Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 26 травня 2021 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в розмірі 28968,96 грн та судових витрат в розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 20 грудня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №004-22807-201212, відповідно до умов якого остання отримала кредит на принципах поворотності, платності та строковості в сумі 10000 грн. з кінцевим строком погашення до 19 лютого 2017 року. Відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання та не повернула в строки тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом. Вимоги банку щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором відповідачем були проігноровані, а заборгованість не сплачена. 27 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладений договір факторингу №409/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №004-22807-201212 від 20 грудня 2012 року, прострочена заборгованість за яким станом на 14 травня 2021 року складає 28968,96 грн., що складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 9001,51 грн., прострочених відсотків за користування кредитом в сумі 17406,38 грн., 3% річних в сумі 799,78 грн., інфляційні втрати в сумі 1761,29 грн., які просив стягнути з відповідача. Представник позивача ТОВ «Росвен Інвест Україна» за довіреністю Кравчик І.П. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, в позовній заяві зазначив про проведення розгляду справи у його відсутності, не заперечив проти винесення заочного рішення, позов підтримав у повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судових засідань повідомлялась за місцем реєстрації місця проживання у встановленому законом порядку, в судові засідання не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи у її відсутності не надала, 17 вересня 2021 року подала до суду заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову у відповідності до ст.267 ЦК України у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 05 липня 2021 року. Розгляд справи відкладено на 14 липня 2021 року та 16 вересня 2021 року, у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачем судової повістки. 16 вересня 2021 року судове засідання відкладено за клопотанням відповідача на 30 вересня 2021 року. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України). Судом встановлено, що 20 грудня 2012 року відповідачем підписано заяву №004-22807-201212, згідно якої відповідач запропонувала ПАТ «Дельта Банк» на умовах, визначених в цій пропозиції, та відповідно до Правил надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» і Тарифів банку, які є невід`ємною частиною цієї пропозиції, укласти з нею Договір (про надання кредиту на власні потреби). За умовами договору [PERSON] отримала кредит для власних потреб в розмірі 10000 грн, шляхом переказу коштів на її поточний рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 9,99% річних на строк 50 місяців. Погашення заборгованості [PERSON] зобов`язалась здійснювати щомісячно не пізніше 20 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів в розмірі 595 грн. у відповідності до Графіку платежів, на відкритий рахунок № [NUMBER] . 27 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №409/К, відповідно до умов якого товариство за плату набуло право грошової вимоги банку до позичальників, зазначених в Додатку №1 до цього договору. Згідно наданого позивачем витягу з реєстру передачі Прав вимоги до Договору факторингу №409/К від 27 квітня 2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» слідує, що відповідач зобов`язання за кредитним договором №004-22807-201212 від 20 грудня 2012 року належним чином не виконувала, тому за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 26407,89 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту 9001,51 грн. та відсотків 17406,38 грн. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 634 цього Кодексу визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої та другої ст.638 ЦК України, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із положень ч.2\~ст.625 ЦК України\~слідує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1\~ст.631 ЦК України). Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~ст.256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу ч.1\~ст.261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч.ч. 3, 4\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. ПАТ «Дельта Банк» надав відповідачу кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачем. З матеріалів справи слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування. На час передачі права вимоги для ТОВ «Росвен Інвест Україна», ПАТ «Дельта Банк» визначив розмір заборгованості по кредитному договору в сумі 26407,89 грн., з яких 9001,51 грн. заборгованість по тілу кредиту та 17406,38 грн. по відсотках. Звертаючись до суду із заявою про застосування строку позовної давності відповідач [PERSON] не оспорювала розміру простроченої заборгованості за кредитним договором, власного розрахунку не надала, тому при вирішенні спору суд враховує розмір простроченої кредитної заборгованості в сумі 26407,89 грн., яка була передана ПАТ «Дельта Банк» за договором факторингу ТОВ «Росвен Інвест Україна». Враховуючи те, що строк дії кредитного договору закінчився 19 лютого 2017 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише 26 травня 2021 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності для захисту цивільних прав та інтересів, а відповідач просила застосувати строк позовної давності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та застосувати строк позовної давності щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту та відсотках, у зв`язку з чим в цій частині позову слід відмовити. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає відповідно за кожен місяць і кожен день з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Отже, невиконання боржником зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Саме до цього зводяться правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року (справа №127/15672/16-ц). Враховуючи те, що [PERSON] прострочила грошове зобов`язання з повернення кредиту, а тому відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~з неї на користь позивача слід стягнути 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати в межах строку позовної давності, тобто за період з 26 травня 2018 року по 26 травня 2021 року (день пред`явлення позову до суду). Разом з тим, позивач за власними розрахунками визначив розмір 3% річних в сумі 799,78 грн., інфляційних витрат 1761,29 грн., що не перевищує відповідних сум в межах строку позовної давності (останніх трьох років, які передували подачі позову). Враховуючи, що суд відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, і не може вийти за межі заявлених вимог, до стягнення з відповідача підлягає 3% річних в сумі 799,78грн. та інфляційні витрати в сумі 1761,29 грн., в розмірі заявленому позивачем. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 200,67 грн (від 8,84% задоволених вимог 799,78+1761,29=2561,07 грн.:28968,96грн.х100%). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial