Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третьої особи. 1.Виклад позиції позивача. 28.05.2020\~року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до [PERSON] про виключення відомостей як про батька дитини з актового запису про її народження, в якому просить виключити відомості про нього як батька з актового запису №314, складеного 26.12.2019 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про народження [INFO] [PERSON] ; стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що з 18.06.2011 року перебуває у шлюбі із відповідачем. За час шлюбу [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] . Так як він перебуває у шлюбі з відповідачем, то, відповідно до норм ст.ст.122, 133 СК України, у актовому записі про народження дитини, складеному Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 26.12.2019 року за №314, батьком дитини, народженої [PERSON] зазначено його, про що видано свідоцтво про народження [NUMBER] . Однак, у нього виникли підозри щодо того, що народжена [PERSON] дитина [PERSON] , може бути його сином, оскільки у відповідача були стосунки з іншим чоловіком. Для усунення будь-яких сумнівів щодо свого батьківства відносно дитини [PERSON] він замовив у ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» проведення генетичного дослідження. Відповідно до звіту тесту ДНК на батьківство, виконаного ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000», він як ймовірний батько, виключений у якості біологічного батька [PERSON] . Ймовірність батьківства становить 0%. \~ \~ \~ \~Вказані обставини змусили його звернутися із вказаним позовом до суду. В підготовчому судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат Філатов А.В., що діє на підставі договору про здійснення правничої допомоги від 15.05.2020 року та ордеру серії КС №088815 від 26.05.2020 року (а.с.26, 27), підтримали позовні вимоги з тих самих підстав, просили позов задовольнити та виключити відомості про позивача як про батька з актового запису №314, складеного 26.12.2019 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про народження [INFO] [PERSON] ; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн. Адвокат Філатов А.В. просить ухвалити судове рішення у підготовчому судовому засіданні з огляду на повне визнання позовних вимог [PERSON] відповідачем [PERSON] . Позивач та його представник суду пояснили, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За період проживання в шлюбі відповідач народила сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в актовому записі про народження записаний батьком дитини, так як перебуває у шлюбі з відповідачем. Проте, позивач мав сумніви щодо свого батьківства цієї дитини, тому замовив тест ДНК, з результату якого вбачається, що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , народженого відповідачем. Позивач [PERSON] змушений в судовому порядку доводити, що він не є біологічним батьком дитини, у зв`язку із чим звернувся із означеним позовом до суду. З огляду на те, що відповідач визнала позовні вимоги [PERSON] , то відсутні підстави для призначення проведення молекулярно-генетичної експертизи. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 10.06.2020 року до суду не подала, а також не прибула в підготовче судове засідання, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином (а.с.24), разом з тим 25.06.2020 року подала до суду заяву про повне визнання позовних вимог [PERSON] , не заперечує щодо задоволення позову, просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с.25). Представник відповідача [PERSON] адвокат Країло С.В., що діє на підставі ордеру серії [NUMBER] №115820 (а.с.30), у підготовчому судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] про визнання позовних вимог [PERSON] , зазначив, що відповідач не має заперечень щодо позову, визнає його у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення судом рішення по справі у підготовчому судовому засіданні, волевиявлення відповідача не суперечить законодавству та не порушує права інших осіб, тому вважає, що є підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні. У підготовчому судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Країло С.В. пояснив, що відповідач не може з`являтися у судові засідання, так як на її утриманні малолітня дитина, а також відповідач не бажає проведення молекулярно-генетичної експертизи та не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з неї судових витрат по сплаті судового збору. 3.Виклад позиції третьої особи. Третя особа\~ Шаргородський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) пояснень щодо позову з викладенням своїх аргументів та міркувань не подала. \~ \~ \~ \~22.06.2020 року начальник відділу ДРАЦС Магдалюк Л.В. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи через неможливість прибувати у судові засідання, щодо розгляду справи покладається на вирішення суду (а.с.23). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи 1. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Філатов А.В. заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, не подавали. 2. Відповідач [PERSON] 25.06.2020 року подала до суду письмову заяву про визнання у повному обсязі позовних вимог [PERSON] (а.с.25). 3. Представник третьої особи начальник Шаргородського районного відділу ДРАЦС Магдалюк Л.В. 22.06.2020 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи (а.с.23). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 10.06.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Шаргородського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про виключення відомостей як про батька дитини з актового запису про її народження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.06.2020 року (а.с.18-19). 2. В підготовче судове засідання не прибули відповідач та представник третьої особи, у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначених учасників справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає та враховуючи подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також враховуючи, що відповідач заявила про повне визнання позову. 3. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому наявні підстави для прийняття судом визнання [PERSON] позовних вимог [PERSON] 4. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про прийняття визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON] 6. Згідно з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні немає. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо оспорювання батьківства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). [INFO] відповідач [PERSON] у м. Вінниця народила дитину: сина [PERSON] , про що 26 грудня 2019 року складено актовий запис за №314 Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). В зазначеному\~актовому записі\~та в\~свідоцтві про\~народження дитини\~ [PERSON] \~записана матір`ю,\~а [PERSON] \~ \~батьком дитини\~ [PERSON] (а.с.10),\~що відповідає\~вимогам ст.122\~Сімейного кодексу\~України,\~оскільки дитина\~народжена в\~шлюбі [PERSON] \~та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Також, судом встановлено, що на час реєстрації народження дитини позивач [PERSON] не висловлював заперечень щодо запису про нього, як про батька, в актовому записі про народження та в свідоцтві про народження [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сумніви щодо батьківства виникли у позивача після реєстрації народження дитини, у зв`язку із чим у квітні 2020 року він звернувся у ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» з метою проведення генетичного дослідження, про що уклав відповідний договір від 27.04.2020 року (а.с.12). \~ \~ \~ \~Зі звіту тесту ДНК на батьківство від 30.04.2020 року, проведеного ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» вбачається, що вірогідний батько дитини [PERSON] [PERSON] виключається у якості біологічного батька дитини; вірогідність батьківства 0% (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Вказаний висновок звіт тесту ДНК на батьківство сторонами та їх представниками не оспорюється. Від проведення судово-медичної молеклярно-генетичної експертизи представник відповідача адвокат Країло С.В. відмовився, зсилаючись на те, що відповідач позов визнає у повному обсязі, у зв`язку із чим вважає проведення експертизи недоцільним, про що повідомив у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Оскільки наявний звіт тесту ДНК на батьківство, що необхідний для встановлення наявності або відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною [PERSON] , наданий суду позивачем, який не оспорюється відповідачем та її представником, то суд визнає факт відсутності кровного споріднення між особою, яка записана в актовому записі та свідоцтві про народження батьком, тобто [PERSON] , та дитиною [PERSON] . На момент оспорювання батьківства дитина [PERSON] повноліття не досягла. \~ \~ \~ \~ Відтак, судом встановлено, що позивач не є батьком дитини [PERSON] , народженої відповідачем [PERSON] [INFO] V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленому судом факту відповідають сімейні правовідносини щодо прав батьків про визначення походження дитини та оспорювання батьківства, які регулюються Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, Так, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. \~ \~ \~ \~Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. \~ \~ \~ \~Таким чином, кожна особа може звернутися до суду із позовом про захист свого порушеного права, обравши один із передбачених ст.16 ЦК України способів захисту цивільного права, що відповідає специфіці виниклих правовідносин. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. \~ \~ \~ \~На підставі ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 Сімейного Кодексу України. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, що місяться в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. \~ \~ \~ \~ VІ. Висновки суду Аналіз доказів, встановлених обставин та пояснень учасників справи у їх сукупності переконує суд у тому, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). ЄСПЛ, який має право роз`яснювати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, зазначає, що право на справедливий розгляд справи передбачає дотримання принципу рівності сторін. Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. (а.с.1).

Outcome: approved