Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовними вимогами до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 10000,56 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказувало на те, що 21 липня 2009 року о 20.00 годин, керуючи автомобілем Мазда, д.н.з. [NUMBER], рухаючись по вулиці Лютневої на перехресті з вулицею Полетаєва в м. Маріуполі, на перехресті рівнозначних доріг, при виникненні небезпеки не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Хюндай, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] За постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04.12.2009 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні даного ДТП і притягнутий до адміністративної відповідальності. Внаслідок зазначеної ДТП відповідачем був пошкоджений автомобіль «Хюндай» державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу,відповідно до звіту № 236-Д про оцінку автомобіля Хюндай, д.н.з. [NUMBER], складає 11136,67 гривень. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON], з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) з відповідною заявою. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визнаних цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з настанням події, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9280,56 гривень. Чинним законодавством передбачено, що особа , яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином після проведення виплати на користь [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] Позивач звертався до відповідача про компенсацію витрат в добровільному порядку, але до цього часу відшкодування не здійснено. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача понесені витрати з відшкодування винній особі у розмірі 9280,56 гривень, понесені витрати з надання послуг аварійного комісара 720 гривень, а всього 10000,56 гривень. При цьому позивач просив суд не застосовувати до позовних вимог строк позовної давності, оскільки 11 грудня 2013 року Орджонікідзевським районим судом м. Маріуполя було постановлено заочне рішення за позовом МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. При перегляді справи по заяві відповідача, позовну заяву залишили без розгляду. Вважає, що строк позовної давності було перервано у момент звернення заявника за захистом порушених прав до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя, а саме 27 січня 2013 року, до моменту спливу строку позовної давності. Представник позивача Чехоєва Н.М., діюча на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 4 грудня 2009 року [PERSON] визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, оскільки ним було порушено п.12.3,12.4,11.2 ПДР України, оскільки вин повинен був діяти відповідно до дорожньої обстановки, яка сталася на шляху його руху через рівнозначне перехрестя відповідно до п.11.2 ПДР України при виконані вимог п.12.4,12.3 ПДР України. Водій [PERSON] виконуючи вимоги вказаних пунктів ПДР України мав технічну можливість попередити дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 10). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду , що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», далі (Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визнаних цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст. 22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Як вбачається зі звіту № 236-Д від 30.07.2009 року вартість відновлюючого ремонту легкового автомобілю HYUNDAI Accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, складає 11136,67 гривень (а.с. 18-22) Відповідно до наказу МТСБУ від 01.02.2010 року № 179 (а.с.17), [PERSON] здійснене відшкодування шкоди, спричиненої в результаті ДТП, в розмірі 9280,56 гривень, про що свідчить платіжне доручення №379 від 2 лютого 2010 року (а.с. 16). Як вбачається з листа МТСБУ від 22.02.2010 року, направленого на адресу [PERSON], йому запропоновано добровільно здійснити компенсацію понесених МТСБУ витрат на відшкодування шкоди потерпілому в ДТП у розмірі 9280,56 гривень та витрат, понесених у зв'язку зі встановленням збитків та збором документів по справі у розмірі 720 гривень (а.с.24), однак відповідачем у добровільному порядку не здійснена компенсація зазначених витрат. У відповідності до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] понесених витрат з відшкодування потерпілій особі у розмірі 9280,56 гривень підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат, понесених за надання послуг аварійного комісара у розмірі 720 гривень не знайшли свого правового підґрунтя, оскільки як вже зазначалось вище право зворотної вимоги (регресу) визначається обсягом (розміром) виплаченого відшкодування, до якого не відносяться сплачені послуги аварійного комісара, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України суд не застосовує позовну давність щодо даних позовних вимог, оскільки позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, про що не було заявлено сторонами протягом розгляду даного цивільного позову. Крім того у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial