Згідно із ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. Вказані обставини були встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року у справі №639/3489/21. Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. За змістом п.2.9-а ПДР, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Окрім того, Жовтневим районним судом м. Харкова було досліджено висновок КНП ХОР «ОНД» №960 від 18.05.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким відповідач [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, постановою від 10.06.2021 року у справі №639/3489/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення. 06 жовтня 2021 року ТОВ «БК ЄВРОДОР» отримало претензію від ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» №0610 від 06.10.2021 року у зв`язку з тим, що 31 серпня 2021 року ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» отримало досудову вимогу №30235 від ПрАТ «СК «УНІКА» на суму 20607,46 грн. Згідно з платіжним дорученням №225204 від 04.06.2021 року, ПрАТ «СК «УНІКА» сплатило страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 20607,46 грн. Вказана вимога обумовлена тим, що 18 травня 2021 року у м. Харкові, по просп. Дзюби, 2 сталося ДТП за участю водія [PERSON] , який керував транспортним засобом ЗИЛ 130 80 з реєстраційним номером [NUMBER] . Водій [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виїжджаючи зі стоянки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Toyota Highlander з реєстраційним номером [NUMBER] , чим завдано матеріальних збитків. Водія [PERSON] визнано винним, що підтверджується поставною Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року у справі №639/3489/21. ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ», як власник транспортного засобу, оплатило досудову вимогу у розмірі 20607,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3394 від 03.09.2021 року, листом ПрАТ «СК «УНІКА» про відсутність майнових претензій до ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ», у зв`язку з оплатою вимоги №2769/2-2 від 10.09.2021 року. ТОВ «БК ЄВРОДОР» на виконання претензії також здійснило оплату збитків на рахунок ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ», що підтверджується платіжним дорученням №2857 від 07.10.2021 року та листом №1388 від 08.10.2021 року. Пунктом 4 ч.1 ст.134 КЗпП України визначено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані. Факт заподіяння збитків підтверджується страховим актом/наказом №00429215, згідно з яким страхова сума складає 130000 грн., вартість відновлювального ремонту, визначеного на підставі звіту експерта, складає 39689,95 грн., а вартість матеріального збитку, з врахуванням зносу, становить 22607,46 грн. Враховуючи розмір франшизи у сумі 2000 грн., остаточна сума страхового відшкодування склала 20607,46 грн. Факт ДТП встановлено поставною Жовтневого районного суду м. Харкова, а також встановлено і вину відповідача у дорожньо-транспортній пригоді та перебування його у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до претензії зі сторони страхової компанія до власника транспортного засобу та, відповідно, до користувача за Договором оренди. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова визначені докази факту дорожньо-транспортної пригоди 18 травня 2021 року за участі відповідача, докази того, що автомобіль було пошкоджено саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, докази того, що ушкодження автомобіля, виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, докази винних протиправних дій водія транспортного засобу [PERSON] , які призвели до спричинення шкоди транспортному засобу, а також докази наявності причинно-наслідкового зв`язку між дією відповідача та наявною шкодою. Відповідач [PERSON] був звільнений 24.05.2021 року на підставі наказу №100-К від 24.05.2021 року у зв`язку з появою на роботі у нетверезому стані, згідно з п.7 ст.40 КЗпП України, що підтверджується актом №4 про факт знаходження працівника в стані алкогольного сп`яніння від 24.05.2021 року, а також пояснювальною запискою, в якій відповідач визнав порушення трудової дисципліни. Враховуючи наявність повної матеріальної відповідальності відповідача [PERSON] під час виконання трудових обов`язків, а також підтвердження заподіяння збитків ТОВ «БК ЄВРОДОР», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, позивач просить покласти на відповідача обов`язок відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, у розмірі 20607,46 грн. При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на вимоги ст.ст.1172, 1991 ЦК України, ст.ст.130, 131, 134, 135-1 КЗпП України. Представник позивача\~ адвокат\~Коваленко О.М.,\~ що\~діє на\~підставі довіреності\~від 10.10.2021\~року та\~свідоцтва про\~право на\~заняття адвокатською\~діяльністю від\~13.03.2020\~року серії\~ДП №4697\~(а.с.116,\~117),\~яка приймала\~участь у\~судовому засіданні\~в режимі\~відеоконференції,\~ \~ позовні\~вимоги підтримала\~у повному\~обсязі на\~підставі доказів,\~доданих до\~позову,\~просила позов\~задовольнити та\~стягнути з\~відповідача на користь ТОВ «БК ЄВРОДОР» суму матеріального збитку в розмірі 20607,46 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн., посилаючись на ті самі доводи, що викладені у позовній заяві. 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] \~не скористався\~своїм правом\~подати відзив\~на позов\~та не\~подав до\~суду відзиву\~із викладенням\~своїх заперечень\~щодо позовних\~вимог ТОВ «БК ЄВРОДОР», не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 02.11.2021 року (а.с.112-113), яку отримав 06.11.2021 року (а.с.115). У судові засідання для розгляду справи відповідач [PERSON] повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином (а.с.115), заяв про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення судового розгляду з поважних причин не подавав. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. 26.11.2021 року представником ТОВ «БК\~ЄВРОДОР» \~адвокатом \~Коваленко О.М.\~подано до суду заяву, в якій остання просить друге судове засідання, призначене на 07.12.2021 року провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та ухвалення заочного рішення (а.с.120). 2. 30.11.2021 року представник позивача адвокат Коваленко О.М. надіслала до суду в підсистемі «Електронний суд» заяву з використанням електронного підпису про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.122, 125), у якій просить визначити її участь у судовому засіданні 07.12.2021 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через дальність сполучення. 3. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою\~суду\~від 02.11.2021\~року прийнято\~до\~розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ЄВРОДОР» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків (у порядку регресу),\~відкрито провадження\~у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, перше судове засідання призначено на 26.11.2021 року, визначено дату другого судового засідання 07.12.2021 року (а.с.112-113). 2. 26.11.2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача, на раніше визначену дату на 07.12.2021 року (а.с.118). 3. 30.11.2021\~року ухвалою судді в порядку підготовки до судового засідання, призначеного на 07.12.2021 року, задоволено клопотання представника позивача адвоката Коваленко О.М. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.129-130). 4. 07.12.2021 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ЄВРОДОР» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків (у порядку регресу) і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.138). За таких\~обставин суд\~вважає,\~що перешкод\~для здійснення\~розгляду справи\~у судовому\~засіданні за\~відсутності відповідача\~та ухвалення\~судового рішення\~немає. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами склалися цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування матеріальної шкоди і регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України, КЗпП України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд встановив, що, згідно із наказом від 06.04.2021 року №48-К «Про прийняття на роботу», відповідача [PERSON] прийнято на роботу до ТОВ «БК ЄВРОДОР» з 07.04.2021 року на посаду водія автотранспортних засобів з виконанням додаткової роботи за посадою експедитора транспортного на підставі заяви від 06.04.2021 року з яким відповідач ознайомлений, що стверджується підписом останнього (а.с.27, 28). 07.04.2021 року з відповідачем, як з працівником, що здійснює функції транспортного експедитора, було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.29). Відповідно до пункту 1.1 Договору, працівник бере на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження матеріальних цінностей, переданих йому для застосування у процесі виконання покладених на нього обов`язків. Пунктом 2.1.\~Договору встановлено,\~що працівник\~несе повну\~індивідуальну матеріальну\~ відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків. Відповідно до п.3.1. Договору, працівник, який займає посаду водія автотранспортних засобів, безпосередньо пов`язану зі збереженням, обробкою, застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому організацією матеріальних цінностей і у зв`язку із викладеним зобов`язується: а) дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальних цінностей організації і вживати заходів до запобігання збитку; б) своєчасно повідомляти Адміністрацію організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; в) вести облік, складати і подавати у встановленому порядку Адміністрації товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; г) брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей. Пунктом 5.1 Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність передбачено, що підставою для притягнення працівника до матеріальної відповідальності є матеріальна шкода, заподіяна його діями чи бездіяльністю, що призвело до розкрадання, нестачі, умисного знищення або зіпсуття матеріальних цінностей, а також їх знищенням або зіпсуттям через недбалість, що підтверджується інвентаризаційними документами. Згідно з п.5.4. Договору, покриття збитку (шкоди) працівником провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність) працівника. Пунктом 6.1. Договору встановлено, що дія Договору поширюється на весь час роботи з довіреними працівнику матеріальними цінностями. Договір про повну\~індивідуальну матеріальну\~відповідальність від\~07.04.2021\~року відповідач власноручно підписав (а.с.29 на звороті). Заперечень щодо вказаних вище та проаналізованих обставин відповідач не висловив, оскільки відзиву на позов до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, висловлену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 02.11.2021 року. Відповідно до наказу №145-т від 07.04.2021 року «Про закріплення транспортного засобу», з яким відповідач ознайомився, про що свідчить його підпис, за [PERSON] було закріплено транспортний засіб марки ЗИЛ, моделі 130 80, типу СПЕЦІАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ СПЕЦІАЛЬНИЙ ЗМІННИЙ КУЗОВ, з номером шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 1984 року випуску, з реєстраційним номером [NUMBER] ; покладено на [PERSON] відповідальність за збереження, належну експлуатацію, справний технічний стан та дотримання вимог законодавства у сфері безпеки дорожнього руху, а також вимог нормативних актів щодо використання транспортного засобу, економічного використання паливно-мастильних матеріалів; передбачено, що ТЗ використовується тільки для виконання трудових обов`язків в робочий час (а.с.30). Також, судом встановлено, що 16.04.2021 року відповідач [PERSON] ознайомився з Посадовою інструкцією водія автотранспортних засобів від 03.03.2021 року (а.с.31-34), пунктом 2.10. якої передбачено, що водій автотранспортних засобів зобов`язаний не вживати перед чи в процесі алкоголь, психотропні, снодійні, антидепресивні й інші засоби, що знижують увагу, реакцію і працездатність організму людини. Як встановлено судом, 18.05.2021 року о 18 годині 05 хвилин відповідач [PERSON] порушив вимоги п.п.2.9 «а» та 13.1 ПДР України, а саме: керуючи транспортним засобом «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком [NUMBER] в м. Харкові по просп. Дзюби, 2, будучи в стані алкогольного сп`яніння, виїжджаючи зі стоянки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Highlander» з номерним знаком [NUMBER] , в результаті чого автомобілі механічно пошкоджені.\~\~ Вказана обставина підтверджується постановою \~\~Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року, яка набрала законної сили 23.06.2021 року (а.с.85-86).\~\~\~ Так, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених \~ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сімнадцять тисяч гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.85-86). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , за яким закріплено з правом керування транспортний засіб «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком [NUMBER] і покладено відповідальність за збереження автомобіля та належну експлуатацію, згідно із наказом №145-т від 07.04.2021 року, будучи особою, яка несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків, згідно із договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 07.04.2021 року, в порушення п.2.10. Посадової інструкції від 03.03.2021 року, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, і, внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема, під час керування ввіреним йому автомобілем, будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинено 18.05.2021 року о 18 годині 05 хвилин ДТП в м. Харкові по просп. Дзюби, 2, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Toyota Highlander» з номерним знаком [NUMBER] . Як встановлено\~судом,\~транспортний засіб\~«ЗИЛ 130\~80»\~з номерним\~знаком [NUMBER] \~ належить ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 12.01.2019 року (а.с.35). На підставі Договору оренди техніки №10-О від 02.01.2020 року, що укладений між ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» та ТОВ «БК «ЄВРОДОР», транспортний засіб марки ЗИЛ, моделі 130 80, типу СПЕЦІАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ СПЕЦІАЛЬНИЙ ЗМІННИЙ КУЗОВ, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 1984 року випуску, з реєстраційним номером [NUMBER] , перебуває в оренді у ТОВ «БК ЄВРОДОР», що підтверджується Договором оренди (а.с.36-38), Додатком №1 до вказаного Договору, у якому в п.38 вказаний транспортний засіб, що був закріплений у подальшому за відповідачем (а.с.38 на звороті - 39), актом приймання-передачі від 01.04.2020 року до Договору оренди техніки, у якому в п.5 вказаний даний транспортний засіб (а.с.49), актом приймання-передачі від 03.12.2020 року до Договору оренди техніки, у якому в п.6 вказаний даний транспортний засіб (а.с.62, на звороті), актом приймання-передачі від 01.04.2021 року, у якому у порядковому номері 6 вказаний означений транспортний засіб (а.с.71, на звороті), а також актами надання послуг №70 від 30.04.2021 року та №107 від 31.05.2021 року, зокрема, послуг оренди вказаного транспортного засобу (п.31 та п.32, відповідно) (а.с.76, 77) та податковими накладними №60 від 30.04.2021 року та №25 від 31.05.2021 року (а.с.78-79, 81-82). Так, п.1.1. Договору оренди техніки від 02.01.2020 року встановлено, що ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» (далі орендодавець) передає, а ТОВ «БК «ЄВРОДОР» (далі орендар) приймає в тимчасове (строкове) оплатне користування техніку, що визначається згідно з додатками до договору. Пунктом 1.2. Договору оренди передбачено, що техніка передається орендарю без екіпажу. Технічний стан техніки, що передається в оренду, є задовільним та придатним для використання (п.1.3. Договору оренди). Приймання-передача техніки в оренду оформляється актом приймання-передачі, який підписується та скріплюється підписами сторін (п.3.1. Договору). Передача техніки в оренду не надає орендарю права власності на неї. Власником орендованого майна залишається орендодавець, а орендар користується ним на умовах і в порядку, визначених даним Договором (п.3.3. Договору оренди). Строк оренди визначається від дати прийняття техніки і діє відповідно до умов Договору (п.4.1. Договору оренди). Строк дії Договору оренди визначено у п.12.1., згідно із яким цей договір підписується сторонами і діє до 31.12.2021 року. Таким чином судом встановлено, що на момент ДТП, що мала місце 18.05.2021 року о 18 годині 05 хвилин в м. Харкові по просп. Дзюби, 2, під час якої відповідач [PERSON] керував транспортним засобом «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком [NUMBER] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вказаний автомобіль знаходився у оренді ТОВ «БК «ЄВРОДОР». Згідно з абзацами 1, 4 п.6.3. Договору оренди, орендар зобов`язується використовувати техніку виключно у відповідності з її цільовим призначенням, забезпечити додержання правил безпечної експлуатації техніки, правил безпеки дорожнього руху; самостійно відповідати за шкоду, спричинену третім особам внаслідок винних дій орендаря, а також за шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки. Пунктом 7.2. Договору оренди встановлено, що об`єкт оренди може бути добровільно застрахований від будь-яких ризиків випадкового знищення або пошкодження як орендарем, так і орендодавцем, при цьому, вигодонабувачем в такому випадку є орендодавець. Відповідно до полісу №203255370 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.03.2021 року, транспортний засіб\~марки \~ЗИЛ,\~моделі \~130\~80,\~типу \~СПЕЦІАЛЬНИЙ \~ВАНТАЖНИЙ \~СПЕЦІАЛЬНИЙ \~ЗМІННИЙ КУЗОВ,\~з номером\~шасі (кузов,\~рама)\~ [NUMBER] ,\~1984\~року випуску,\~ застрахований власником орендодавцем ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» в ПрАТ «СК» УНІКА»; строк дії договору до 23.03.2022 року (а.с.84). Згідно із звітом №11811 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що складений 03.06.2021 року, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Toyota Highlander» з державним номерним знаком [NUMBER] ,\~власником якого\~є [PERSON] , становить 22607,46 грн.; вартість відновлювального ремонту ТЗ, включаючи ПДВ, становить 46251,94 грн. (а.с.94-98). 03.06.2021 року ПрАТ «СК «УНІКА» видано страховий\~акт/наказ\~№00429215,\~відповідно до\~якого прийнято\~рішення про\~сплату \~ потерпілому\~ [PERSON] \~у ДТП,\~що вчинив\~ [PERSON] 18.05.2021\~року о\~18\~годині 05\~хвилин,\~керуючи транспортним\~засобом «ЗИЛ\~130\~80»\~з номерним\~знаком [NUMBER] \~в м.\~Харкові по\~просп.\~Дзюби,\~2,\~будучи в\~стані алкогольного\~сп`яніння,\~страхове відшкодування\~ в розмірі 20607,46 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, без врахування франшизи в розмірі 2000 грн. (а.с.90). Згідно із платіжним дорученням №225204 від 04.06.2021 року, ПрАТ «СК\~«УНІКА» сплатило\~ [PERSON] \~суму страхового\~відшкодування в\~розмірі 20607,46\~грн.\~ (а.с.91). 14.08.2021 року за вих. №2769/1-2 ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі ст.38 ЗУ «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» звернулося\~з досудовою\~вимогою №30235\~до ТОВ\~«БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ\~«УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ»\~та відповідача\~ [PERSON] \~про відшкодування\~завданих збитків\~у розмірі\~ 20607,46\~грн.\~ у\~термін не\~пізніше 30\~календарних днів\~з моменту\~отримання досудової\~вимоги (а.с.87-88). Оскільки [PERSON] не відшкодував завданих\~збитків у\~розмірі \~20607,46\~грн.\~ \~у термін,\~що встановлений\~у досудовій\~вимозі,\~то 03.09.2021\~року ТОВ\~«БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ\~«УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ»,\~яка є\~власником застрахованого\~транспортного засобу\~ «ЗИЛ 130 80» з номерним знаком [NUMBER] , яким у момент ДТП керував відповідач, здійснило відшкодування вказаних коштів. Так, відповідно до платіжного дорученням №3394 від 03.09.2021 року, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» сплатило на рахунок ПрАТ «СК\~«УНІКА» 20607,46\~грн. у рахунок відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с.92), що також підтверджується повідомленням ПрАТ «СК «УНІКА» про зарахування коштів в сумі 20607,46 грн. та про відсутність будь-яких майнових претензій до ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» щодо досудової вимоги №30235 від 14.08.2021 року (а.с.93). 06.10.2021 року за №0610 ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ\~«УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ»\~звернулося з\~претензією до\~орендаря транспортного\~засобу \~позивача ТОВ\~«БК ЄВРОДОР»\~ про\~відшкодування шкоди\~у розмірі\~ 20607,46\~грн.,\~яку ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ\~«УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ», на\~підставі досудової\~вимоги №30235\~від 14.08.2021\~року, сплатило на рахунок ПрАТ «СК\~«УНІКА» у\~рахунок \~страхового відшкодування (а.с.99-100). Позивач ТОВ «БК «ЄВРОДОР» 07.10.2021 року виконало вимоги претензію ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» та сплатило компенсацію страхового відшкодування у розмірі 20607,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2857 (а.с.101). \~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином ТОВ «БК ЄВРОДОР», у порядку регресу має право вимоги до [PERSON] на суму 20607,46 грн., що виплачена позивачем у рахунок страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем в результаті ДТП, з огляду на таке. За загальними правилами, встановленими ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини \~ \~ \~ \~До того ж, ч.1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. \~ \~ \~ \~Таким чином, закон, у вказаних правовідносинах, ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача. При цьому, відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. \~ \~ \~ \~Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях (зобов`язаннях із відшкодування шкоди) передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду зазначена презумпція не спростована, то вона є підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що згідно із ст.1166 ЦК України, діє презумпція вини завдавача шкоди, тому не позивач доводить вину, а відповідач доводить відсутність своєї вини, виходячи із принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу. \~ \~ \~ \~Суд вважає. що для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. \~ \~ \~ \~Враховуючи це, підставою виникнення зобов`язання із відшкодування шкоди є факт її завдання. Вказані, встановлені в судовому засіданні факти, не спростовані відповідачем [PERSON] належними та допустимими доказами, оскільки відзиву на позов відповідач на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 02.11.2021 року, не надав. Так, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). З огляду\~на те,\~що [PERSON] \~на момент\~вчинення ним\~ДТП та\~заподіяння шкоди\~перебував у\~трудових відносинах\~з позивачем,\~ніс повну\~матеріальну відповідальність\~за шкоду,\~заподіяну внаслідок\~порушення покладених\~на нього\~трудових обов`язків,\~що \~шкода потерпілому\~від ДТП\~ [PERSON] \~завдана з\~вини відповідача\~внаслідок неправомірних\~дій,\~зокрема,\~в результаті\~вчинення адміністративного\~правопорушення та\~порушення трудових\~обов`язків,\~встановлених Посадовою\~інструкцією,\~що позивач\~компенсував виплачене\~власником транспортного\~засобу \~страхове відшкодування,\~то \~у ТОВ\~«БК ЄВРОДОР»\~виникло право\~зворотної вимоги\~до відповідача,\~а відтак,\~права позивача\~порушені відповідачем,\~тому підлягають\~судовому захисту шляхом задоволення позову. 