Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

КП «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просять стягнути заборгованість з оплати за теплову енергію у розмірі 3 040,71 грн., а також судові витрати. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що відповідачу належала квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.01.2008 року за № 241 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2658179. На відповідача був відкритий особовий рахунок [NUMBER], видана розрахункова книжка з відображенням реквізитів сторін, тарифів на теплову енергію. Позивач зазначає, що послуги з теплової енергії надавалися в повному обсязі. Квартира [ADDRESS] була продана в примусовому порядку, згідно свідоцтва від 12 жовтня 2011 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 545. За період проживання в квартирі боржниця не сплачувала платежі за відпущену теплову енергію, однак не виявила бажання розірвати договір на теплопостачання, відключитися під відповідної системи. В результаті нерегулярної оплати по особовому рахунку боржника виникла заборгованість у розмірі 3 042,71 грн. Посилаючись на положення ст.162 ЖК України, ст.526 ЦК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з оплати за теплову енергію у розмірі 3 040,71 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, оскільки викликалася через оголошення в пресу, а тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.02.2014 року позивачеві було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] за спожиту теплову енергію, оскільки відповідно до абз.4 ч.6 ст.100 ЦПК України із довідки щодо встановлення місця реєстрації боржника відсутня інформації щодо місця проживання (перебування) боржника. Суду надано копію свідоцтва від 12.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого, на підставі Акта про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить боржнику [PERSON], нотаріус посвідчив, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с.4, 5). Судом встановлено, що КП «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради згідно Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню та водовідведенню, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, а також Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 3 жовтня 2007 року № 1198 та Закону України «Про теплопостачання» постачалася теплова енергія до житлового приміщення відповідача у справі [PERSON], яка була власником квартири [ADDRESS], та проживала за цією адресою, про що свідчить Витяг з особового рахунку [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до ст. 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири) зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому по[ тарифами. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», від 24.06.2004 року №1875-VІ споживач комунальних послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо вона фактично користується цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з початку користування цими послугами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. КП «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради в повному обсязі виконувало взятий на себе обов'язок по теплопостачанню до житлової квартири відповідача за адресою: [ADDRESS], а абонент здійснював оплату за спожиту теплову енергію не регулярно. Відповідно до розрахунку заборгованості з тарифом з 10.09.2009 року - 7,96 грн./кв.м., з яким суд погоджується, за позивачем утворилась заборгованість за спожиту теплоенергію у розмірі 3 042,71 грн. (а.с.5). Згідно Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню та водовідведенню, споживачі зобов'язані щомісячно вносити платежі за надані послуги з теплопостачання до 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Таким чином, не оплатою за спожиту теплоенергію абонент порушив права позивача, як теплопостачальної організації та наніс матеріальний збиток, який і підлягає стягненню з нього. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, заборгованість за спожиту теплову енергію, підтверджену розрахунком у розмірі 3 042,71 грн. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved