Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Комунальна установа „Міський спеціалізований будинок дитини №1» звернулась з позовом до [PERSON], треті особа - орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради, Служба у справах дітей Одеської міської Ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 25 травня 2017 року у Комунальній установі „Міський спеціалізований будинок дитини №1» тимчасово на повному державному забезпеченні знаходяться малолітні діти [PERSON] та [PERSON], які направлені за розпорядженням Київської районної адміністрації №70 від 16.02.2017 року, у зв'язку з тим, що діти були відібрані від матері, [PERSON] було залишено в лікувальному закладі про що складено відповідний акт. Відомості про батьків дитини внесені до актового запису про народження відповідно до вимог п.1 ст.135 Сімейного кодексу України. За весь час перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] в державному закладі їх відвідує бабуся [PERSON] [PERSON], було роз'яснено, що діти повинні проживати в сім'ї, у разі продовження перебування дітей на повному державному забезпеченні, буде порушено питання щодо позбавлення батьківських прав. 29 серпня 2017 року адміністрація закладу направила клопотала до служби у справах дітей Одеської міської ради клопотання щодо розгляду питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Після чого на засіданні ради опіки та піклування Суворовської районної адміністрації було розглянуто дане питання та винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Також відповідно до даного висновку [PERSON], [INFO], не вживає ніяких дій щоб повернути дітей на виховання в сім'ю. Враховуючи, що мати дитини [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток, не вжила жодних заходів для повернення дітей сім'ю на виховання, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку матері та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. На підставі викладеного вище, у відповідності зі ст. 164 СК України, відповідно, діючи виключно в інтересах дітей, адміністрація будинку дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], у відношенні малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. В процесі розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, в останнє судове засідання не з'явилась, згідно поданого клопотання просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник Служби у справах дітей Одеської міської Ради підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що відповідачка не виконує належним чином батьківські обв'язки. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що бажає забрати дітей проте навесні наступного року. Вона пояснила, що любить дітей, проте у неї не має можливості їх утримувати, оскільки вона доглядає за хворою бабусею, а тому не приділяє уваги дітям. Представники органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з'явились, згідно висновку від 16.03.2018р. № 01-05-3/284 вони вважають доцільним позбавити відповідачку батьківських прав. (а.с. 19-22) Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що 25 травня 2017 року у Комунальній установі „Міський спеціалізований будинок дитини №1» тимчасово на повному державному забезпеченні знаходяться малолітні діти [PERSON] та [PERSON], які направлені за розпорядженням Київської районної адміністрації №70 від 16.02.2017 року, у зв'язку з тим, що діти були відібрані від матері. (а.с. 11-12) Відомості про батьків дітей внесені до актового запису про народження відповідно до вимог п.1 ст.135 Сімейного кодексу України. За весь час перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] в державному закладі їх відвідує бабуся [PERSON]. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що любить дітей, проте у неї не має можливості їх утримувати, оскільки вона доглядає за хворою бабусею [PERSON], а тому не приділяє уваги дітям. 29 серпня 2017 року адміністрація закладу направила клопотала до служби у справах дітей Одеської міської ради клопотання щодо розгляду питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Згідно висновку Ради опіки та піклування Суворовської районної адміністрації було розглянуто дане питання та винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Суд вважає, що мати дитини [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток, не вжила жодних заходів для повернення дітей сім'ю на виховання, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку матері та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. Відповідно до Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, ЇЇ навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають або обмежують доступ дитини до культурних та інших духовний цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Так, згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язанні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної, середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 19 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дітей є доцільним позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Отже необхідно стягнути з [PERSON] на користь Комунальної установи „Міський спеціалізований будинок дитини №1» аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи із 23 червня 2018р. до досягнення сином [PERSON], [INFO] повноліття, тобто до [INFO]., а далі стягувати у розмірі у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а також стягнути судовий збір на користь Держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved