Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на земельні ділянки площами: 0,6006 га, 0,2411 га та 0,3233 га, які розташовані на території Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що після смерті [PERSON] позивач не може успадкувати вище вказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Представник відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без участі представника відділу Держгеокадастру. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 21 травня 2014 року померла [PERSON]. Свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ № 231218 видане 23 травня 2014 року виконавчим комітетом Карпилівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, актовий запис № 29. Після її смерті 21 травня 2014 року відкрилась спадщина, до складу якої входить: земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯИ № 438208 від 28 04.2010 року, сіножать площею 0,6006 га, яка розташована на території Карпилівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер 7422083000:30:198:3053; земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯИ № 438207 від 28.04.2010 року, рілля площею 0,2411 га, яка розташована на території Карпилівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер 7422083000:30:233:1343; земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯИ № 438209 від 28.04 2010 року, пасовище площею 0,3233 га, яка розташована на території Карпилівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер 7422083000:30:192:5031. Відповідно до довідки Карпилівської сільської ради Козелецького району. Чернігівської області, померла [PERSON], була зареєстрована та проживала за адресою [INFO], та на день смерті мала такий склад сім'ї проживала одна. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, який посвідчено 15 січня 2006 року секретарем виконавчого комітету Карпилівської сільської ради, яким належне їй майно заповідала позивачу у справі, [PERSON] та сестрі позивача, [PERSON] в рівних частинах кожному. Позивач у справі, [PERSON] як спадкоємець за заповітом на дану спадщину прийняв спадщину, оскільки звернувся з заявою про прийняття спадщини до Козелецького районного приватного нотаріуса [PERSON], витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 44870201 від 28 серпня 2016 року, однак через неможливість подати нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину оригінали Державних актів на право власності на землю, бо вони втрачені, позивач не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Доказом втрати правовстановлюючого документу на право власності на землю є оголошення в газеті «Новини Придесення», а також довідка зі столу знахідок, що Державні акти на право власності на землю, видані на імя [PERSON] до столу знахідок не надходили. Позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON], інший спадкоємець на спадкове майно за заповітом [PERSON], спадщину за заповітом не приймала, звернувшись з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, спадкоємців, що мають право на обовязкову частку у спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень Цивільного Кодексу України, зокрема: ст. 1216 спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкодавців); ст. 1218 до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ст. 1225 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення; ст. 1268 спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі наведенного та

Outcome: approved