Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.09.2015 року о 18.55 год. по вул.Ф.Пушиної в м.Києві сталась ДТП за участі автомобіля «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та автомобіля «Муцубісі», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2015 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом спричинення даної ДТП. Як зазначає позивач, в результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль, марки «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля згідно Звіту № 4826/09/15 ТОВ «Сател Груп» становить 7266,39 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій особі відшкодована не була. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі чого позивач - МТСБУ здійснив виплату (страхове відшкодування) [PERSON] в розмірі 3886,71 грн. Крім того, позивач поніс витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 400,00 грн. На момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу, не була застрахована. З огляду на викладене, позивач МТСБУ просить суд стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 3886,71 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 400,00 грн., а всього 4286,71 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача [PERSON] до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про що свідчить розписка про отримання поштового відправлення. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 14.09.2015 року 18.55 год. по вул.Ф.Пушиної в м.Києві [PERSON] керувала автомобілем «Хюндай Акцент», д.н.з. [NUMBER], де, здійснюючи рух заднім ходом з дворової території, не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Міцубісі Лансер», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який мав намір заїхати у двір, що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів, чим порушила п.10.9 ПДР України. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2015 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи, у власника автомобіля «Міцубісі» [PERSON] на момент ДТП був чинний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.13). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП не була застрахована, оскільки, як вбачається з довідки з централізованої бази даних МТСБУ щодо незастрахованих осіб, згідно якої вбачається, що поліс страхування відповідальності відповідача № АІ 8638291 станом на 14.09.2015 року укладений, але не діє. 21.09.2015 року власник автомобіля «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП (а.с.9). Відповідно до звіту ТОВ «Сател Груп» № 4826/09/15 від 24.09.2015 року про оцінку транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER] складає 7266,39 грн. (а.с.16-31). 24.12.2015 року власник автомобіля «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування(а.с.32). На підставі вищевказаної заяви [PERSON] та зазначеного звіту, згідно наказу МТСБУ від 16.01.2016 року № 305 власнику автомобіля «Міцубісі» [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3886,71 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 305рв від 18.01.2016 року (а.с.33,34). Крім того, позивачем понесені витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 400,00 грн. згідно акту виконаних робіт від 24.09.2015 року та платіжного доручення № СФ-0000307 від 22.10.2015 року (а.с.35, 36). 18.01.2016 року позивачем МТСБУ на адресу відповідача [PERSON] була направлена вимога про добровільне відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, однак, відповідачем не було вчинено жодних дій щодо повернення коштів (а.с.37, 38). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки автомобілем «Хюндай» керувала відповідач [PERSON], яка визнана винною у скоєній ДТП, та яка на момент завдання шкоди не мала чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме вона зобов'язана відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] та необхідність їх задоволення. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved