Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Територіальна громада м. Мелітополя в особі Мелітопольської міської ради Запорізької області звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, за участю заінтересованої особи - Мелітопольської державної нотаріальної контори. В заяві зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS] . З дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] спливло більше одного року, але за цей час ніхто зі спадкоємців [PERSON] щодо оформлення права на спадщину не звертався, за місцем проживання спадкодавця не проживав. Заявник просить суд визнати спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відумерлою та передати її у власність територіальної громади м. Мелітополя. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання представник заявника не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно актового запису про смерть № 8883 від 26 грудня 2015 року, складеного міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 14 червня 2007 року. Згідно інформації, наданої відділом реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] , місце проживання фізичних осіб не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрита спадкова справа. Згідно копії спадкової справи № 8/2019, відкритої після смерті [PERSON] , дана спадкова справа була відкрита за заявою доньки померлої - [PERSON] , яка на час смерті спадкодавця була зареєстрована і проживала разом із померлою матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини за законом. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спливло більше одного року. Разом із цим, судом також встановлена наявність спадкоємиці за законом після смерті [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявила про відмову від спадщини, а тому згідно положень чинного ЦК України є такою, що прийняла спадщину. Будь-які відомості про те, що ця спадкоємиця усунена від права на спадкування, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що є спадкоємиця, що прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку із цим така спадщина не може бути визнана судом відумерлою та не може бути передана територіальній громаді. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про неможливість задоволення заяви, оскільки відсутні передбачені законом підстави для визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed