Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В матеріалах справи містяться докази зміни відповідачем прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 21.07.11 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6, відповідно якого Фонд від імені Держави надав прямий (цільовий) адресний кредит на будівництво житла за будівельною адресою: [ADDRESS], в порядку, передбаченому Положенням «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» № 1604 від 26.10.2000р. Відповідно до п.п. 5.2.3. кредитного договору, у будь-якому разі прострочення щомісячного платежу Фонд має право вимагати дострокового повернення кредиту, що залишився. 05.12.11 відповідач отримала Свідоцтво про право власності на житло, а 20.01.12 між сторонами було укладено Іпотечний договір. Відповідно до п. 2.3. Іпотечного договору, основне зобов'язання повинно бути виконано іпотекодавцем протягом 288 місяців з дати укладення кредитного договору. Станом на 17.08.15 заборгованість відповідача становить 197318,92 грн., з яких: 83974,27 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту, 730,22 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 112614,43 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. З метою дострокового погашення кредиту, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 620041,78 грн., з яких: 506697,13 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту, 730,22 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 112614,43 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. Представник позивача до початку судового засідання звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач перед початком судового засідання подала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 21.07.11 між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6, відповідно якого Фонд від імені Держави надав прямий (цільовий) адресний кредит на будівництво житла за будівельною адресою: [ADDRESS], в порядку, передбаченому Положенням «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» № 1604 від 26.10.2000р. (а.с. 6-13) Відповідно до п. 1.1. Договору сума кредиту становить 507677,00 грн., зі строком погашення 288 місяців. Згідно з п. 2.5. Договору плата за користування кредитом встановлена у розмірі 10,75% річних суми зобов'язань за кредитом. Відповідно до п. 4.2.3. з дати зарахування коштів кредиту на особистий рахунок позичальника в банку-агенті, що зазначений а п. 2.3. цього Договору, протягом 1 місяця, але не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, сплачувати суми коштів, що визначені у розрахунку розміру щомісячних платежів, на рахунок Фонду, до повного виконання зобов'язань за Договором. (а.с. 8) Згідно з п 5.2.1. Договору пеня, за несвоєчасне погашення кредиту, встановлена в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що дії у цей період, від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. У зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання, перед Фондом у відповідача виникла заборгованість, що станом на 17.08.15 становить 197318,92 грн., з яких: 83974,27 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту, 730,22 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 112614,43 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до п.п. 5.2.3. кредитного договору, у будь-якому разі прострочення щомісячного платежу Фонд має право вимагати дострокового повернення кредиту, що залишився. Право власності відповідача на квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстроване у встановленому законодавством порядку. Згідно Договору іпотеки квартири збудованої за рахунок коштів пільгового довготермінового кредиту від 20.01.2012 року, зазначена квартира обтяжена іпотечним зобов'язанням. (а.с. 20-24) На підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.12.13 з відповідача на корить позивача було стягнуто заборгованість станом на 09.09.13. (а.с. 25) Наразі позивач просить суд достроково стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, чим підтвердила наявність заборгованості у заявленому розмірі, прострочення взятих на себе зобов'язань та правові підстави заявлених позовних вимог. Відтак, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, достатність зібраних доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved