Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог зазначила наступне. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , якою за життя на її ім`я був складений заповіт. З метою оформлення права на спадшину, а саме на 21/50 частин будинку [ADDRESS] , позивач звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через неможливість встановлення належності правовстановлюючого документу померлій, оскільки у свідоцтві про право приватної власності на будинок власником 21/50 частин вказано [PERSON] . Право власності ж на частину будинку було набуте померлою у 1996 році на підставі свідоцтва про право власності, в якому було вказано її дошлюбне прізвище « [PERSON] », яке у подальшому було змінено у наслідок укалення шлюбу на « [PERSON] ». Оскільки позасудовим способом встановити належність частини житлового будинку [PERSON] неможливо, то позивач просить визнати за нею право власності на 21/50 частин будинку [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 11 червня 2020 року ухвалою суду підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засіданняи позивач, повідомлений своєчасно та належним чином, не прибув, до суду направив свого представника, який надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання свого представника не направив, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини у справі У посвідці про народження серії [NUMBER] вказано, що [PERSON] народилася [INFO] , про що було вчинено актовий запис 15 серпня 1935 року за № 1921. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00023992278 від 19 вересня 2019 року вбачається, що 14 грудня 1960 року Жовтневим ВДРАЦС Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , у наслідок чого прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». У свідоцтві [PERSON] серії [NUMBER] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . У наслідок укладення 04 травня 1984 року шлюбу, прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». 27 лютого 1996 року Виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів [PERSON] видано свідоцтво на право приватної власності № [NUMBER] на 21/50 частин буд. [ADDRESS] . 04 березня 2009 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації складено технічний паспорт на будинок [ADDRESS] , відповідно до якого 21/50 частин належить [PERSON] , а 29/50 частин [PERSON] 19 листопада 1994 року [PERSON] на ім`я [PERSON] складено заповіт щодо частини житлового будинку, який належить їй на праві власності, а саме на буд. [ADDRESS] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Вакуленко С.А. та зареєстровано у реєстрі за № 3 4317. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За наслідками звернення19 лютого 2018 року [PERSON] до державного нотаріусу Шостої Запорізької нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] , була заведена спадкова справа № 84/2018. Постановою державного нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 05 вересня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність документів, які посвідчують право власності на 21/50 частин буд. [ADDRESS] . Позиція суду та нормативно правове обґрунтування Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки із заявою до нотаріусу про прийняття спадщини після померлої матері позивач звернулися у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, вона вважається такою, що належним чином її прийняла. Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом. Згідно роз`яснення Міністерства юстиції України №19/32-319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в cудовому порядку. Статтею 392 ЦПК України передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved