Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтував тим, що на підставі договору-купівлі продажу від 21 липня 2020 року він придбав житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстровані чотири особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак фактично вони не проживають у цьому будинку понад п`ять років. Тому [PERSON] просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.44-45). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.64). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні [PERSON] підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні.Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов не надали. Про поважні причини, які перешкодили з`явитися у судове засідання, не повідомили. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 21 липня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Ткачем Є.В., зареєстрований в реєстрі за №458. За умовами якого [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] (а.с.9-11). З довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку від 19 листопада 2020 року (а.с.27) вбачається, що у вказаному житловому будинку зареєстровані як за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.35-38). V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.34 постанови №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняття останнього з реєстрації. Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як роз`яснив Верховний Суд України, право члена сім`ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) відповідно до ст.156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона не входить до складу сім`ї останнього і проживає в іншому місці. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. За змістом акту обстеження житлово-побутових умов від 19 листопада 2020 року, складеного депутатом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Бондаренком О.В. (а.с.26), вбачається, що у житловому будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживають понад п`ять років. З пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були колишніми власниками житлового будинку, але після того як відчужили будинок, виїхали та більше за вказаною адресою не проживають. Аналізуючи вказані письмові докази суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що у зв`язку з припиненням права власності на вказаний житловий будинок у попереднього власниками. Тому право [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користування житловим будинком також припинилось. Тому, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та пред`явлений [PERSON] позов слід задовольнити. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. Пред`явлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 210 гривень 20 копійок з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved