Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу 100 000 грн у відшкодування моральної шкоди та 10 000 грн майнової шкоди, завданої незаконною та протиправною постановою старшого слідчого ОВС СУ ГУНП в Чернігівській області Клименка В.П. про закриття кримінального провадження №22018270000000050 та мовчазною згодою процесуального прокурора (а.с.15-17). Заявлені вимоги мотивує тим, що у провадженні старшого слідчого ОВС СУ ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження №22018270000000050. Старшим слідчим ОВС СУ ГУНП в Чернігівській області Клименко В.П. було прийнято незаконну постанову про закриття кримінального провадження №22018270000000050, яка в подальшому 30.10.2018 скасована слідчим суддею. Наглядовий прокурор підтримав незаконну постанову слідчого, оскільки не скасував її. У зв`язку із вказаними діями їй заподіяно моральну та матеріальну шкоду. Вказує, що моральна шкода, завдана незаконним рішенням, полягає у марнуванні її часу, який була вимушена витрачати для скасування постанови, моральних стражданнях, які вона зазнала під впливом незаконного рішення. Також вона докладала додаткових зусиль для організації свого життя, для відновлення порушених прав вимушена звертатись до суду, що вимагає додаткових затрат часу. Систематичність та регулярність цих дій свідчить про моральне та психологічне насилля, а неефективне розслідування даного кримінального провадження призвело до глибоких моральних страждань та розцінюється нею як приховане катування та є приниженням її честі та гідності. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 100 000 грн. В обґрунтування майнової шкоди зазначила, що для написання та подання скарги на постанову вона фактично витратила 2 години власного часу, 15 грн на відправку рекомендованого листа, а також витратила власний папір, електроенергію, фарбу для картриджа, що становить 10 000 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 04.11.2019 року позовну заяву [PERSON] залишив без руху та запропонував позивачу в п`ятиденний строк, з дня вручення ухвали, усунути вказані в ній недоліки. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 21.11.2019 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі як третю особу - Державну казначейську службу України. У встановлений судом строк від представника відповідача - Головного управління державної казначейської служби України у Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву (а.с.31-33), згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що Головне управління діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема, Положенням про Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 21.11.2011 року №122, у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України і Міністра фінансів України. Вказують на те, що Головне управління не є учасником спірних відносин і не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Головне управління є юридичною особою публічного права, несе відповідальність виключно за своїми зобов`язаннями і жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавало, а отже не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24.07.2019 не визнано протиправними дії чи бездіяльність слідчого ОВС відділу ГУНП в Чернігівській області, а скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Зазначає, що позивачем не підтверджено належними доказами наявність моральної шкоди і розмір її грошового відшкодування, не надано доказів, які б свідчили про важкий душевний стан (переживання, зміни в самопочутті, загальному душевному настрої тощо, стані здоров`я, способі життя, спілкування, працездатності) та про реальні зміни в житті, що стали наслідком дій (бездіяльності) відповідачів. Також відсутнє належне обґрунтування та розрахунок шкоди, а її визначений позивачем розмір є необґрунтованим. Також вважають, що збитки у вигляді підготовки скарги та витрати на її відправку рекомендованим листом, заявлені позивачкою, не можуть бути відшкодовані в порядку ст. 25 Бюджетного кодексу України за рахунок коштів державного бюджету, оскільки не належать до складу реальних збитків. Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, надіслав відзив на позовну заяву (а.с.38-44), у якому зазначив, що під час провадження досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженню проведені всі можливі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на повне, об`єктивне, всебічне дослідження обставин та перевірки інформації, по заяві [PERSON] відносно діяльності судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Олійника В.П., які не знайшли свого підтвердження. Законом України не встановлено жодної, передбаченої ст.1 і ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підстав для відшкодування моральної та матеріальної шкоди [PERSON] і підстав для виникнення права на таке відшкодування, зокрема, підозра їй не повідомлялась, до суду кримінальні провадження не скеровувались, виправдовувальні вироки не виносились, рішення про закриття кримінальних проваджень з підстав, визначених КПК України не приймалось. Ухвали судів про скасування постанов про закриття кримінальних проваджень не містить встановлених ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підстав виникнення у позивача права для відшкодування моральної шкоди. Вважає, що позивач не довела та не підтвердила негативні явища, які сталися, на її думку, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою, а тому просить відмовити у задоволені позову. Протокольною ухвалою від 19.12.2019 року підготовче судове засідання відкладено для надання позивачу можливості підготувати та направити відповідь на відзив. Між тим, представником Державної казначейської служби України подано пояснення щодо позову (а.с.59-61), в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що казначейство жодних прав та інтересів позивачки не порушувало, не вступало у правовідносини з нею і жодної шкоди позивачці не завдавало. Відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства Казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачці діями інших суб`єктів. Позивачкою не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та тяжкими фізичними та моральними стражданнями, на які вона посилається, так як позивачкою не надано жодних доказів того, що ці фізичні та моральні страждання виникли внаслідок дій відповідачів. Також, позивачка не навела жодних доказів в обґрунтування моральної шкоди завданої їй незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду та не надала її розрахунку, не зрозуміло, з яких саме міркувань виходила позивачка, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн. Також зазначив, що збитки у вигляді підготовки скарги та витрати на її відправку рекомендованим листом, заявлені позивачкою, не можуть бути відшкодовані в порядку ст. 25 Бюджетного кодексу України за рахунок коштів державного бюджету, оскільки не належать до складу реальних збитків. Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 10.01.2020 року закрив підготовче провадження у даній справі та призначив справу до судового розгляду. Крім того, допущено до участі у розгляді справи представника Чернігівської обласної прокуратури. Учасники справи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує, а відповідачі та третя особа просили відмовити у задоволенні позову. Представник прокуратури Чернігівської області у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі, при цьому просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю. Також вказав, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки Головне управління Державного казначейства України в Чернігівській області не може відповідати за зобов`язаннями Держави України. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин У липні 2019 року позивач звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова зі скаргою на постанову слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області Клименка В.П. від 29.12.2018 про закриття кримінального провадження за № 22018270000000050 від 30.10.2018. Згідно фіскального чеку від 20.07.2019 вартість марки кл - 15 грн, сума до сплати - 0 грн (а.с.6). Новозаводським районним судом м. Чернігова ухвалою від 24.07.2019 скаргу позивача задоволено, постанову слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області Клименка В.П. від 29.12.2018 про закриття кримінального провадження за № 22018270000000050 від 30.10.2018 скасовано. Підставою для скасування постанови від 29.12.2018 є не проведення допиту [PERSON] щодо обставин, на які вона вказувала у заяві про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 5). Відповідно довідки старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області Клименка В. від 04.12.2019 року кримінальне провадження №22018270000000050 від 30.10.2018 року закрите 27.11.2019 року на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України. [PERSON] у ході досудового розгляду вказаного кримінального провадження, потерпілою не визнавалася, в якості свідка не допитувалася (а.с.45). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування (стаття 1173 ЦК України). За змістом статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Частиною другою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала, у визначених цією нормою випадках, який не є вичерпним, оскільки пункт 3 передбачає, що її відшкодування можливе за наявності інших випадків, передбачених законом. Відповідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження майнової шкоди у розмірі 10 000 грн. Новозаводським районним судом м. Чернігова ухвалою від 24.07.2019 не визнано протиправними дії слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області Клименка В.П., а скасування судом постанови слідчого через не проведення допиту [PERSON] щодо обставин, на які вона вказувала у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не є підтвердженням вчинення слідчим протиправних дії або бездіяльності, що є обов`язковим елементом складу цивільного правопорушення та передумовою настання цивільно-правових наслідків від таких дій (бездіяльності). Також, позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, який не є належним органом, наділеним правом безспірного списання коштів державного бюджету, оскільки пунктами 2, 47-49 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, визначено процедуру безспірного списання коштів Державного бюджету України для забезпечення виконання судових рішень, яким правом безспірного списання коштів державного бюджету наділена виключно Державна казначейська служби України, а не її територіальні органи. Враховуючи вищевикладене, дослідивши і оцінивши всі надані сторонами докази в їх сукупності з правовими нормами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed