Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 17.02.2020 року позивачка звернулась в суд з вказаним позовом, в подальшому збільшила свої вимоги, який мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком її неповнолітнього сина [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді ј частини житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] , яке успадкувала його мати [PERSON] . Позивачка зазначає, що під час звернення за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] не повідомила нотаріуса про те, що у померлого [PERSON] є неповнолітній син. [INFO] померла [PERSON] . Враховуючи, що неповнолітній [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої, позивачка в його інтересах звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини. Листом від 29.11.2019 року нотаріус повідомив позивачку про те, що за життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] . Вважає, що оскільки [PERSON] на час отримання свідоцтва про право на спадщину не повідомила нотаріуса про існування ще одного спадкоємця першої черги, а саме неповнолітнього [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, тому позивачка просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.08. 2013 року, видане [PERSON] приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В. М., зареєстроване в реєстрі за номером 1582 (спадкова справа №30/2013) в частині половини зазначеного у свідоцтві спадкового майна - однієї восьмої частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право власності на половину спадкового майна, а саме на одну восьму частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд за адресою: [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання на 30.03.2020 року ( а. с. 23). 30.03.2020 року за заявою позивачки підготовче судове засідання відкладено на 06.05.2020 року. 06.05.2020 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог. 06.05.2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області прийнято заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.06.2020 року. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації вважає, що позов позивачки підлягає задоволенню. Третя особа приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Багацька О. М. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 88). Третя особа приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Ковальчук В. М. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений, про що в справі мається розписка (а. с. 106). За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність осіб, які не з`явились. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07.03.2007 року серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29.03.2013 року серії [NUMBER] (а.с. 47). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, право власності на 1/4 частину спірного будинку. Спадкоємцями першої черги померлого за законом в рівних частках з огляду на положення статей 1261, 1267 ЦК України є малолітній син померлого [PERSON] та мати [PERSON] 05.06.2013 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В. М. з заявою про прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 66). [PERSON] належала ј частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , розташований на приватній земельній ділянці. На вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий житловий будинок з прибудовами, жилою площею 52,1 кв.м, зазначений під літерою А,а, а1 та побутові споруди: погріб -а2, сарай з прибудовою -Б,б, гараж -В, огорожа-№1,2, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2005 року зареєстрованому в реєстрі за №1-32 (а. с. 76). 21.01.2005 року [PERSON] зареєстрував право власності на ј частину будинку по [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 77). 20.08.2013 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук В. М. з заявою, в якій вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті залишилось майно, яке складається з ј частини вказаного будинку. Просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на належну їй частку спадкового майна та вказує, що інших спадкоємців своєчасно прийнявших спадщину немає (а. с. 74). Відповідно до довідки №2284 від 16.08.2013 року виданої Головним управлінням Держземагенства у Сумській області Управління Держземагенства в Охтирському районі Сумської області земельна ділянка по [ADDRESS] [PERSON] у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не передавалась (а. с. 78). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2013 року, виданого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Ковальчук В.М., [PERSON] успадкувала після смерті її сина [PERSON] ј (одну четверту) частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці знаходиться житловий будинок, зазначений під літерою «А, а, а1», житлова площа 52, 1 кв.м., загальна площа 92,9 кв.м та побутові споруди: погріб «а2», сарай з прибудовою «Б,б», гараж «В», огорожа №1,2, що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого від 19.01.2005 року Охтирською міською державною нотаріальною конторою за №1-32, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» за №8087. Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №1582 (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 10.06.2019 року (а.с. 41). Згідно заповіту від 18.01.2019 року, зареєстрованого в Спадковому реєстрі за № 20, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй на день смерті майно [PERSON] (32-34). Спадкоємець за заповітом [PERSON] 13.06.2019 року звернувся до приватного нотаріуса Охтирського нотаріального округу Сумської області Багацької О.М. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] (а.с. 31). 06.08.2019 року [PERSON] в інтересах свого малолітнього сина звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 37). 28.11.2019 року, 03.12.2019 року, 06.12.2019 року [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Багацької О. М. з заявами про призупинення видачі свідоцтва про спадщину за заповітом до винесення рішення суду (а. с. 48, 49,51,54). Мотиви суду. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). В ст. 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За приписами ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 2-4 ст. 1273 ЦК Українифізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування . Відповідно п. 3 до глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Заяву від імені малолітньої особи або недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини з дотриманням вимог, встановлених законодавством. Встановлено, що після смерті [PERSON] його мати [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Сумської області. [PERSON]. прийняв спадщину у вигляді 1/8 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, так як був малолітнім на момент смерті спадкодавця [PERSON] . Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням - кожному з них окремо. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно до роз`яснень, наведених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, - відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину від 20.08.2013 року на ј частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , порушує права малолітнього [PERSON] , оскільки судом встановлено, що малолітній [PERSON] має право на спадкування 1/8 частини спірного будинку з відповідною частиною господарських споруд після смерті батька [PERSON] , а тому свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.08.2013 року видане на ім`я [PERSON] на ј частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться в [ADDRESS] підлягає визнанню недійсним у тій частині, яка порушує права малолітнього [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, викладених у абзаці другому пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. В той же час, як встановлено судом, нотаріусом вже видане свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з чим малолітній [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права шляхом звернення до нотаріальної контори, а тому позивачем обрано правильний спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду з позовом, який заявлений до спадкоємця. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, з урахуванням принципів законності, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами сторін, з урахуванням наданих доказів, а також враховуючи, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з метою захисту порушених прав малолітнього [PERSON] на спадкування за законом. Щодо судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В розумінні ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає, необхідно повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 14.02.2020 року за квитанцією №0.01615406095.1 в сумі 840, 80 грн., тобто в розмірі 420, 40 грн.( а. с. 4) та сплаченого 05.05.2020 року за квитанцією №0.01696245225.1 в сумі 840, 80 грн. (а. с. 93) тобто в розмірі 420, 40 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК Україниз відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у виді сплати нею судового збору у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved