Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача 1. Виклад позиції позивача. 19.06.2018 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою в інтересах [PERSON], в якій просить визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації і одержання свідоцтв про право власності на земельну частку (пай) за [NUMBER], загальною площею 2,2525 га, в тому числі 0,9728 га ріллі та 1,2797 га багаторічних насаджень, розташованих за межами населеного пункту на території Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в процесі роздержавлення та приватизації земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області після смерті [INFO] [PERSON], який прийняв, але не оформив спадщину після смерті [INFO] [PERSON] Мотивуючи позовні вимоги [PERSON] зазначив, що [INFO] помер племінник позивача [PERSON], який по день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із права на незавершену приватизацію його спадкодавцем - матір'ю [PERSON] земельної ділянки (частки, паю) за [NUMBER] площею 2,2525 га, в тому числі 0,9728 га ріллі та 1,2797 га багаторічних насаджень, що знаходиться за межами населеного пункту на території Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району і виділені спадкодавцю [PERSON] відповідно до розпоряджень Шаргородської районної державної адміністрації від 30 серпня 2006 року за №388 та від 08.10.2008 року за №413. Спадкоємцем зазначеного майна за заповітом є син останньої [PERSON], а після його смерті позивач є спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців немає. Рішенням Шаргородського районного суду від 23.04.2018 року встановлено факт постійного проживання позивача з [PERSON] на час відкриття спадщини, що мало місце [INFO]. При оформленні спадщини на земельні частки (паї) встановлено, що спадкодавець [PERSON] - [PERSON] була працівником та акціонером СВАТ ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії і включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) в ході роздержавлення та приватизації земель СВАТ. Зазначене підтверджується наявністю прізвища [PERSON] за порядковим номером 78 в додатках №3 та №4 до розпорядження Шаргородської РДА від 08.10.2008 року №413 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок, проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки». При житті [PERSON] розпочала приватизацію земельних ділянок в процесі роздержавлення та приватизації земель СВАТ ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території Рахнівсько-Лісової сільської ради, але не встигла завершити, так як померла. Не встиг оформити свої спадкові права і [PERSON], оскільки також помер. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки через відсутність державних актів чи інших правовстановлюючих документів про право власності на ці земельні ділянки. Про те, що означені земельні ділянки не є самовільно зайнятими, свідчить наявність розпоряджень Шаргородської районної державної адміністрації від 30.08.2006 року №388 «Про затвердження проекту роздержавлення та приватизації земель сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території Рахнівсько-Лісової сільської ради», від 08.10.2008 року №413 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок, проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», тобто рішень про передачу у власність земельних ділянок. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не прибули. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 26.02.2018 року (а.с.25), подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності та про підтримання позову у повному обсязі (а.с.34). 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач - Рахнівсько-Лісова сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 20.06.2018 року до суду не подала. 05.07.2018 року представником відповідача - Рахнівсько-Лісової сільської ради - сільським головою Мудриком В.В. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника Рахнівсько-Лісової сільської ради, у якій також зазначив про те, що відповідач позов [PERSON] визнає та не заперечує щодо його задоволення (а.с.32). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 06.07.2018 року подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.34). 2. 04.05.2018 року представник відповідача Рахнівсько-Лісової сільської ради - сільський голова Мудрик В.В. подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради та про визнання у повному обсязі позовних вимог [PERSON], не заперечує щодо ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. (а.с.32). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 20.06.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 09.07.2018 року (а.с.28). 2. В підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд задовольнив клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутності та у відсутності позивача і вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача [PERSON] та його представника [PERSON], представника Рахнівсько-Лісової сільської ради. 3. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, - немає. 4. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у підготовчому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом права на завершення приватизації і одержання свідоцтв про право власності на земельні ділянки, які регламентують порядок набуття права на спадщину. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що [INFO] в с. Рахни-Лісові померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.15), яка по день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Згідно із записом в погосподарській книзі на погосподарському номері на день смерті спадкодавця проживав та був зареєстрований син - [PERSON] (а.с.14, на звороті). [INFO] помер син [PERSON] та племінник позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). [PERSON] при житті зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право, заповіла своєму синові [PERSON], що підтверджується заповітом від 23.05.2006 року, посвідченим секретарем виконкому Рахнівсько-Лісової сільської ради та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за №399, який на день смерті заповідача не змінено і не відмінено (а.с.16). Спадкоємець [PERSON] за заповітом - [PERSON] спадщину після смерті останньої прийняв, проте не оформив, оскільки помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10) та довідкою, виданою виконкомом Рахнівсько-Лісової сільської ради 15.02.2018 року №26 (а.с.14, на звороті). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дядько - позивач [PERSON] (9, 11-13), інших спадкоємців немає, батько [PERSON] та брат позивача по лінії матері - [PERSON] помер 12.03.1966 року (а.с.14). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] належить, в тому числі, право на завершення приватизації на земельну ділянку за [NUMBER], загальною площею 2,2525 га, в тому числі 0,9728 га ріллі та 1,2797 га багаторічних насаджень, що знаходиться за межами населеного пункту на території Рахнівсько-Лісової сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в процесі роздержавлення та приватизації земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області [PERSON], спадщину якої прийняв, але не оформив [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON] Вказана обставина підтверджуються рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 23.04.2018 року про встановлення факту постійного проживання позивача [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що мала місце [INFO] (а.с.17-18). Відповідно до розпоряджень голови Шаргородської РДА від 30.08.2006 року за №388 «Про затвердження проекту роздержавлення та приватизації земель сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території Рахнівсько-Лісової сільської ради» та від 08.10.2008 року №413 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок, проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», затверджено проект роздержавлення та приватизації земель СВАТ, визначено землі, що підлягають поділу та передачі працівникам та пенсіонерам СВАТ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, затверджено протокол розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, які мають право на земельну частку (пай), затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), передано у власність земельні ділянки у розмірі частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно із списками (додатки 1, 2), прийнято рішення про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки спадкоємцям померлих громадян, що мали право на земельну частку (пай) згідно з додатками 3, 4 (а.с.19-20). Так, з додатку за №3 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список померлих громадян, державні акти на право власності на землю яких видаються спадкоємцям згідно чинного законодавства України», вбачається, що спадкодавець [PERSON] включена до Списку за №78; зазначено номер земельної частки (паю) - 332, площа ріллі в гектарах - 0,9728 (а.с.21-22). З додатку за №4 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список померлих громадян, державні акти на право власності на землю яких видаються спадкоємцям згідно чинного законодавства України», вбачається, що спадкодавець [PERSON] включена до Списку за №78; зазначено номер земельної частки (паю) - 332, площа багаторічних насаджень в гектарах - 1,2797 (а.с.23-24). Загальна площа земельної ділянки [NUMBER], право на приватизацію якої мала [PERSON], становить 2,2525 га. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до норм чинного на той час земельного законодавства України, проте документів про право власності на земельну ділянки не отримала, так як померла. Враховуючи що спадкодавець [PERSON] при житті не завершив процедуру приватизації земельної ділянки, виділеної [PERSON], спадкоємцем якої він є за заповітом і спадщину після смерті якої прийняв, то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку входить до складу спадщини після смерті [PERSON] Позивач [PERSON], який прийняв спадщину після смерті [PERSON], не може оформити спадщину на означену земельну ділянку через відсутність документів про право власності, у зв'язку із чим 27.02.2018 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК Масилюк Р.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.7-8). Рахнівсько-Лісовою сільською радою не продовжено позивачу процедуру приватизації означених земельних ділянок, що входять до складу спадщини після смерті [PERSON], оскільки, відповідно до норм діючого на сьогодні цивільного та земельного законодавства, це не входить до компетенції органу місцевого самоврядування. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України, ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, в тому числі внаслідок спадкування, та припинення права власності. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). У третю чергу право на спадкування мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу (ч.ч.1, 3, 4 ст.1268 ЦК України). В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. За приписами ст.ст.1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. VІ. Висновки суду Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв та не оформив [PERSON], у визначений законом спосіб не набула права власності на земельну ділянку [NUMBER], яка складається із двох земельних ділянок площею 0,9728 га ріллі та 1,2797 га багаторічних насаджень, оскільки не завершила процедуру їх приватизації та не отримала правовстановлюючих документів, то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку входить до складу спадщини після смерті [PERSON], яку прийняв позивач [PERSON] Визнання за позивачем права на завершення приватизації земельних ділянок не порушує права та інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідачем Рахнівсько-Лісовою сільською радою визнано позовні вимоги [PERSON], про подано до суду відповідну заяву, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. Оскільки право [PERSON] на оформлення його спадкових прав на спадщину померлого [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved