Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Міське комунальне підприємство «Основаніє» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В позовній заяви, зазначається, що відповідачка, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає МКП «Основаніє» та не своєчасно оплачує спожиті житлово-комунальні послуги. Зазначений будинок знаходиться у власності територіальної громади в особі Запорізької міської ради і на балансі МКП «Основаніє». Між позивачем та відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Згідно оборотної відомості особового рахунку за період з 01.04.2003 року по 01.03.2014 р. сума заборгованості складає 1842,47 грн. (за утримання будинку та прибудинкових територій), що свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані житлово-комунальні послуги. Зазначену суму заборгованості, а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] своєчасно повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не з»явилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], знаходиться у власності територіальної громади в особі Запорізької міської ради і на балансі МКП «Основаніє». Відповідачка отримала зазначене житло відповідно до ордеру від 31.03.2003 року, та на її ім'я був відкритий особовий рахунок на оплату за житлово-комунальні послуги. З цього часу відповідачка постійно мешкає за вказаною адресою, але реєстрація місця мешкання оформлена відповідно до її заяви у листопаді 2010 року (а.с.10,11). Відповідачка не виконує належним чином свої обов'язки, пов'язані із своєчасною оплатою спожитих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги (з утримання будинку та прибудинкових територій) за період з 01.04.2003 року по 01.03.2014 р., яка, відповідно до довідки про заборгованість та розрахунку заборгованості, складає 1842, 47 грн. (а.с.7, 10-17). Крім того, в матеріалах справи міститься заява відповідачки відповідно до якої вона визнає наявну заборгованість за період до 01.12.2010 року та зобов'язується її погашати. (а.с.7). Згідно довідки центру обслуговування абонентів № 3 від 05.03.2014 року № 1089, в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстрована відповідачка (а.с.4) та відповідно до особової картки квартиронаймача (а.с. 6) вона є наймачем зазначеного житла. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний, зокрема: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, сторони повинні виконувати свої обов'язки належним чином і у встановлений термін. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше як на підставі доказів сторін. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Оцінив докази в їхній сукупності, суд вважає, що позов обгрунтований, доведений і підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесений ним і документально підтверджений судовий збір, підлягають стягненню з відповідачки. На підставі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.526, 530, 625, ЦК України,

Outcome: approved