Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання і водовідведення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку [NUMBER]. За відповідачем за період з 01.10.2009 року по 28.02.2018 року утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання у сумі 3722,35 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення у сумі 2757,51 грн. за період з 01.01.2001 року по 28.02.2018 року. Відповідачу було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як зазначила представник позивача, у зазначений термін боржник не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості. Також просила суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 683,14 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 149,82 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала представник позивача. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] і є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. За вимогами п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги - водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги - стягується по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К , відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 7-16) За даним особовим рахунком наявна заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.10.2009 року по 28.02.2018 року за надані послуги з централізованого водопостачання у сумі 3722,35 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення у сумі 2757,51 грн. за період з 01.01.2001 року по 28.02.2018 року. Крім того, представник позивача просила суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 683,14 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 149,82 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 19-22). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви в сумі 1 762 грн. (а.с.1) На підставі викладеного і

Outcome: approved