24.05.2021 року позивачем було звільнено відповідача [PERSON] з роботи у зв`язку із появою на роботі в нетверезому стані на підставі наказу «Про звільнення» від 24.05.2021 року за №100 (а.с.103, 104, 105). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування матеріальної шкоди і регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЦК України, КЗпП України. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. \~ \~ \~ \~Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про відшкодування збитків та майнової шкоди. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. \~ \~ \~ \~Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України). \~ \~ \~ \~Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. (ч.3 ст.22 ЦК України). Юридична або\~фізична особа\~відшкодовує шкоду,\~завдану їхнім\~працівником під\~час виконання\~ним своїх\~трудових (службових)\~обов`язків (ч.1\~ст.1172\~ЦК України). Згідно із вимогами ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст.131\~КЗпП України, працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (ст.139 КЗпП України). Згідно із\~ч.1\~ст.130\~КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством (ч.2 ст.130 КЗпП України). Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене (ч.5 ст.130 КЗпП України). За шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві (ст.132 КЗпП України). Пунктами 1,\~4,\~6\~ст.134 КЗпП\~України встановлено,\~що відповідно\~до законодавства\~працівники несуть\~матеріальну відповідальність\~у повному\~розмірі шкоди,\~заподіяної з\~їх вини\~підприємству,\~установі,\~організації,\~у випадках,\~коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до\~статті 135-1\~цього Кодексу\~укладено письмовий\~договір про\~взяття на\~себе працівником\~повної матеріальної\~відповідальності за\~незабезпечення цілості\~майна та\~інших цінностей,\~переданих йому\~для зберігання\~або для\~інших цілей\~(п.1); шкоди\~завдано працівником,\~який був\~у нетверезому\~стані (п.4); відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків (п.6). Пунктом 1\~ст.135-1\~КЗпП України\~встановлено,\~що письмовий\~договір про\~повну матеріальну\~відповідальність може\~бути укладено\~підприємством,\~установою,\~організацією з\~працівником,\~який досяг\~вісімнадцятирічного віку\~та займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частинами 1,\~3\~ст.136\~КЗпП України\~встановлено,\~що покриття\~шкоди працівниками\~в розмірі,\~що не\~перевищує середнього\~місячного заробітку,\~провадиться за\~розпорядженням власника\~або уповноваженого\~ним органу,\~керівниками підприємств,\~установ,\~організацій та\~їх заступниками\~ за\~ розпорядженням\~вищестоящого в\~порядку підлеглості\~органу шляхом\~відрахування із\~заробітної плати\~працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений (ч.1 ст.137 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених\~статтею 130\~цього Кодексу (ст.138 КЗпП України). VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з компенсацією страхового відшкодування в сумі 20607,46 грн. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. З огляду на вимоги ст.1191 ЦК України, відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ТОВ «БК ЄВРОДОР», виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Суд констатує\~той факт,\~що позивачем\~надано суду\~належні,\~допустимі,\~достовірні та\~достатні докази,\~які проаналізовані\~судом у\~їх сукупності\~та взаємозв`язку,\~і дають\~підстави для\~висновку про\~задоволення позову\~про відшкодування\~матеріальної шкоди,\~завданої працівником\~під час\~виконання трудових\~обов`язків \~(у\~порядку регресу),\~пов`язаних із\~компенсацією \~ТОВ «БК\~ЄВРОДОР» страхового\~відшкодування в\~сумі 20607,46\~грн.\~за заподіяну\~відповідачем [PERSON] \~шкоду в\~результаті вчинення\~ДТП,\~яка мала\~місце 18.05.2021\~року.\~ Таким чином, позов ТОВ «БК ЄВРОДОР» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків (у порядку регресу), підлягає задоволенню у повному обсязі. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. (а.с.1). Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «БК ЄВРОДОР» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.\~

Outcome: approved