Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Чернівецької міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Чернівецької міської ради про визнання права власностіВ обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона являється власником квартири [ADDRESS] , що складається з 1 житлової кімнати, загальною площею 33,78 кв.м, в тому числі житловою площею 13,70 кв.м.; коридор площею 6,8 кв.м. загального користування з квартирою № [ADDRESS] ; вбиральня площею 1,8 кв.м, коридор площею 10,8 кв.м. загального користування з квартирою [ADDRESS] та № [ADDRESS] ; квартира, розташована на другому поверсі двохповерхового житлового будинку, який відповідно до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №364/8 від 17.05.2005 року і додатку №3 до цього рішення, віднесена до переліку триквартирних будинків, що знімаються разом із допоміжними приміщеннями, господарськими будівлями та спорудами, із балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівці та була переведена у власність власникам квартир. Вказують, що 05.09.2018 року експертом з технічного обстеження будівель і споруд, [PERSON] було проведено обстеження крокв`яної систему та покрівлі будинку [ADDRESS] , у результаті чого установлено, що конструктивні елементи крокв`яної системи і покрівлі знаходяться в незадовільному технічному стані; позивачу було рекомендовано провести капітальний ремонт покрівлі. Вказує, що на підставі висновку, вона в осінній період 2018 року, за власні кошти провела реконструкцію конструктивних елементів крокв`яної системи та покрівлі будинку та провела реконструкцію квартири [ADDRESS] із влаштуванням мансардних приміщень та зміною конфігурації даху будинку та після проведення невідкладних першочергових робіт по ремонту даху в передзимовий період, про проведену реконструкцію повідомила Управління державно-будівельної інспекції Чернівецької міської ради, які в ході проведення позапланової перевірки 26.12.2018 року склали акт №59 щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, під час виконання підготовчих та будівельних робіт та встановили, що нею порушено законодавство в частині проведення будівельних робіт із реконструкції квартири [ADDRESS] по влаштуванню мансардних приміщень та зміною конфігурації даху будинку [ADDRESS] , без набуття права на виконання будівельних робіт;и про що, відповідно було складено адміністративний протокол та на підставі постанови №48/389/18-01/12 від 26.12.2018 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності і призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 10200,00 грн., які нею сплачені у відповідності до квитанції №ПН 1561608 від 09.01.2019., в строк визначений в постанові по справі про адміністративне правопорушення. За результатами проведених будівельних робіт та реконструкції квартири нею замовлено та виготовлено технічний паспорт квартири спільного заселення [ADDRESS] , згідно з яким квартира складається з двох кімнат житловою площею 26,60 кв.м., у тому числі 1-а кімната 14,80 кв.м., 2-а кімната 11,80 кв.м., кухні площею 9,20 кв.м., вбиральні площею 0,72 кв.м., суміщений санвузол 2,70 кв.м., коридор площею 4,30; 4,46 кв.м. та коридор площею 8,30 кв.м., загальна площа квартири становить 57,98/56,78 кв.м. Зазначає, що з метою введення в експлуатацію квартири [ADDRESS] вона звернулась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, які листом №с-26/18-1/11 від 05.02.2019 року повідомили, що станом на даний час механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів, збудованих самочинно, чинним законодавством України не передбачено. Відповідно до абзацу першого пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведеного технічного обстеження такого об`єкта. Відповідно до технічного висновку №07/18 про стан будівельних конструкцій та відповідність реконструкції квартири [ADDRESS] вимогам архітектурно-будівельних, санітарно-технічних та протипожежних норм, встановлено, що реконструкція квартири [ADDRESS] з влаштуванням житлових приміщень в об`ємі горища в основному відповідає архітектурно-будівельним, санітарно-технічним та протипожежним нормам; стан будівельних конструкцій та інженерних мереж оцінюється як задовільний; рекомендовано об`єкт до здачі в експлуатацію після виконання проектних рекомендацій. Вважає, що реконструкція квартири [ADDRESS] з влаштуванням житлових приміщень в об`ємі горища по [ADDRESS] не порушує прав інших осіб, виконані будівельні роботи не мають негативного впливу на несучі і огороджуючі конструкції будівлі та прилеглу територію. Визнання права власності необхідне їй для належного оформлення права власності на квартиру. Просить, позовні вимоги задовольнити. Рух справи та позиція сторін в судовому засіданні Відповідачем, Чернівецькою міською радою, у встановлений судом строк в суд надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнано; просили відмовити в їх задоволенні. Представником позивача [PERSON] , адвокатом Беженар О.Ф. надано відповідь на відзив. Представник відповідача Чернівецької міської ради Баланецький О.Д. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що будинок на [ADDRESS] , знаходиться в межах комплексної охоронної зони Центрального історичного ареалу м. Чернівці, а також в межах буферної зони пам`ятки культурної спадщини, занесеної до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Оскільки пам`ятком охоронним законодавством передбачено використання історичних ареалів та обмеження господарської діяльності на їх території, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги вважають безпідставними, просили відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач просить визнати право власності на горище загального користування в багатоквартирному будинку. Самочинна реконструкція здійснена за рахунок горища, тобто за рахунок спільного майна співвласників багатоквартирного будинку, що порушує їх права та інтереси, які є співвласниками будинку та співкористувачами горища. Крім того, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали суду письмові пояснення (а.с.90-94, 125-128, 132-135). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] , адвокат Єремейчук А.А., в судовому засіданні позовні вимоги вважає безпідставними, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем самочинна реконструкція здійснена за рахунок горища, тобто за рахунок спільного майна співвласників багатоквартирного будинку, що порушує його права та інтереси, які є співвласниками будинку та співкористувачами горища. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду поступила письмова заява з клопотанням розглянути справу в їх відсутність, вирішення спору по суті залишили на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом і перевірка їх доказами Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] згідно паспорта громадянина України (а.с.7). У відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Гандабурою Г.П., позивач [PERSON] є власником квартири спільного заселення [ADDRESS] , що складається з 1 житлової кімнати, загальною площею 33,78 кв.м., в тому числі житловою площею 13,70 кв.м.; коридор площею 6,8 кв.м. загального користування з квартирою № [ADDRESS] ; вбиральня площею 1,8 кв.м, коридор площею 10,8 кв.м. загального користування з квартирою [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с.9-10), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11). Квартира спільного заселення [ADDRESS] розташована на другому поверсі двохповерхового житлового будинку, який відповідно до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №364/8 від 17.05.2005 року та додатку №3 до цього рішення, віднесена до переліку триквартирних будинків, які знімаються разом з допоміжними приміщеннями, господарськими будівлями та спорудами з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівці та переведена у власність власникам квартир (а.с.12). З висновку складеного експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] 05.09.2018 року в акті обстеження стану основних конструктивних елементів крокв`яної системи та покрівлі по [ADDRESS] , встановлено, що конструктивні елементи крокв`яної системи та покрівлі знаходяться в незадовільному технічному стані, рекомендовано провести капітальний ремонт покрівлі (а.с.8). Позивачем [PERSON] за власні кошти в 2018 році була проведена реконструкція конструктивних елементів крокв`яної системи, покрівлі будинку та реконструкція квартири [ADDRESS] з влаштуванням мансардних приміщень та зміною конфігурації даху будинку, про що вона повідомила Управління державно-будівельної інспекції Чернівецької міської ради. 26.12.2018 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за результатами позапланової перевірки. З метою усунення виявлених порушень вимагали привести об`єкт будівництва по [ADDRESS] у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства в термін до 26.02.2019 року (а.с.65). Управління державно-будівельної інспекції Чернівецької міської ради, було складено акт №59/26.12.2018 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт реконструкції квартири [ADDRESS] з влаштуванням мансардних приміщень [ADDRESS] (а.с.13-18), та встановили, що позивачем порушено законодавство в частині проведення будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] без набуття права на виконання будівельних робіт, про що складено адміністративний протокол від 26.12.2018 року (а.с.19-20). Постановою №48/389/18-01/12 від 26.12.2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. (а.с.21-22), які позивач сплатила у відповідності до квитанції №ПН 1561608 від 09.01.2019 року (а.с.23). Відповідно до направлення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради для проведення планового (позапланового) заходу №18-3/7-114.2/19 від 07.03.2019 року для здійснення позапланової перевірки реконструкції квартири [ADDRESS] щодо дотримання суб`єктом містобудування [PERSON] вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності (а.с.66). Згідно технічного паспорта квартири спільного заселення [ADDRESS] , квартира складається з двох кімнат житловою площею 26,60 кв.м., у тому числі 1-а кімната 14,80 кв.м., 2-а кімната 11,80 кв.м., кухні площею 9,20 кв.м., вбиральні площею 0,72 кв.м., суміщений санвузол 2,70 кв.м., коридор площею 4,30; 4,46 кв.м. та коридор площею 8,30 кв.м., загальна площа квартири становить 57,98/56,78 кв.м. (а.с.24-28). З технічного висновку складеного експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] про стан будівельних конструкцій та відповідність реконструкції квартири [ADDRESS] вимогам архітектурно-будівельних, санітарно-технічних та протипожежних норм вбачається, що реконструкція квартири [ADDRESS] з влаштуванням житлових приміщень в об`ємі горища в основному відповідає архітектурно-будівельним, санітарно-технічним та протипожежним нормам; стан будівельних конструкцій та інженерних мереж оцінюється як задовільний; рекомендовано об`єкт до здачі в експлуатацію після виконання проектних рекомендацій (а.с.29 - 46). У відповідності до довідки №249 від 28.12.2018 року, при обстеженні в натурі квартири [ADDRESS] встановлено, що її загальна площа складає 56,78 кв.м., в тому числі 2 житлові кімнати площею 26,60 кв.м., інвентаризаційна вартість самочинно обладнаної мансарди за рахунок частини горища з врахуванням коефіцієнтів індексації становить 70718,00 грн. (а.с.47). Позивач [PERSON] , з метою введення в експлуатацію квартири [ADDRESS] зверталась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, які листом №с-26/18-1/11 від 05.02.2019 року повідомили, що станом на даний час механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів, збудованих самочинно, чинним законодавством України не передбачено. Відповідно до абзацу першого пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведеного технічного обстеження такого об`єкта (а.с.48). Також, згідно інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 05.03.2019 року, на позивача [PERSON] за проведення будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] з влаштуванням мансардних приміщень та зміною конфігурації [ADDRESS] , без набуття права на виконання будівельних робіт, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, шляхом приведення об`єкта «Реконструкція квартири [ADDRESS] з влаштуванням мансардних приміщень та зміною конфігурації даху будинку [ADDRESS] » у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства в термін до 26.02.2019 року (а.с.54). Власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.103). Крім того, Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин на звернення [PERSON] , повідомили, що управлінням не надавалось містобудівних умов та обмежень на реконструкцію будинку [ADDRESS] (а.с.113), а виходом на місце за вказаною адресою виявлено, що власникомквартири [ADDRESS] самочинно виконано будівельні роботи, а саме реконструкцію даху з зміною конфігурації та влаштовано житлові приміщення в об`ємі горища (а.с.117). Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю 28.12.2018 року на звернення [PERSON] , повідомили, що в ході проведення позапланової перевірки встановлено, що [PERSON] проведені будівельні роботи з реконструкції квартири [ADDRESS] з влаштуванням мансардних приміщень та зміною конфігурації даху [ADDRESS] , без набуття права на виконання будівельних робіт (а.с.114). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами статті 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 375 ч. 3 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 373 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до положень частин першої, другої статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. При розгляді справ, пов`язаних із самочинним будівництвом, слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону України «Про містобудування», спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. Згідно частини четвертої статті 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Не може бути застосовано правила статті 376 ЦК України при вирішенні справ за позовами:- про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир; - про визнання права власності на самочинно збудовані тимчасові споруди; - про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда тощо). Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Отже, звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право (пункт 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»). Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. Наведене визначено правовою позицією ВСУ (ВС/КЦС від 10 жовтня 2018 року № 520/17520/14-ц; правова позиція у справі № 6-159 цс15). Частиною 3 ст.375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно з ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів: раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення рівня ефективності та іншого використання земельних ділянок; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; інформування через засоби масової інформації громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об`єктів; участь громадян, об`єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об`єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством. Встановлено ч.1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності передбачає дотримання певної процедури, з якою закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, при застосуванні цієї норми суд повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 та від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15. У відповідності до містобудівної документації «Коригування історико - архітектурного опорного плану і проекту зон охорони пам`яток та визначення меж і режимів використання історичних ареалів м. Чернівців», затвердженої рішенням Чернівецької міської ради від 28.02.2007 р. №252 та наказом Міністерства культури і туризму України від 16.06.2007 р. №661/0/1607, будинок на [ADDRESS] в знаходиться в межах комплексної охоронної зони Центрального історичного ареалу м. Чернівці, а також в межах буферної зони пам`ятки культурної спадщини, занесеної до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Комплексна охоронна зона встановлена з метою охорони і доцільного використання унікального за своєю цінністю історико-містобудівного утворення м. Чернівці, насиченого пам`ятками культурної спадщини всіх видів, типів і категорій. Комплексна охоронна зона створена як зона спеціального режиму використання історичного центру для збереження його індивідуального образу, цілісності і неповторності всього історичного середовища, тобто - традиційного характеру середовища, як це вимагається чинним законодавством. Пріоритетним напрямом діяльності в межах цієї території є збереження пам`яток та об`єктів культурної спадщини, а також традиційного характеру середовища, містоформуючої ролі архітектурної спадщини. З історико-архітектурного опорного плану м. Чернівців (оцінка забудови), вбачається, що будівля за адресою [ADDRESS] є об`єктом фонової забудови, що представляє собою рядові історичні будівлі, які є традиційною масовою забудовою історичної частини населеного місця, що фіксує історичне розпланування і є за своїм масштабом і архітектурою органічною складовою історичного середовища. Вона не має самостійної художньої цінності, але разом з пам`ятками і значними (цінними) історичними будівлями складає цілісні містобудівні утворення. Вся містобудівна документація, що розробляється на цю територію чи на її частини підлягає обов`язковому погодженню з органом охорони культурної спадщини, проте в матеріалах справи відсутнє погодження органу охорони культурної спадщини самочинно виконаної реконструкції квартири із зміною об`ємних - планувальних рішень будівлі; будівництво (реконструкція) квартири [ADDRESS] здійснена без відповідної затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», права та інтереси інших співвласників будинку [ADDRESS] порушено. Враховуючи також і те, що способами захисту передбачені ст. 16 ЦК України не передбачено визнання самочинно прибудовану надбудовану будівництво, та враховуючи те, що в технічному паспорті спірного будинковолодіння, вбачається позначка «самовільно побудована», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів встановив, що позивачем не доведено факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed