Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 07.10.2021 [PERSON] звернулася до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] , в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення цього позову; змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення цього позову. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 2007 сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 29.04.2015 рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що згідно виконавчого листа з відповідача стягують аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 11.09.2015 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Аліменти відповідач частково сплачував, оскільки офіційно працював. На даний час відповідач не працює, перебуває на обліку в службі зайнятості населення. Інших утриманців у відповідача немає, він працездатного віку, його стан здоров`я дозволяє працювати. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 19.10.2021 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/2116/21 про зміну способу стягнення аліментів, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 15.11.2021 (а.с.24-25). 2.2. Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України від 15.11.2021 суд постановив відкласти розгляд справи до 09.12.2021 (а.с.30). 2.3. 09.12.2021 позивач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.36). 2.4. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов, інших заяв чи клопотань до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 19.10.2021 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача рекомендованими листами, однак конверти повернулися до суду з відміткою адресат відсутній за місцем проживання (а.с. 26, 28, 31, 33, 38). 2.5. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, будь-які заяви (клопотання) від відповідача на адресу суду не находили. 2.6. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2.7. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 2.8. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, ненадходження до суду відзиву на позов, а також наявну згоду позивача на заочний розгляд справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. 2.9. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). 3.2. 27.10.2015 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 11.09.2015 і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття (а.с.13-14). 3.3. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист №293/1256/15-ц (а.с.15). 3.4. Станом на 16.09.20201 заборгованість [PERSON] із сплати аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , становить 13066 грн. 47 коп., що стверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №7292 від 27.09.2021 (а.с.16). 3.5. Син сторін [PERSON] страждає на хронічний туболоінтерстиціальний нефрит єдиної правої нирки, вроджену ваду розвитку сечовидільної системи, що підтверджується випискою з медичної картки хворого 13121 (а.с.11). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до положень статей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.2. Статтею 51 Конституції України встановлений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. 4.3. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.4. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 4.5. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. 4.6. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення 4.7. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 4.8. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 4.9. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. 4.10. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13. 4.11. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006року №3Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу розміру стягуваних аліментів на неповнолітніх дітей. 5.2. З матеріалів справи вбачається, що діти сторін проживають з матір`ю та знаходиться на її утриманні. 5.3. Суд звертає увагу, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (стаття 141 Сімейного кодексу України). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і закріплюється в сімейному законодавстві, відповідно до якого на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. 5.4. Згідно виконавчого листа від 27.10.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення повноліття. 5.5. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 5.6. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 5.7. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). 5.8. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Саме у такій віковій групі перебувають діти сторін. 5.9. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дитини, враховуючи матеріальне становище позивача і відповідача та розміри прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 років, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону, а тому позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають до задоволення. 5.10. Водночас, позовні вимоги в частині дати початку присудження зміни розміру аліментів, починаючи з дня подання позивачем позову, задоволенню не підлягають, оскільки предметом позову у даній справі є саме зміна способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду (ст. 192 Сімейного кодексу України), а не первісне присудження судом аліментів (ст. 191 Сімейного кодексу України), а тому датою початку стягнення аліментів у зміненому розмірі є дата набрання рішенням суду законної сили, а не дата подання позовної заяви до суду. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial