Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України ( далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивує тим, що 02.09.2014 року сталася ДТП, на дату якої відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП з вини відповідача був пошкоджений автомобіль «РЕНО», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON], цивільно-правова відповідальності якого застрахована. Згідно висновку експертного дослідження № 9692 від 14.10.2014 року про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем-автотоварознавцем ТОВ «ЕАК «Довіра», розмір завданих збитків складає 50950,93 гривень. Потерпілим було повідомлено про страховий випадок з метою отримання відшкодування МТСБУ. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] не була відшкодована потерпілому шкода за ДТП, 12.01.2015 року МТСБУ виплатило [PERSON] 50000 гривень в рахунок завданих збитків, а також сплачено ТОВ «ЕАК «Довіра» 1101 гривню за послуги аварійного комісара. Поскільки позивач здійснив відшкодування шкоди за відповідача, який створив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому просить їх стягнути з відповідача в порядку регресу, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так в судовому засіданні встановлено, що 02.09.2014 року сталася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген» під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Рено» під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «РЕНО», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON], цивільно-правова відповідальності якого застрахована. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 07.10.2014 року водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 гривень штрафу. Згідно висновку експертного дослідження № 9692 від 14.10.2014 року про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем-автотоварознавцем ТОВ «ЕАК «Довіра», розмір завданих збитків складає 50950,93 гривень. На дату ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілим було повідомлено про страховий випадок з метою отримання відшкодування МТСБУ. [PERSON] не відшкодував потерпілому шкоду за ДТП, а тому МТСБУ було прийнято рішення (наказ № 6707 від 31.12.2014 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено потерпілому [PERSON] грошові кошти в розмірі 50000 гривень, а також сплачено ТОВ «ЕАК «Довіра» 1101 гривню за послуги аварійного комісара. Таким чином МТСБУ виконало покладений на нього законом обов'язок сплати коштів за відповідача, який створив ДТП, який не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановлені судом обставини об'єктивно підтверджуються: копією довідки про ДТП від 02.09.2014 року (а.с.9), копією технічного паспорту власника автомобіля «РЕНО» [PERSON] (а.с.9), копією повідомлення потерпілого про ДТП від 10.09.2014 р. (а.с.8), копією полісу № АС/9338283 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіля «РЕНО» (а.с.10), копією постанови Печерського районного суду міста Києва від 07.10.2014р. про притягнення [PERSON] за ст. 124 КУпАП (а.с.12), копією звіту про оцінку колісного транспортного засобу «РЕНО» (а.с.13-24), копією заяви потерпілого про відшкодування збитків (а.с.25), копією наказу МТСБУ від 31.12.2014р. (а.с.26), копіями платіжних доручень (а.с. 27-28). Аналізуючи таким чином зібрані по справі та досліджені в суді докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку . Матеріалами справи встановлено, що внаслідок ДТП, що сталося з вини відповідача [PERSON] автомобіль «РЕНО», державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] було пошкоджено, внаслідок чого йому позивачем було виплачено страхове відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з п.3 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини . Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завданий збиток. Відповідно до ст. 27 Закону України « Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування , має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved