Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють, у зв`язку з чим, за період з 01.04.2014 року по 30.06.2019 року утворилась заборгованість у сумі 21434,40 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також стягнути понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг ЗМР. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають за вказаною адресою та на підставі особового рахунку №\~ [NUMBER] користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01.04.2014 року по 30.06.2019 року у них утворилась заборгованість в сумі 21434,40 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою про заборгованість. (3-4,5) Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Рішення Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є акт органу місцевого самоврядування, який є обов`язковим для виконання на території м. Запоріжжя та є підставою для виникнення правовідносин між КП «Водоканал» та споживачами по водопостачанню та водовідведення, а відтак і по сплаті вищевказаних послуг. На підставі ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 67, 68\~ЖК України наймач квартири зобов`язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації. Відповідно до ч.3 ст.815\~ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Стаття 543\~ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов`язань по оплаті за спожиту воду та послуги каналізації. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача борг за спожиту воду та послуги каналізації за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2019 р. у сумі 21434,40 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved