Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

комунальне підприємство «Міськтепловоденергія» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що підприємству надає відповідачу послуги за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER]. Відповідач отримує від підприємства послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення які використовує для власних потреб та не відмовляється від них у встановленому законодавством порядку, періодично їх оплачує. В порушення своїх зобов`язань по сплаті послуг відповідач не сплачує надані підприємством послуги, в зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.02.17 р. по 31.12.19 р. в сумі 31311,96 грн., в т.ч.: за опалення - 23802,18 грн., за холодну воду - 1486,54 грн., за гарячу воду - 4380,27 грн., за водовідведення - 1642,97 грн. Позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в сумі 31311,96 грн. та судові витрати по справі за сплату судового збору в сумі 2021,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, просить позов задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся своєчасно судовими повістками по проживання зазначеному в позовній заяві, через оголошення в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі, на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив позивач в своїй заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є споживачем послуг, які надає позивач, особовий рахунок № [NUMBER] оформлено на відповідача. Позивач надає позивачу послуги за вказаною адресою. Як встановлено судом фактично договір між сторонами про надання комунальних послуг не укладено. Ч. 5 ст. 13 закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 закону України «Про житлово-комунальні послуги»(в редакції закону від 09.11.2017 р. № 2189-VIII) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Судом встановлено, що відповідач по справі в порушення умов діючого законодавства не проводив своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті послуги, які надав позивач за період з 01.02.17 р. по 31.12.19 р. в зв`язку з чим виникла заборгованість сумі 31311,96 грн., в т.ч.: за опалення - 23802,18 грн., за холодну воду - 1486,54 грн., за гарячу воду - 4380,27 грн., за водовідведення - 1642,97 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку(а.с.3), яка приєднана позивачем в обґрунтування позовних вимог. Розмір заборгованості відповідачем не оспорено. Ч.1 ст. 10 ст.9 закону України «Про житлово-комунальні послуги»(в редакції закону від 09.11.2017 р. № 2189-VIII) встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved