overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 04 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі квартири сплатила [PERSON] грошові кошти у розмірі 22 000 грн., про що останній надав розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але договір не було засвідчено з вини відповідача. Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 04 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за нею право власності на вказану квартиру. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору дарування від 18.07.2005 року (а.с.7-9) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 04 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконала, а саме у рахунок купівлі квартири сплатила [PERSON] грошові кошти у розмірі 22 000 грн., про що останній надав розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але договір не було засвідчено з вини відповідача. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 05 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі квартири сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 22 000 грн., про що остання надала розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але договір не було засвідчено з вини відповідача. Оскільки сторонами умови договору фактично були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 05 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на вказану квартиру. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог (а.с.18). Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.19). Суд, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору купівлі-продажу від 08.10.2012 року (а.с.7-10) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 05 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 07 січня 2014 року між [PERSON], яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування квартири [ADDRESS]. Договір дарування не було засвідчено сторонами через те, що відповідач посилаючись на зайнятість не з'являється до нотаріуса. Оскільки фактично сторонами умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 07 січня 2014 року між [PERSON], яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача у попередньому судовому засідання позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Представник 3-ї особи у попередньому судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно рішення Алчевського міського суду Луганської області по справі № 2-3334/2003 року від 07.10.2003 року (а.с.10-11) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 07 січня 2014 року між [PERSON], яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір дарування квартири [ADDRESS]. Згідно до ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 08 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі квартири сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 22 000 грн., про що остання надала розписку та домовились засвідчити договір нотаріально. Договір не було засвідчено нотаріально через те, що відповідач, зволікаючись на зайнятість не оформив його. Оскільки фактично сторонами умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 08 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу; визнати за ним право власності на вказану квартиру. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про підтримання позовних вимог (а.с.19). Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову (а.с.20). Суд, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно договору купівлі-продажу від 07.04.2005 року (а.с.7-11) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 08 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі квартири сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 22 000 грн., про що остання надала розписку та домовились засвідчити договір нотаріально. При зверненні до нотаріальної контори для посвідчення договору нотаріально через те, що відповідач, зволікаючись на зайнятість не оформив договір. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 19 грудня 2013 року [PERSON] подарував [PERSON] належну йому квартиру [ADDRESS]. [PERSON] прийняла дар у вигляді квартири. Нотаріально правочин дарування вони не оформили. Умови договору дарування сторонами були фактично виконані. Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 19 грудня 2013 року між нею та [PERSON] та визнати за нею право власності на цю квартиру. У судовому засiданні позивач пiдтримав свої позовнi вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдач у судовому засiданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, про що надав заяву (а.с. 13). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] р. № 283 від 13.05.2009 року (а.с. 5-7), право власності на яку належним чином зареєстровано за ним в органах БТІ м. Алчевська Луганської області 15.06.2009 року за реєстраційним № 3245152, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно на а.с. 7 зворот. 19.12.2013 року [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS] , про що склали у письмовій формі договір дарування (а.с.10). Згідно ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов*язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, а саме [PERSON], як обдарована, прийняла дар у вигляді квартири, [PERSON], як дарувальник особливо підписав договір дарування, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 09 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір міни квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS]. На підтвердження укладання договору міни зазначених вище квартир [PERSON] передав [PERSON] комплекти ключів від квартири та видав розписку, [PERSON] були зроблені аналогічні дії. По теперішній час договір міни зазначених квартир не посвідчений нотаріально. Оскільки фактично сторонами умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір міни квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS], укладений 09 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, про підтримання позовних вимог (а.с.16). Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову (а.с.17). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2012 року (а.с.5-6) квартира [ADDRESS] належить а праві приватної власності [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу від 17.07.1995 року (а.с.9-12) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 09 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір міни квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS]. На підтвердження укладання договору міни зазначених вище квартир [PERSON] передав [PERSON] комплекти ключів від квартири та видав розписку, [PERSON] були зроблені аналогічні дії. По теперішній час договір міни зазначених квартир не посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 715 ЦК України за договором міни кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Згідно до ч.4 ст. 715 ЦК України право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить - ? частка [PERSON], ? частка - [PERSON]. 08 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладен у простій письмовій формі договір дарування ? частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] прийняла в дар ? частку квартири та домовились із [PERSON] посвідчити договір нотаріально, але з вини відповідача договір не було оформлено належним чином. Оскільки сторонами фактично умови договору були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір дарування ? частки квартири [ADDRESS], укладений 08 січня 2014 року; визнати за нею право власності на вказану частку квартири. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про підтримання позовних вимог (а.с.15). Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та про визнання позову (а.с.16). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.08.2003 року (а.с.5) ? частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до рішення Алчевського міського суду Луганської області по справі № 2-3058/2012 року від 11.12.2012 року (а.с.6-8) ? частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON]. 08 січня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладен у простій письмовій формі договір дарування ? частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] прийняла в дар квартиру та домовились із [PERSON] посвідчити договір нотаріально, але з вини відповідача договір не було оформлено належним чином. Згідно до ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування не було посвідчено нотаріально, оскільки на земельну ділянку для обслуговування гаражу немає кадастрового номеру, про що свідчить лист із нотаріальної контори про відмову в посвідченні договору дарування (а.с.14). У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Квартира [ADDRESS], як це вбачається з матеріалів справи, належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі у рівних частках. Згідно з технічним паспортом квартира складається з трьох житлових кімнат жилою площею 39,8 кв. м. та інших допоміжних приміщень. Святошинським районним судом м. Києва рішенням від 23 квітня 2013 року зобов'язано [PERSON], [PERSON] не перешкоджати [PERSON] користуватись часткою квартири. Не зважаючи на те, що вказане рішення набуло чинності 03.07.2013р. вселитись в квартиру [PERSON] не змогла через те, що [PERSON] не допускають її до житла. Тому, в грудні 2014 року вона заявила позов про вселення до квартири. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, просила їх задовольнити за обставин та підстав викладених в позовній заяві. [PERSON] надіслав заяву про відкладення розгляду справи, проте причини, зазначені ним, судом визнані неповажними. [PERSON] в суд також не з'явилась, про причини неявки не повідомила. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Вислухавши позивача, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе позов задовольнити за таких підстав. Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать, права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. Входячи з розміру часток сторін у праві власності на квартиру та технічних даних на квартиру, суд вважає, що сторони можуть спільно користуватись квартирою, в тому числі і проживати. Тому, суд знаходить, що права позивача порушені і підлягають відновленню відповідно до ст.391 ЦК України. Спосіб відновлення порушеного права, обраний позивачами, на думку суду відповідає характеру порушення, і погоджується з вимогами ст. 16 ЦК України. За такого рішення, витрати у справі суд покладає на відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Квартира №17 яка розташована в будинку №1 по вул. Стаханова м. Перевальськ, Луганської області належить на праві власності відповідачу. 02 листопада 2015 року позивач купив за 25000грн. у відповідачки вище зазначену квартиру, гроші за яку сплатила повністю, а відповідачка передала позивачці ключи від проданої квартири. У звязку із перебуванням сторін в зоні АТО між сторонами був укладений побутовий договір купівлі-продажу не засвідчений нотаріально у встановленому законом порядку, тому що згідно Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014р. № 953/5 доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів було припинено За таких підстав позивач звернувся до суду із дійсною заявою, в якій просить визнати правочин, щодо купівлі-продажу у відповідачки квартири №17, яка розташована в будинку №1 по вул. Стаханова м. Перевальськ, Луганської області дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру, так як це необхідно для належного оформлення зазначеного нерухомого майна. Позивач справу просив розглянути без його участі. Відповідачка надала суду нотаріально посвідчену заяву, у якій позов визнала та просила розглянути справу без її участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно з вимогами ст..220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З копії розписки та нотаріально посвідченої заяви /а.с.11,16/ вбачається, що відповідачка дійсно продала позивачу квартиру №17 яка розташована в будинку №1 по вул. Стаханова м. Перевальськ, Луганської області та гроші за неї отримала повністю. Відповідно до договору купівлі-продажу, витягу з єдиного реєстру та технічного паспорту ( л.с.7-8, 9- 10), вище зазначена квартира дійсно належить відповідачу. З листа приватного нотаріуса вбачається про неможливість посвідчення договору купівлі-продажу квартири (л.с.13). Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що між сторонами був укладений договір про купівлю-продаж нерухомого майна квартири №17 яка розташована в будинку №1 по вул. Стаханова м. Перевальськ, Луганської області, який не був посвідчений нотаріально, але за відповідних умов на підставі ст..220 ЦК України може бути визнаний судом дійсним і подальше його нотаріальне посвідчення не є обовязковим. На підставі викладеного, ст..220, 328, 655 ЦК України,

Outcome: approved