Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 09 березня 2017 року вона була призначена на посаду директора з розвитку ТОВ «Фуд Стандарт» на умовах неповної тривалості робочого часу на 0,25% ставки. В ході розгляду цивільної справи №359/3916/18 за позовом [PERSON] до ТОВ «Фуд Стандарт» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди позивачу стало відомо, що на підставі наказу директора ТОВ «Фуд Стандарт» №01-1207 від 01 грудня 2017 року вона звільнена з роботи на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. З вказаним наказом позивач категорично не погоджується, оскільки відповідачем жодним чином не було зафіксовано відсутність позивача на робочому місці. Крім цього, в листопаді 2017 року директор ТОВ «Фуд Стандарт» вивіз все обладнання та товар у невідомому напрямку та у зв`язку з цим позивач була позбавлена можливості виконувати свої трудові обов`язки. Тому [PERSON] просить суд поновити її на посаді директор аз розвитку ТОВ «Фуд Стандарт», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 10800 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 25000 гривень. ІІ. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову. У судовому засіданні [PERSON] підтримала пред`явлений позов у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник ТОВ «Фуд Стандарт» судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.63-64). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.86). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що з 09 березня 2017 року [PERSON] була переведена на посаду директора з розвитку ТОВ «Фуд Стандарт», згідно копії наказу директора ТОВ «Фуд Стандарт» Реснянського А.В. №3 від 09 березня 2017 року (а.с.15). На підставі наказу ТОВ «Фуд Стандарт» №01-1207 від 01 грудня 2017 року [PERSON] була звільнена з роботи на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України з 01 грудня 2017 року (а.с.48). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, врегульовані главою ІІІ «Трудовий договір», главою ХV «Індивідуальні трудові спори» КЗпП України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. За змістом ч.6 ст.43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. У відповідності до ст.21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. За змістом п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Відповідно до абз.4 п.2, абз.3 п.4, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що місцезнаходженням ТОВ «Фуд Стандарт» є Київська область, м. Бориспіль, вул. Січнева, 1, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.16-25). З Витягу з кримінального провадження №12017110100002775, внесеного до ЄРДР за заявою [PERSON] від 26 грудня 2017 року, вбачається, що 10 листопада 2017 року у [ADDRESS] керівник ТОВ «Фуд Стандарт» Личак А.М. самовільно, всупереч встановленому законом порядку, без згоди та відома учасника вказаного товариства [PERSON] , вивіз із території товариства обладнання по виготовленню кукурудзяних паличок у невідомому напрямку, чим заподіяв останній майнової шкоди (а.с.14). Крім цього, встановлено, що [PERSON] зверталась до Головного управління Держпраці у Київській області з листом від 05 червня 2018 року щодо можливого порушення законодавства про працю адміністрацією ТОВ «Фуд Стандарт». Зокрема, за наслідком розгляду цього звернення та з метою вжиття заходів реагування було забезпечено проведення інспекційного відвідування ТОВ «Фуд Стандарт» за юридичною адресою: [ADDRESS] . Проте за вказаною адресою ТОВ «Фуд Стандарт» не виявлено. У зв`язку з цим направлено лист до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області з проханням надати відомості про місцезнаходження та контактні дані товариства (а.с.45-46). Вказані письмові докази у своїй сукупності підтверджуються доводи позивача щодо її необізнаності про місцезнаходження ТОВ «Фуд Стандарт» та відсутність товариства за його юридичною адресою. У зв`язку з вказаною обставиною позивач об`єктивно була позбавлена можливості виконувати свої трудові обов`язки. З огляду на це, наказ директора ТОВ «Фуд Стандарт» №01-1207 від 01 грудня 2017 року належить скасувати, а [PERSON] поновити на посаді директора з розвитку з 01 грудня 2017 року. Зазначене у повній мірі узгоджується з правовим висновок Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 травня 2019 року у справі №489/1609/17 (провадження №61-37729св18), зокрема сам факт порушення трудової дисципліни відсутній, оскільки не може бути поставлено в провину працівнику відсутність на робочому місці, місцезнаходження якого не було повідомлено. Зі змісту рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року (а.с.32-37) встановлено, що два попередні місці, що передували звільненню позивача вона не працювала. Крім цього, встановлено, що з червня 2017 року розмір посадового окладу позивача був збільшений до 900 гривень. Тому при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом взято за основу розмір посадового окладу позивача, який становить 900 гривень. Період часу вимушеного прогулу позивача з 01 грудня 2017 року по 01 грудня 2018 року, тобто 12 календарних місяців. Таким чином, з ТОВ «Фуд Стандарт» на користь [PERSON] належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 грудня 2017 року по 01 грудня 2018 року у розмірі 10800 гривень (900 ? 12). Суд погоджується з доводами позивача стосовно того що незаконне звільнення з роботи завдало їй моральних страждань, які полягають в тому, що позивач була позбавлена можливості працювати та отримувати заробітну плату, зазнала певних обмежень в забезпеченні себе необхідними матеріальними благами. Тому з урахуванням тривалості порушень прав позивача, тобто станом на день пред`явлення даного позову 25 місяців вимушеного прогулу. Суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Фуд Стандарт» на користь [PERSON] заподіяної моральної шкоди у розмірі 25000 гривень. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 2942 гривні 80 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з ТОВ «Фуд Стандарт» на користь держави підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 2942 гривні 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved