Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Керівник Калинівської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» в інтересах держави-в особі Калинівської РДА, як органу, який є розпорядником коштів для фінансування Калинівської ЦРЛ до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, потерпілої від злочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що прокурором, в межах наданих повноважень, отримано інформацію із Калинівської центральної районної лікарні про те, що у період з 10 лютого по 15 березня 2017 року на лікуванні в травматологічному відділенні Калинівської ЦРЛ перебував [PERSON], який отримав тілесні ушкодження внаслідок травми на виробництві. Відповідно до посадової інструкції, затвердженої 28.10.2016 року директором [PERSON], [PERSON] є службовою особою та відповідно до п.п. 2.3 керує роботою підсобних працівників під час навантаження, вивантаження вантажів і розташування їх в середині складу, відповідно до п.п. 2.9. дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку та правил і норм безпеки з охорони праці, відповідно до п.п.3.6. повинен знати правила організації вантажно-розвантажувальних робіт, п.п.3.8 повинен знати законодавчі та нормативно-правові акти з охорони праці та пожежного захисту під час зберігання і переміщення матеріалів, та відповідно до п.п.3.10 повинен знати правила і норми охорони праці та правила техніки безпеки. Так, 10.02.2017 року біля 14:00 год. [PERSON], порушуючи вимоги п.5.1 ГОСТ 12.3.009-76 «Роботи вантажо - розвантажувальні», загальні вимоги безпеки, п.2.9 Посадової інструкції комірника TOB «Термінус» затвердженої наказом директора [PERSON] від 28.10.2016 року, ч.3 р.1 п. 5 , Правил охорони праці під час вантажо - розвантажувальних робіт, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 19.01.2015 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 03.02.2015 №124\\26569, з метою пришвидшити процес розвантаження автомобіля, маючи намір опустити гідравлічний борт, не знаючи органів керування, самовільно втрутився в роботу автомобільного підйомника, натиснув невірну кнопку на пульту керування гідравлічним бортом автомобіля «МАН» д.н. [NUMBER], внаслідок чого, замість горизонтального опускання, було увімкнено механізм його відкривання і верхня сторона гідравлічного борта опустилася та піддон із заготовками для виробництва дверей, упав на землю, травмувавши ліву ногу підсобного робітника TOB «Термінус» [PERSON], який у той момент знаходився перед піддоном та виконував свої функціональні обов'язки. Згідно висновку експерта № 74\\80 від 23.05.2017 року у [PERSON] мало місце тілесне ушкодження у вигляді відкритого поперечного уламкового перелому нижньої третини діафаза обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. Дане ушкодження по давності утворення відповідає строку, вказаному в постанові і виникло від дії тупого твердого предмету (предметів) та являлося небезпечним в момент спричинення, тому належить до тяжкого тілесного ушкодження. Згідно довідки Калинівської ЦРЛ потерпілий від злочину [PERSON] лікувався в травматологічному відділенні Калинівської ЦРЛ в період з 10 лютого до 15 березня 2017 року. Загальна вартість лікування за вказаний період становить 8339,78 грн. Вироком Калинівського районного суду від 13.06.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.272 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят ) грн. Службові особи Калинівської ЦРЛ своєчасно не звернулись до суду із позовом про стягнення з особи, яка вчинила злочин, витрат на лікування потерпілого від злочину, чим виявила бездіяльність, а тому прокурор звернувся в суд з даним позовом. В судове засідання керівник Калинівської місцевої прокуратури не з'явився, проте від прокурора Борисової І.Ю. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник Калинівської районної державної адміністрації на підставі довіреності [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності в порядку письмового провадження. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. В зв'язку з неявкою учасників судового процесу в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.197 ЦПК України не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що вироком Калинівського районного суду від 13.06.2017 року (справа № 132/1570/17) відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.272 ч.1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят ) грн. Даний вирок набрав законної сили 14.07.2017 року. Внаслідок злочинних дій відповідача, [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритого поперечного уламкового перелому нижньої третини діафаза обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. Згідно висновку експерта №74/80 від 23.05.2017 року дане ушкодження належить до тяжкого тілесного ушкодження. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною першою, частиною третьою статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначене Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, із змінами від 19.09.2012 року (надалі - Порядок). Згідно з пунктами 2, 3 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної карти стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Крім того, пунктом 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. У зв'язку з цим, відповідач своїми діями порушує матеріальні інтереси територіальних громад Калинівського району Вінницької області. Пунктом 6 вищезазначеного Порядку також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Згідно з частиною четвертою статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що між діями [PERSON] та перебуванням потерпілого [PERSON] на лікуванні існує причинний зв'язок. Враховуючи вищевикладене, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого, яке було надано останньому внаслідок завдання тілесних ушкоджень в результаті протиправних дій [PERSON] Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved