Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання. Позов мотивований тим, що житлове помешкання за адресою: [ADDRESS] , де фактично зареєстрований та проживає відповідач, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП Вінницької міської ради «ВМТЕ». Відповідач, регулярно порушуючи умови п. 18 вищевказаних Правил та п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», станом на 01.03.2020 року заборгував за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в загальній сумі 11 963,81 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку [NUMBER]. Згідно з ухвалою суду від 28.05.2020 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлявся судом про відкриття провадження в справі, відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо надання послуг та виконання зобов`язань. Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є теплопостачальним підприємством, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов, визначених «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 (надалі - Правила), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VIII (далі - Закон від 09.11.2017 р.). Житлове помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де фактично зареєстрований та проживає відповідач забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП BMP «ВМТЕ». Відповідач, регулярно порушуючи умови п. 18 вищевказаних Правил та п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», станом на 01.03.2020 року заборгував за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в загальній сумі в загальній сумі 11 963,81 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку [NUMBER]. Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. (Правовий висновок ВСУ по справі 6-59цс13 від 30.10.2013 p.). Подібна позиція зазначена у правовому висновку ВСУ по справі 6-68цс12 від 20.06.2012 р. Так, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у виді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з п. 3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). Абзацом 1 ч. 4 ст. 13 Закону визначено, що з пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Верховним судом України ухвалою № 6-22442св08 від 19.05.2010 р. визначено, що договірні відносини між сторонами, які випливають із договору про користування тепловою енергією, фактично існують незалежно від того чи укладений договір у письмовій формі. Тобто, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 6-8 Закону, Постанови № 630 вбачається, що умови Типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень, врегулювати свої відносини на власний розсуд, а лише мають право конкретизувати його умови. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України, ст.ст. 7, 8 Закону (аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 № 6-110цс12). КП BMP «ВМТЕ» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, опублікувавши у Вінницькій газеті № 32 від 03.08.2018 р. типові договори приєднання. Після цієї публікації вважається, що вони укладені між КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» та кожним споживачем - фізичною особою. Зміст договору також розміщено на веб-сайті підприємства http://vmte.vn.ua. За період з 01.04.2017 року по 29.02.2020 року відповідачу нарахована сума боргу в розмірі 13 106,85 грн., з них: 11963,81 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 449,63 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості; 693,41 грн. - суми втрат від інфляції. В добровільному порядку відповідач сплатити борг відмовляється. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved