Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Чернігівський професійний ліцей залізничного транспорту звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку та комунальні послуги, в подальшому зменшили розмір позовних вимог, остаточно просили стягнути борг в сумі 3 433,49 грн, а також понесені судові витрати (а.с.2-5, 50-51). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, відповідно до договору від 01.09.2011 року та договору найму житла від 01.09.2018 року проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , який знаходиться на балансі та утриманні Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту. Рахунок на оплату за проживання в гуртожитку включає плату за ліжко-місце та відшкодування витрат за комунальні послуги. Вартість ліжко-місця за проживання в гуртожитку ліцею по договорах найму становить 350 грн. Відповідач оплату за проживання та надані послуги з січня 2017 року сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, а тому станом на 30.04.2019 року виникла заборгованість в сумі 3 433,49 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 11.04.2019 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити. Пояснила, що борг за надані послуги нею погашено в повному обсязі. Вказала, що в акті звірки нарахування та виплати вартості комунальних послуг зазначені всі здійснені нею оплати за дані послуги. Також у спірний період їй надавалась субсидія, виплату якої було безпідставно припинено за повідомленням позивача. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Відповідно до свідоцтва про право власності від 23.10.2015, приміщення гуртожитку та їдальні за адресою: [ADDRESS] є державної власністю та належить державі в особі Міністерства освіти і науки України (а.с.17-19). 01 вересня 2011 року між уповноваженою власником гуртожитку особою та [PERSON] укладено типовий договір про спільне володіння та користування неподільним і загальним майном гуртожитку (а.с.8-10). Згідно договору найму житла від 01.09.2018 року відповідач [PERSON] прийняла в строкове платне користування 1 місце в кімнаті гуртожитку №317-М (а.с.11-12). Наказом директора Чернігівського професійного ліцею залізничного транспорту №59 від 04 серпня 2016 року встановлено щомісячну вартість одного ліжко-місця за проживання в гуртожитку ліцею по договорах найму, в сумі 350 грн (а.с.21). Згідно з довідки Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 18.02.2019 року, [PERSON] призначалась субсидія на оплату житлово-комунальних послуг на період з січня 2018 року по листопад 2018 року (а.с.64). Згідно довідок позивача від 16.03.2018 року та 20.01.2019 року адміністрація ліцею повідомляла відповідача про наявність боргу за проживання в гуртожитку (а.с.22,23). Також, 22.01.2019 року складено акт звірки нарахування та виплати відшкодування вартості комунальних послуг, про що повідомлено відповідача (а.с.24). Крім того, на заяву [PERSON] від 15.02.2019 року позивачем було направлено лист щодо наявності заборгованості за проживання в гуртожитку (а.с.28,29). Відповідно акту звірки нарахування та виплати вартості комунальних послуг (а.с.52-54) станом на 30.04.2019 року заборгованість за проживання та відшкодування витрат на комунальні послуги, з урахуванням субсидії, [PERSON] становить 3 433,49 грн. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно ст. 130 Житлового кодексу України, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п.3.3 Положення про учнівський гуртожиток, оплата за проживання в гуртожитку осіб здійснюється в порядку, встановленому адміністрацією навчального закладу на підставі економічного обґрунтованих калькуляцій кошторисів, характеристики врахування мешканців, динаміки діючих цін, відповідно до державних норм, тарифів на комунальні послуги (а.с.13-16). Згідно п. 5.2 Положення, мешканці гуртожитку зобов`язані своєчасно вносити платню у встановлених розмірах за проживання, користування майном та платними послугами. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про жилово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно ч.ч.1,3 ст.820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. Відповідачем не спростований розрахунок позивача щодо розміру заборгованості станом на 30.04.2019 року в сумі 3 433,49 грн, не надано суду доказів про своєчасну та в повному розмірі оплату отриманих послуг. Отже, відповідачем порушено зобов`язання щодо своєчасності та необхідності оплати за проживання в гуртожитку та комунальні послуги, а тому вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. V. Розподіл судових витрат Відповідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких підстав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved