Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 21.09.2020 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 28.03.2012 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг. Проте, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 15.06.2020 року у сумі 18620 грн. 68 коп., що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 17097 грн. 23 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1523 грн. 45 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх обов`язків і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав і інтересів АТ КБ «Приватбанк». У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача Кіріченко В.М., який діє на підставі довіреності № 3013-К-Н-О від 10.08.2019 року, не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 28.03.2012 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.13). 14.06.2018\~року відбулась\~державна реєстрація\~та змінено\~повне та\~скорочене найменування\~позивача з\~Публічного акціонерного\~товариства комерційний\~банк «Приватбанк»\~на Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.03.2012 року за відповідачем станом на 15.06.2020 року у сумі 18620 грн. 68 коп., що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 17097 грн. 23 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1523 грн. 45 коп. (а.с.5-10). Оскільки розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитного договору, суду була надана банківська виписка, яка має статус первинного документу відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5. Так, згідно наданої позивачем виписки за кредитним договором з 28.03.2012 р. по 15.06.2020 р. [PERSON] користувалась кредитними коштами банку, а саме отримувала гроші готівкою у банкоматах, поповнювала картковий рахунок, розраховувалася за товари та ін. Залишок після операцій за станом на 15.06.2020 р. становить -18620,68 грн. (наявна заборгованість (а.с.48-53). Як вбачається з довідки АТ КБ Приватбанк старт карткового рахунку здійснено 28.03.2012 р., встановлено кредитний ліміт 300,00 грн., 28.03.2012 р. збільшено кредитний ліміт до 800,00 грн., 08.01.2015 р. кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн., 15.09.2016 р. кредитний ліміт збільшено до 4000,00 грн., 17.11.2016 р. кредитний ліміт збільшено до 8000,00 грн., 05.12.2016 р. кредитний ліміт збільшено до 8500,00 грн., 30.12.2019 р. кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.12). Відповідно до довідки АТ КБ Приватбанк [PERSON] згідно кредитного договору б/н отримала кредитні картки: 28.03.2012 р. № [NUMBER] (термін дії до 11/15), від 29.08.2012 р. № [NUMBER] (термін дії до 04/16), від 17.05.2016 р. № [NUMBER] (термін дії до 05/20), від 18.08.2016 р. № [NUMBER] (термін дії до 05/20); (а.с.11). V. Оцінка Суду. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. \~ \~ \~ \~У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд погоджується з доводами позивача стосовно суми заборгованості та розрахунком, який був наданий до позовної заяви. Відповідачем, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 17097 грн. 23 коп., та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 1523 грн. 45 коп. При цьому, суд погоджується з доводами позивача про те, що умови кредитного договору є обов`язковими для учасників такого договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається що 28.03.2012 року [PERSON] підписала заяву, зі змісту якої слідує, що вона отримала кредитну картку № [NUMBER] , тип кредитної карти Універсальна (а.с.14-15). Також відповідач підписала довідку про умови кредитування з використанням картки Універсальна, 30 днів пільгового періоду, згідно якої базові відсоткова ставка в місяць становить 3% із розрахунку 360 днів у році. За таких обставин суд вважає, що позивачем надані підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу умови оплати процентів за користування кредитними коштами, а тому, документи, які наявні в матеріалах даної справи та містить підпис відповідача, можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 28.03.2012 року шляхом підписання заяви-анкети. Крім того відповідно до довідки АТ КБ Приватбанк, яка є належним та допустимим доказом, в розумінні вимог\~ЦПК України, даних по особовому рахунку відповідача [PERSON] , протягом дії договору останній була надана кредитна картка, обставини щодо укладення кредитного договору та отримання кредитної картки відповідачем не спростовуються, та підтверджуються паспортними даними, які [PERSON] особисто засвідчила та випискою по картковому рахунку. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги АТ КБ Приватбанк про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп., що пропорційна сумі задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного й

Outcome: approved