Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначив, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, постійні суперечки та сварки, які закінчуються взаємними образами на очах у дітей. Вони мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та сімейні цінності. Внаслідок цього проживання однією сімєю з відповідачем припинилося, фактично припинились шлюбні та сімейні відносини, спільного господарства вони не ведуть. Вважає, що спільне життя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити його інтересам, інтересам їх дітей та загальним засадам сімейних відносин. Спору щодо спільно придбаного під час шлюбу майна, на час подання даного позову до суду, між ними немає. Він бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та приймати участь у їх вихованні. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Просив суд їх шлюб з відповідачем розірвати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, відповідач позовні вимоги визнала. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 07.12.2018 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 21.12.2018 року. 22.12.2018 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.30 год. 14.01.2019 року, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Ухвалою судді від 31.01.2019 року закінчено підготовку справи до судового розгляду та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні о 13.00 год. 28.02.2019 року. У зв'язку з заявленим відповідачем клопотанням, розгляд справи відкладений на 09.00 год. 22.03.2019 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 16 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 263 (а.с. 4). Під час перебування у шлюбних відносинах в сторін народились діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). V. Оцінка суду. Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що відповідачу необхідно залишити прізвище «[PERSON]», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved