Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я. звернулася до Монастириського районного суду Тернопільської області в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання. Вимоги представника позивача обґрунтовані тим, що 06.12.2001 року шлюб укладений між сторнами в Устя- Зеленській сільській раді Монастириського районного суду Тернопільської області 20.12.2005 року було розірвано. За час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 27.10.2005 року (Справа №2-419/2005р.) з відповідача в користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . 23.01.2019 року рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області (Справа №602/765/18) вирішено змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача і до досягнення старшою дитиною повноліття. 12.06.2019 року Монастириським районним судом Тернопільської області відповідача було позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON] та сина [PERSON] [INFO] дочка сторін [PERSON] досягнула повноліття та навчається на І курсі педагогічного факультету ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім.Василя Стефаника» за спеціальністю «Початкова освіта» заочної форми на контрактній основі навчання з терміном закінчення навчання 01.07.2023 року. Дане навчання потребує значних коштів, а сама вона не здатна в повній мірі цього забезпечити, дочка своїхдоходів не має так як ніде не працює. Також в позовній заяві зазначає, що відповідач в добровільному порядку коштів на навчання дитини не надає, хоча є здоровою, працездатною особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дитину, проте відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 13.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. ІІІ. Позиції сторін. Представник позивача, посилаючись на ст. 199, ст. 182 СК України просить суд стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення 23 - річного віку. Представник позивача, позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду позивачем подано заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча судом вживались заходи для належного його повідомлення за останнім відомим місцем проживання (реєстрації) та за допомогою розміщення повідомлення на WEB сторінці Монастириського районного суду Тернопільської області, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та суду не надіслав. Згідно з п.1 ч. 3, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд, дослідивши матеріали справи не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] 20.12.2005 року розірвано, про що зроблено в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відповідний актовий запис №81. За час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 27.10.2005 року (Справа №2-419/2005р.) з відповідача в користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . 23.01.2019 року рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області (Справа №602/765/18) вирішено змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача і до досягнення старшою дитиною повноліття. 12.06.2019 року Монастириським районним судом Тернопільської області відповідача було позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON] та сина [PERSON] [PERSON] є повнолітньою та є студенткою першого курсу педагогічного факультету ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім.Василя Стефаника» за спеціальністю «Початкова освіта» заочної форми на контрактній основі навчання з терміном закінчення навчання 01.07.2023 року, що підтверджується довідкою №06/04-05-761 виданою Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника 23.01.2020 року. Як вбачається з позовної заяви [PERSON] , [INFO] , власних коштів для продовження навчання на платній основі не має так як ніде не працює, знаходиться на утриманні матері [PERSON] V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Визначаючись щодо заявленого позову суд враховує наступне. Частиною 1 ст. 2 СК України встановлено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 СК України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У постанові Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні у шлюбі та у випадку його розірвання. Оскільки, згідно матеріалів справи відомості про постійне місце роботи відповідача в матеріалах справи відсутні, відповідач є працездатного віку, що надає йому можливість працювати, одержувати зарплату та надавати допомогу своїй повнолітній дочці яка навчається, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню, у частці від доходу її батька за вбором її матері з якою вона проживає (ч. 3 ст. 181 СК України). Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище дитини, яка навчається проте ніде не працює, відсутність даних про незадовільний на даний час стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, відсутність відомостей про інших осіб на утриманні, а також беручи до уваги відсутність відомостей про місце роботи відповідача та систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд з врахуванням положень ч. 2 ст. 182, ст. 199 СК України, визначає аліменти в частці від заробітку (доходу) батька, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини.. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи встановлено, що відповідач в судове засідання не з`явився та не скористався своїм првом на надання суду у встановленому законом порядку відзиву на позовну заяву із викладом своїх заперечень щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , аліментів в частці від заробітку (доходу) батька щомісяця починаючи з 11.02.2020 року до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. VІ. Судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Отже, з відповідача - [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved