Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. У червні 2018 року позивач, що діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права користування майном та вселення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . З 2005 по 2015 рік вона як цивільна дружина проживала в зазначеній квартирі однією сім`єю. Під час проживання у них [INFO] народився син [PERSON] . У червні 2015 року відповідача мобілізували до ЗСУ та з цього часу він у квартирі проживав, створив нову родину, 16.08.2016 року уклавши шлюб з [PERSON] Незважаючи на припинення шлюбних відносин та спільного проживання вона з сином залишися мешкати у квартирі [ADDRESS] . У серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про виселення позивача без надання іншого житлового приміщення. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 13.04.2017 року відмовлено позивачу у виселенні. Після постановлення рішення, у квітні 2017 року [PERSON] [PERSON] та неповнолітньому сину почав чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням, від`єднавши будинок від електромережі, а згодом змінивши замки на вхідних дверях. З цього часу вона не має можливості користуватися житловим приміщення, квартирою [ADDRESS] , а також своїми особистими речами, що там залишилися. Зазначає, щ оскільки вона була вселена на спірну квартиру за згодою [PERSON] , як член його родини, спірна квартира є місцем реєстрації також її їх спільного сина, вона, відповідно до ст. 64 та 156 ЖК України не підлягає виселенню. Вважає, що до неї та її сина повинні застосовуватися правила ст. 405 ЖК України. Вона та її син набули статусу члена сім`ї наймача і користуються рівними з наймачем правами та обов`язками. Крім того, зі згоди відповідача, місце реєстрації їх спільного малолітнього сина [PERSON] було визначено у квартирі [ADDRESS] , тому і після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилася мешкати у спірній квартирі разом з позивачкою. У зв`язку з чим просить суд визнати за нею, [PERSON] право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] ; Усунути перешкоди у користуванні нею [PERSON] та її малолітнім сином [PERSON] , 2008 року народження житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідача передати [PERSON] ключі від вхідних дверей спірної квартири; вселити її разом з неповнолітнім сином до спірної квартири. 2. Відповідач [PERSON] позов не визнав, надав суду заперечення (а.с.51-52) відповідно до яких зазначив, що позивачці він не чинив перешкод у проживання в квартирі [ADDRESS] , а навпаки, з червня 2015 року він перебував на строковій службі в збройних силах України, а позивачка проживала у його квартирі разом зі своїми доньками від попереднього шлюбу та їх спільною дитиною. За час проживання без його присутності у позивачці формувалась заборгованість по комунальним послугам яку він сплатив. Пслія укладання шлюбу з [PERSON] він та його дружина оселились у будинку. У листопаді 2016 року позивачка разом з дітьми покинула квартиру. У цей проміжок часу невідомими було пошкоджену замок на вхідній двері квартири який він вимушений був замінити. Вважає, вимоги [PERSON] безпідставними, такими, що суперечать Конституції України та ЦК України, так як умови проживання у будинку не відповідають санітарним та житловим нормам, а сам будинок готується на продаж. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. 2. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В обґрунтування вимог навила доводи аналогічні доводам викладеним в позовній заяві. 3. В судовому засіданні представник позивача\~адвокат Бутко\~О.А., що діє на підставі ордеру від 26.07.2018 року (а.с.65) та договору про надання правничої допомоги (а.с.67) просив позов задовольнити. 4. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, навів доводи, аналогічні доводам, викладеним у запереченні. Додав, що він дійсно перешкоджав позивачці у користуванні житлом шляхом зміни замків, оскільки має намір мешкати разом з своєю родиною у спірному житловому приміщенні. Крім того, на теперішній час неможливо проживати у спірній квартирі, оскільки світло відсутнє, тому, що його від`єднали за борги, які накопилися за час мешкання позивачки у спірному житлі, так як вона не сплачували за електроенергію; система опаленні прийшла у непридатний стан, так як позивачки не мешкала взимку у будинку і систему опалення розірвало, газовий котел також прийшов у непридатність, тому мешкати у квартирі неможливо, а тим більше взимку. Просить у задоволенні позову відмовити. 5. В судовому засіданні представник відповідача\~ [PERSON] . [PERSON] ., що діє на підставі довіреності, виданої директором Краматорського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с.40) підтримала доводи відповідача. 6. Представник органу\~опіки та\~піклування Слов`янської\~ міської\~ради в\~судове засідання\~не з`явився\~про час\~дату та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,\~надав заяву\~про розгляд\~справи за\~своєї відсутності,\~рішення просив\~винести на\~розсуд суду,\~(а.с.126). Крім того третьою особою від 14.08.2018 року надано висновок, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає, що доцільно визнати право користування малолітньому [PERSON] , майном, яке належить на правах власності батьку малолітньої дитини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . (а.с.83-84). 7. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] , в судовому засідання у задоволенні позовних вимог просив відмовити. 8. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог [PERSON] до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.188), про причини неявки суду не повідомив, оскільки сторона належним чином повідомлена про час та дату судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. 8. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог [PERSON] до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.185), про причини неявки суду не повідомив, оскільки сторона належним чином повідомлена про час та дату судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 9. Відповідачем [PERSON] подано заяву про виклик свідків від 24.07.2018 року (а.с.41). Заяву задоволено. 10. Клопотання відповідача [PERSON] про витребування з органу опіки та піклування висновку щодо можливості проживання та належності до проживання у квартирі [ADDRESS] неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.50). 11. Клопотання відповідача [PERSON] про витребування з органу опіки та піклування висновку щодо можливості проживання та належності до проживання у квартирі [ADDRESS] неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.117). 12. 01.08.2018 року позивачем [PERSON] подано заяву про виклик свідків (а.с.70). Заяву задоволено. 13. Заява відповідача [PERSON] від 20.09.2018 року про виклик свідків (а.с.97). Заяву задоволено судом. ІІІ. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~14. Ухвалою підготовчого засідання від 24.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду: клопотання про виклик свідків та витребування висновку органу опіки та піклування вирішені; встановлений порядок з`ясування обставин (а.с.47). \~ \~ \~ \~15. Ухвалою суду від 14.11.2018 року клопотання відповідача [PERSON] задоволено та зобов`язано Службу у справах дітей Слов`янської міської ради Донецької області встановити фактичне місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та провести огляд житлово - побутових умов за місцем проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , а саме за адресою: [ADDRESS] . (а.с.123) \~ \~ \~ \~16. Ухвалою суду від 28.02.2019 року витребувано з Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Слов`янської міської ради Донецької області інформацію: -хто є власниками та в якій частині будинку [ADDRESS] ; -зазначити чи поділений зазначений будинок на окремі квартири, та чи мають окрему нумерацію ці квартири. (а.с.156) \~ \~ \~ \~ 17. Ухвалою суду від 13.05.2019 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.182). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 18. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.12.2002 року та свідоцтва про права на спадщину від 28.11.2001 року (а.с.53). 19. 12.03.2008 року від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , про що відділом РАЦС по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області видано Свідоцтво про народження, же батьками зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с.9). 20. Відповідно до паспорту позивачки [PERSON] , остання зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.6). 21. 16.08.2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб зі [PERSON] , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою [ADDRESS] . З акту № 115 від 23.03.2018 року, складеного керівником мікрорайону «Черевківка» м. Слов`янськ Донецької області вбачається, що позивач с малолітнім сином [PERSON] не мешкають у квартирі [ADDRESS] , оскільки власник будинку змінив замки та користуватися житлом неможливо (а.с.15). 23. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 13.04.2017 року (а.с.12-14), позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Слов`янської міської рада, про виселення без надання іншого жилого приміщення залишено без задоволення. 24. Відповідно до Акту № 430 від 22.06.2018 року, складеного керівником мікрорайону «Черевківка» м. Слов`янськ Донецької області, [PERSON] разом з неповнолітнім [PERSON] , 2008 року народження не проживають з листопада 2016 року (а.с.54). 25. Актом представників КП «Словміськводоканал» від 2017 року повідомлено [PERSON] ( [ADDRESS] ) про припинення подачі води шляхом пломбування вентиля у зв`язку з заборгованістю за послуги водопостачання в сумі 3\~656 грн. 81 ком., про що завчасно надсилалося попередження 25.04.2017 року (а.с.59, 60). 26. З характеристики [PERSON] 2008 року народження, наданої директором Слов`янської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 15 Слов`янської міськой ради вбачається, що він мешкає з мамою [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.61). V. Оцінка суду. \~ \~ \~ \~27. Право на житло як суб`єктивне право, тобто таке, що належить конкретному громадянину на конкретне житлове приміщення у будинку визначеного житлового фону, виникає у зв`язку з передбаченими у житловому та цивільному законодавстві юридичних фактів і набуває свою конкретизацію та деталізацію у відповідних правовідносинах. Таким чином цивільний та житловий Кодекси Україні передбачають умови та порядок реалізації громадянина права на житло, який носить самостійний та похідний характер. 28. Частиною 1 ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. 29. Відповідно до частини 2 вищевказаної статті, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. 30. Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. 31. В судовому засіданні встановлено і цього не заперечують сторони, що з 2005 року позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах і зі згоди відповідача і власника будинку, як члени його сім`ї були вселені позивачка [PERSON] та неповнолітні [PERSON] , 1999 року народження, [PERSON] , 2000 року народження. [INFO] . [INFO] від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , про що відділом РАЦС по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області видано Свідоцтво про народження, же батьками зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с.9). Зі згоди відповідача в спірному будинку малолітній [PERSON] , 2008 року був зареєстрований та проживав. 33. Вищевикладені обставини стосовно вселення позивачки як члена сім`ї відповідача та реєстрації малолітнього [PERSON] , 2008 року сторони не заперечували, вони також встановлені Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 13.04.2007 року (а.с.12-14), що набуло чинності, тому, відповідно до ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. 34. На теперішній час позивачка не є членом сім`ї відповідача, оскільки 16.08.2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб зі [PERSON] , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідач також фактично мешкає за зазначеною адресою. [ADDRESS] . В судовому засіданні достовірно встановлено, і це пояснив відповідач, що він змінив замки на вхідних дверях у будинок в день винесення рішення суду про відмову йому у виселенні [PERSON] , тобто 13 квітня 2017 року. Ключі позивачці від будинку не передавав. 36. З акту № 115 від 23.03.2018 року, складеного керівником мікрорайону «Черевківка» м. Слов`янськ Донецької області вбачається, що позивач с малолітнім сином [PERSON] не мешкають у квартирі [ADDRESS] , оскільки власник будинку змінив замки та користуватися житлом неможливо (а.с.15). 37. Відповідно до Акту № 430 від 22.06.2018 року, складеного керівником мікрорайону «Черевківка» м. Слов`янськ Донецької області, [PERSON] разом з неповнолітнім [PERSON] , 2008 року народження не проживають з листопада 2016 року (а.с.54). 38. З листа Слов`янського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області вбачається, що 20.04.2017 року [PERSON] зверталася до чергової частини Слов`янського ВП з повідомленням про те, що їх чоловік не пускає до будинку (а.с.87). 39. Так, свідок [PERSON] , яка показала, що після того, як відповідача у 2015 році забрали до лав ВС України, позивачка залишилася мешкати будинку [ADDRESS] і перебувала до того часу, як відповідач змінив замки та перестав допускати її до житла. В цей же день він від`єднав освітлення у будинку з тією метою, щоб вона не мала можливості мешкати у цьому будинку. Це було у день отримання рішення суду про виселення [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає по сусідству з квартирою відповідача по [ADDRESS] . Після того, як поїхав [PERSON] до ВС, приблизно з 2016 року [PERSON] у будинку не мешкала. Весною 2017 року позивачка хотіла вселитися у квартиру відповідача, однак не могла, і з цього приводу викликала поліцію. Суд вважає доведеним в судовому засіданні і погоджується з доводами позивачки [PERSON] стосовно того, що відповідач [PERSON] дійсно чинить перешкоди їй та малолітньому [PERSON] в користуванні житлом шляхом того, що він змінив замки та не надав їм ключі від будинку. 40. Відповідно до\~ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом\~ст. 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших члені» сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 16 цього Кодексу. 41. Згідно із\~ст. 405 ЦК України,\~члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом і\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону.\~Житлове приміщення,\~яке вони\~мають право\~займати,\~визначається його\~власником.\~Член сім`ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі\~відсутності члена\~сім`ї\~без поважних\~причин понад\~один рік,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ним і\~власником житла\~або законом. Таким чином, за змістом вказаних норм право членів сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі) на користування жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири) визначено та встановлено законом. 42. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 43. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорюванні відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. 44. Відповідно до п. 4 ч. 2 \~ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення і може знаходити свій прояв у вимогах про усунення перешкод у здійсненні права користування житлом. 45. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що у позивачки [PERSON] і малолітнього [PERSON] існує суб`єктивне право на користування житлом у квартирі [ADDRESS] відповідно до закону, це право не припинено, то його можливо відновити шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування житлом, зобов`язавши відповідача передати позивачці [PERSON] ключі від вхідних дверей квартири [ADDRESS] . 46. Вирішуючи питання стосовно вселення [PERSON] з малолітнім [PERSON] у спірну квартиру, суд виходить з наступного. Так в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] у 2005 році разом з неповнолітніми дітьми вселилась як член сім`ї відповідача [PERSON] в квартиру [ADDRESS] . Зазначена обставина також встановлена Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 13.04.2007 року (а.с.12-14), що набуло чинності і відповідно до ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. 47.\~Не зважаючи\~на те,\~що у\~2016\~році сторони\~припинили сімейних\~відносин,\~однак само\~по собі\~припинення цих\~відносин з\~власником квартири\~не позбавляє\~членів сім`ї\~такого власника\~права користування\~займаним приміщенням. Аналогічна позиція висловлена в Ухвалі ВССУ \~(справа № 598/1718/16-ц від 09.11.2017 року). 48. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивачка [PERSON] , незважаючи на те, що вона перестала бути членом сім`ї відповідача [PERSON] продовжила проживати у спірній квартирі і лише у зв`язку із перешкодами, які вчинив відповідач вимушена була разом з сином [PERSON] покинути житло. 49. Частиною 1 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (частина 2 ст. 160 СК України). 50. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини» дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися найманим приміщенням нарівні з власником або наймачем. Статтями 64 ч. 2 та 156 ч. 4 ЖК України визначено, що до членів сім`ї наймача власника будинку (квартири) належать дружина, їхні діти та батьки. 51. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Таким чином, незважаючи на те, проживає фактично дитина разом зі своїми батьками, вона має право користуватися житловим приміщенням, яке перебуває у власності батьків. 52. Відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. 53. В Рішенні Європейського суду з прав людини Кривіцька та Кривіцький проти України» (№ 8863/06) від 02 грудня 2010 року Судом зазначено, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла. Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця у суспільстві. 54. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. 55. Доводи відповідача та його представника стосовно того, що умови у квартирі [ADDRESS] є такими, що унеможливлюють проживання у будинку не можуть прийняті судом. 56. Відповідно до Акту обстеження умов від 25.210.2018 року вбачається, що в результаті обстеження умов проживання квартири [ADDRESS] встановлено, що квартира знаходиться в стадії проведення ремонтних робіт, відсутнє опалення, проводяться поточні ремонтні роботи, кухня, коридор, санвузол заштукатурені, житлові кімнати мебльовані. Після завершення ремонтних робіт при наявності опалення можливе проживання дитини (а.с.110). 57. Разом з тим, суд вважає, що наявність таких умов не виключає і не позбавляє права позивача та її дитини на вселення у житловий будинок, тому приходить до переконання, що ці доводи відповідача не заслуговують на увагу. 58. Посилання відповідача на наявність заборгованості на сплаті комунальних послуг (а.с.55-60), що утворилась, за думкою відповідача, за час мешкання у спірній квартирі позивачки, ніяким чином не впливає на її право проживання та користування спірним житлом і не позбавляє права відповідача вирішити питання боргу у передбаченому законом порядку. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 59. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, також передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно до вимог Закону України\~«Про судовий\~збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про Державнийбюджет на 2019рік», встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018 року у сумі 1762 грн. 00 коп. Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою 04.06.2018 року, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. на користь держави. 60. Крім того, у відповідність до ч.3ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження повноважень адвоката [PERSON] до матеріалів справи надано ордер серія АА №045598 від 26.07.2018 року (а.с.65), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2703 від 07.11.2007 року (а.с.65) та договір про надання правничої допомоги від 27.07.2018 року (а.с.67). Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потребує доказуванню. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2018 року між адвокатом Бутко О.О. та позивачем [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , був укладений договір про надання правничої допомоги. Відповідно до даного договору адвокат Бутко О.О. зобов`язався представляти інтереси замовника у справі про визнання права користування, усунення перешкод у здійсненні права користування майном, вселення. За результатами виконання зобов`язань за договором про надання правової допомоги, 27.07.2018 року сторонами був підписаний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги (а.с.68), в якому зазначений перелік виконаних адвокатом робіт та їх вартість. Відповідно до даного опису, вартість наданих адвокатом робіт становить 3000 грн. 00 коп., сплата яких [PERSON] підтверджена оригіналом квитанції № 0051 від 27.07.2018 року (а.с.66). \~ \~ \~ \~ Крім того, відповідно до квитанції №0051 від 02 червня 2018 року (а.с.18), позивачем [PERSON] сплачено адвокату Бутко О.О. суму у розмірі 1000 грн. 00 коп. за складання позовної заяви до [PERSON] про визнання права користування, усунення перешкод у здійсненні права користування майном, вселення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved