Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Кредитна спілка «Можливість» (далі - КС «Можливість») звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.06.2014 р. між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір №260, згідно з яким відповідачці наданий кредит в сумі 4 000 грн.00 коп. на 12 місяців з 10.06.2014 р. по 10.06.2015 р. із сплатою 45,6% річних за користування кредитом. Підписавши кредитний договір, відповідачка висловив свою згоду зі всіма істотними умовами кредитування, які на той час були запропоновані позивачем. Заборгованість відповідачці станом на 14.07.2015 рік становить 10 639,32 грн, з яких 4 000,00 грн. основного боргу, 559,32 грн. відсотків, 6 080,00 грн. додаткових процентів. У судовому засіданні представник позивача КС «Можливість» присутній не був, надав заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнала у повному обсязі. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов КС «Можливість» підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 10.06.2014 р. між КС «Можливість» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №260, згідно з яким відповідачці наданий кредит в сумі 4 000 грн.00 коп., строком користування на 12 місяців зі сплатою 45,6% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом (а.с.6-7). Позичальником - відповідачкою [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Письмові докази по справі, а саме кредитний договір (а.с.6-7), розрахунок по заборгованості за кредитом (а.с.4), графік платежів (а.с.8) свідчать про отримання кредиту відповідачкою [PERSON] та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту. На даний час строк дії кредитного договору сплив. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь суми заборгованості за кредитним договором. Також суд погоджується із розрахунками позивача сум заборгованості, які містяться в позовній заяві (а.с.4) При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ними судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved