Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (далі - ТОВ «Нова Пошта») про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15 серпня 2019 року він відправив через ТОВ «Нова пошта» рулон плівки, що підтверджується експрес-накладною № 59000441458222. Оголошена вартість вказаного відправлення складала 15735 грн. Товар був доставлений у пункт призначення пошкодженим, а саме: плівка мала пошкодження по довжині та на торцях рулону, що підтверджується претензіями від 21 серпня та 13 вересня 2019 року. Вказане також підтверджується Актом приймання-передачі від 13 вересня 2019 року, відповідно до якого плівка має проколи по довжині та торцях. Зважаючи на характер пошкоджень, а саме: проколи та по довжині та торцях рулону, товар до використання непридатний, так як у місцях проколів та пошкоджень під час дощу будуть протікати опади. 25 вересня 2019 року позивач відправив через ТОВ «Нова пошта» рулон плівки, що підтверджується експрес-накладною №59000450346530. Оголошена вартість вказаного відправлення складала 16425 грн. Товар був доставлений у пункт призначення пошкодженим, а саме: було пошкоджене обрешетування, плівка мала пошкодження, що підтверджується претензіями від 03 та 22 жовтня 2019 року. Вказане також підтверджується Актом приймання-передачі від 22 жовтня 2019 року, відповідно до якого пошкоджене обрешетування. 08 жовтня 2020 року позивач відправив претензію на адресу відповідача з вимогою сплатити завдані йому матеріальні збитки, 3% річних та інфляційні збитки. На вказану претензію позивачем було отримано відповідь за №24884 від 24 листопада 2020 року, яким відповідач визнав, що вантаж був частково пошкоджений та запропонував компенсацію в розмірі 20% від вартості товару - 3147,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням обґрунтування позову та наданих доказів, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму збитку 35466 (тридцять п`ять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 15 коп., а саме: 32160 (тридцять дві тисячі сто шістдесят) грн. - сума боргу, 1992 (тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 33 коп. - інфляційне збільшення; 1313 (тисяча триста тринадцять) грн. 82 коп. - 3% річних , судовий збір та судові витрати пов`язані з розглядом справи. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 12 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Аргументи учасників справи 05 травня 2021 року ТОВ «Нова пошта» подало до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначило, що позовні вимоги про відшкодування позивачу шкоди у розмірі оголошеної вартості відправлення 32 160,00 грн. (15 735 грн. - оголошена вартість відправлення за експрес - накладною № 59000441458222 та 16 425 грн. - оголошена вартість відправлення за експрес - накладною № 59000450346530) є безпідставними та необґрунтованими, оскільки суперечать фактичним обставинам (фактам), якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не підтверджуються наявними в справі доказах та чинному законодавстві та такими, шо не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Заповнивши та надавши експедитору підписані експрес - накладні від 15 серпня 2019 року № 59000441458222 та від 25 вересня 2019 року № 59000450346530, відправник [PERSON] передав вантаж для перевезення та погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень (додаток 3), розміщеного на офіційному сайті [INFO] та у вільному доступі на інформаційних стендах відділення № 1 у с. Заріччя Закарпатської області ТОВ «Нова Пошта» ( [ADDRESS] ), зокрема, пунктів 3.4, підпунктів 4.3.1 - 4.3.4, 4.3.6 пункту 4.3, пункту 5.1, підпунктів 5.3.1 - 5.3.3 пункту 5.3, підпунктів 7.2.2, 7.2.3, 7.2.13 пункту 7.2. Крім того, шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, Умовами надання послуг (додаток 4), чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес - накладній підпису відправника (пункти 3.4 Публічного договору, 1.4 Умов надання послуг). Застереження про ознайомлення відправником з текстом Публічного договору, знаходиться в нижній частині експрес - накладних, по одному примірнику яких було видано відправнику. Вказана позивачем в експрес - накладних інформація про вантаж, не дозволяє безумовно ідентифікувати індивідуальні характеристики вантажу, прийнятого відповідачем до перевезення. Позивачем не представлені будь - які належні та допустимі письмові докази на підтвердження оголошеної вартості відправлення в загальній сумі 32 160,00 грн, яка внесена до експрес -накладної зі слів відправника та на його власний розсуд. Лише зазначення відправником (позивачем) в експрес - накладних оголошеної вартості відправлень в загальному розмірі 32 160,00 грн не може об`єктивно вказувати на реальну вартість відправлення (плівки). Договором та законодавством у даних правовідносинах не передбачено, що оголошена вартість відправлення є реальною вартістю втраченого майна. Позбавлені правового обґрунтування вимога позивача про стягнення з ТОВ «Нова Пошта» 1 992,33 грн інфляційного збільшення та 1 313,82 грн - % річних, оскільки предметом спору у справі № 752/4027/21 є відшкодування збитків (деліктне зобов`язання), що виникли внаслідок виконання відповідачем своїх зобов`язань за Публічним договором про надання послуг з організації перевезення відправлень. Зобов`язання ТОВ «Нова Пошта» за договором є організація перевезення відправлення, тобто не грошове зобов`язання, а тому відповідальність передбачена статтею 625 ЦК України до даних деліктних зобов`язань не застосовується. Поряд із цим, відповідач заявляє про застосування позовної давності у даній справі, що є підставою для відмови в позові у повному обсязі, застосовуючи при цьому строк позовної давності в один рік на підставі положень пункту 6 частини другої статті 258 ЦК України. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 15 серпня 2019 року позивачем було замовлено послугу перевезення, яка відповідачем надавалась за публічним договором ТОВ «Нова Пошта» та за умовами надання послуг опублікованих на офіційному сайті (https://novaposhta.ua). Користуючись послугою позивач відправив плівку з м. Заріччя до с. Нова Збур`ївка відділення № 1, на вул. Лікарняна, буд. 18, про що було складено експрес-накладну №5900044145822. Оголошена вартість плівки складала 15 735 грн. 21 серпня 2019 року, на підставі складеного 20 серпня 2019 року акту приймання-передачі вантажу відповідно до експрес-накладної № 5900044145822 від 15 серпня 2019 року, за якою відправлення доставлялось, [PERSON] склав претензію до ТОВ «Нова Пошта» із вимогою про відшкодування 16 555 грн, як компенсацію у зв`язку із пошкодженням вантажу і сплатою штрафу відповідно до умов надання послуг та публічного договору. Зазначену претензію було прийнято особисто оператором відділення ТОВ «Нова Пошта» Біловаром В. Й., про що свідчить підпис останнього. Поряд із цим, копії акта приймання-передачі вантажу відповідно до експрес-накладної № 5900044145822 від 15 серпня 2019 року - матеріали справи не містять. Разом із тим, на підтвердження дійсною вартості вантажу, яку позивачем було оцінено відповідно до експрес-накладної № 5900044145822 від 15 серпня 2019 року в розмірі 15 735 грн, а відповідно до претензії від 21 серпня 2019 року поданої до ТОВ «Нова Пошта» у зв`язку із пошкодженням відправлення, що сталось під час надання послуг з організації його перевезення за експерс-накладною № 5900044145822 від 15 серпня 2019 року в розмірі 16 555 грн до суду не надано. Зазначене свідчить про розбіжності у визначенні вартості відправлення під час надання послуг з організації його перевезення за експерс-накладною № 5900044145822 від 15 серпня 2019 року, яку позивач умовно оцінює або у розмірі 15735 грн, або у розмірі 16 555 грн, тобто на підтвердження дійсною ринкової вартості відправлення позивачем не надано доказів. В матеріалах справи наявний лист від 26 лютого 2020 року вих. № 03872 за підписом начальника відділу компенсації ТОВ «Нова Пошта» Тютюнника Т., яким визнано, що в процесі перевезення ватаж було частково пошкоджено, а саме, рулони плівки має подряпини. У зв`язку із зазначеною обставиною представником ТОВ «Нова Пошта» запропоновано здійснити компенсацію частини оголошеною вартості товару в розмірі 3147 грн. Поряд із зазначеними обставинами, суд встановив, що 25 вересня 2019 року позивачем було замовлено послугу перевезення, яка відповідачем надавалась за публічним договором ТОВ «Нова Пошта» та за умовами надання послуг опублікованих на офіційному сайті (https://novaposhta.ua). Користуючись послугою позивач відправив плівку з м. Заріччя до с. м. Кременчук, відділення № 1, вул. Флотська, 2, про що було складено експрес-накладну №5900045346530. Оголошена вартість плівки складала 16 425 грн. 03 жовтня 2019 року, на підставі складеного 30 вересня 2019 року акту приймання-передачі вантажу відповідно до експрес-накладної № 5900045346530 від 25 вересня 2019 року, за якою відправлення доставлялось, [PERSON] склав претензію до ТОВ «Нова Пошта» із вимогою про відшкодування 16 425 грн, як компенсацію у зв`язку із пошкодженням вантажу і сплатою штрафу відповідно до умов надання послуг та публічного договору. Зазначену претензію було прийнято особисто керівником відділення ТОВ «Нова Пошта» Мошколя В.В., про що свідчить підпис останнього. Поряд із цим, копії акта приймання-передачі вантажу відповідно до експрес-накладної № 5900045346530 від 30 вересня 2019 року - матеріали справи не містять. Разом із тим, на підтвердження дійсною вартості вантажу, яку позивачем було оцінено умовно у розмірі 16425 грн під час отримання послуг з організації його перевезення за експерс-накладною № 5900045346530 від 25 вересня 2019 року до суду не надано. Відповіді на заявлену позивачем претензію від 03 жовтня 2019 року, на підставі складеного 30 вересня 2019 року акту приймання-передачі вантажу відповідно до експрес-накладної № 5900045346530 від 25 вересня 2019 року - матеріали справи не містять. Поряд із зазначеним, позивачем було складено претензію до ТОВ «Нова Пошта» у зв`язку із пошкодженням вантажу під час надання послуг з організації його перевезення за експерс-накладною № 5900044145822 від 15 серпня 2019 року, яка по суті представниками ТОВ «Нова пошта» вже розглядалась, як наслідок позивачу було повторно надано відповідь від 24 листопада 2020 року № 24884 із пропозицією компенсувати вартість за часткове пошкодження відправлення у розмірі 20 % оголошеної вартості - 3147 грн. Норми права, які застосовував суд, мотиви суд. Відповідно до частини другої статті 925 ЦК України, позов до перевізника може бути пред`явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк. Відповідно до статті 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що витікають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлене цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). У пункті 7.2.6 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень зазначено, якщо під час видачі відправлення сторонами буде виявлено пошкоджене відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення всередині упаковки покладається на відправника. Відповідно до пункту 7.2.7 цього договору експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (сохранність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається одержувачу або відправнику у цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення. Згідно з пунктом 7.2.12 Публічного договору експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. Згідно пункту 7.2.8. Публічного договору зазначено, що експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення. Відповідно до п. 133 Статуту автомобільного транспорту УРСР автотранспортні підприємства або організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало, зокрема внаслідок: а) вини вантажовідправника (вантажоодержувача); б) особливих природних властивостей вантажу, який перевозиться; в) дефектів тари або упаковки, які не могли бути виявлені по зовнішньому вигляду при прийманні вантажу до перевезення, або застосування тари, що не відповідає властивостям вантажу або встановленим стандартам, при відсутності слідів пошкодження тари у дорозі; г) здачі вантажу до перевезення без вказівки в товарно-транспортних документах на його особливі властивості, що вимагають особливих умов або застережних заходів для збереження вантажу при перевезенні або зберіганні; д) здачі до перевезення вантажу, вологість або температура якого перевищують встановлені норми. Пунктом 134 Статуту автомобільного транспорту УРСР передбачено, що автотранспортне підприємство або організація звільняються від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу в разі, коли: а) вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері) за справними пломбами вантажовідправника, а штучний вантаж - з справними захисною маркіровкою, бандеролями, пломбами вантажовідправника або виготовлювача. Крім того, частиною другою статті 924 ЦК України визначено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Таким чином, вказана норма матеріального права зобов`язує позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди. Аналогічно частиною першою та частиною другою статті 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно до п.п. а) п. 139 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР від 27 червня 1969 року за №401(чинний), за втрату і недостачу багажу автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність у таких розмірах: а) багажу, прийнятого до перевезення з оголошеною цінністю, - в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижче його справжньої вартості. Пунктом 7.2.2 Публічного договору встановлено, що у разі втрати або пошкодження відправлення експедитор повертає суму оголошеної вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення). Таким чином, на позивача покладається обов`язок доведення розміру спричиненої йому шкоди. Будь-яких доказів того, що фактична вартість вантажу, що була відправлена позивачу, становить 15 735 грн та 16 425 грн відповідно у матеріалах справи відсутні, а також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що жодної інформації про виробника плівки, або інших ідентифікуючих ознак товару в накладній не зазначено. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи доводи сторони позивача про розмір завданих збитків не підтверджено документально, суд вважає, що законні підстави стягнення з відповідача сум заявлений як відшкодування та застосування приписів частини другої статті 625 ЦК України відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Оскільки позовні вимоги судом визнано необґрунтованими, то позовна давність, яку просить застосувати відповідач, не застосовується.

Outcome: dismissed