Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Луцький міський центр зайнятості свій позов мотивує тим, що згідно наказу №46 о/с від 09.03.2016 року Головного управління Національної поліції у Волинській області [PERSON] було звільнено з посади капітана поліції, старшого інспектора Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції відповідно до п.5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність. 24.03.2016 року Луцьким міським центром зайнятості [PERSON] було надано статус безробітного та 31.03.2016 року призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно п. 1,3,4 ст.22 та п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», як застрахованій особі, з урахуванням страхового стажу. За період перебування на обліку у Луцькому міському центрі зайнятості [PERSON] отримав допомогу по безробіттю з 31.03.2016 року по 25.04.2016 року загальною сумою 2433,53 грн. Згідно поданих [PERSON] документів встановлено, що відповідно до постанови Волинського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року, витягу з наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №96 о/с від 16.05.2016 року, його поновлено на роботі на посаді капітана поліції, старшого інспектора Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції з 09.03.2016 року, що співпадає з періодом перебування [PERSON] на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості як безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Між Луцьким міським центром зайнятості і Головним управлінням Національної поліції у Волинській області по даній справі відсутні господарські правовідносини, а тому даний спір про стягнення грошових коштів, виплачених як матеріальне забезпечення [PERSON], внаслідок поновлення його на роботі за рішенням суду підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області в користь Луцького міського центру зайнятості виплаченого матеріального забезпечення в розмірі 2433,53грн. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви від 24.03.2016р. (а.с. 19) та наданих документів [PERSON] Луцьким міським центром зайнятості було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. В період перебування на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості [PERSON] звертався до суду із позовом про поновлення на роботі та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу. На підставі постанови Волинського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року, [PERSON] поновлено на роботі на посаді капітана поліції, старшого інспектора Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції з 09.03.2016 року, про що свідчить витяг з наказу Головного управління Національної поліції у Волинській області №96 о/с від 16.05.2016 року. Оскільки даний період співпадає з періодом перебування [PERSON] на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості та виплатою допомоги по безробіттю, то виплачена [PERSON] допомога підлягає до повернення. (а.с. 12-18). Актом № 113 від 17.05.2016р. за результатами розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення (а.с. 10) виявлено, що [PERSON] поновлено на роботі на підставі постанови Волинського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року. Вирішено припинити реєстрацію безробітного [PERSON] та прийняти рішення щодо повернення коштів за рахунок роботодавця у повному обсязі. Відповідно до пункту 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Як було зазначено вище, наказом № 96-ос від 16.05.2016р. Головного управління Національної поліції у Волинській області, [PERSON] на підставі постанови суду, поновлено на роботі на посаді капітана поліції, старшого інспектора Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції з 09.03.2016 року (а.с. 11). Оскільки [PERSON] перебував у трудових відносинах з Головним управлінням Національної поліції у Волинській області, відповідачем у справі, то саме з нього підлягають до стягнення кошти, виплачені [PERSON] в якості допомоги по безробіттю. Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю, згідно акту розслідування страхових випадків №113 від 17.05.2016р., визначено суму коштів, яка підлягає до повернення, а саме: 2433,53грн. (а.с. 8). Відповідачу було направлено повідомлення про повернення зазначеної суми коштів (а.с. 6), проте в добровільному порядку вони повернуті не були. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача, як з роботодавця [PERSON], підлягають до стягнення кошти, виплачені останньому як допомога по безробіттю, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від слати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved