Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 1,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Головурівське». За час свого життя, а саме: 24 листопада 1995 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №80, яким все своє майно заповіла сину [PERSON] . У встановлений законом строк [PERSON] не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оскільки, був переконаний, що у зв`язку з фактичним проживанням разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, він в будь-який час може звернутись з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину. Тому [PERSON] просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутності. Голова Старівської сільської ради Бориспільського району Макаренко В.М. також направив до суду заяву, якою просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради та вказав, що заперечень проти позову немає. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.15). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2020 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.20). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). За час свого життя, а саме: 24 листопада 1995 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №80. Згідно з яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла сину [PERSON] (а.с.5). Встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №57882022 від 10 жовтня 2019 року (а.с.4). V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У відповідності до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленуму Верховного суду України в п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: хвороба; від`їзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення. З пояснень позивача, викладених у позовній заяві, встановлено, у зв`язку з юридичною необізнаністю, він помилково вважав, що наявність заповіту, складеного на його користь, є достатнім для підтвердження права на спадщину. Враховуючи зазначене, суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у зв`язку з поважною причиною, пов`язаною з його необізнаністю щодо порядку спадкування. Тому вважає допустимим визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved