Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014р. по 30.04.2016р. в сумі 5\~301,02 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.07.2015р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу з приводу стягнення з відповідача заборгованості, яка була задоволена, однак ухвалою суду від 30.09.2015р. судовий наказ згодом був скасований з підстав наявності між сторонами спору про право. По суті, з 01.07.2014р. вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м.Львові (виконавець) та споживачами (власниками, співвласниками, балансоутримувачами будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Відповідач, як зареєстрованому мешканцю та власнику квартири № 46 по вул.Антонича Б.-І., 14 у м.Львові надаються послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, за які споживачі зобовязані сплачувати на рахунок ЛМКП «Львівтеплоенерго», однак відповідач неналежно здійснює оплату житлово-комунальних послуг внаслідок чого\~утворилась заборгованість з централізованого опалення за період з 01.07.2014р. по 30.04.2016р. в сумі 5\~301,02 грн., яка по даний час залишилась непогашеною. Таким чином, неправомірні дії боржника призвели до порушення майнових прав та законних інтересів заявника. У звязку з наведеним, просить стягнути вказану суму заборгованості в позовному провадженні. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснює розрахунок плати за послуги з теплопостачання відповідно до передбачених норм та показників, сума боргу розраховувалась за фактично надані послуги, документально підтверджених відомостей про встановлення автономного опалення відповідачем представлено не було, договірних зобовязань не припинено. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов заперечили, покликаючись на те, що ще в 2012 році відповідач демонтував усю систему теплопостачання до своєї квартири, про що позивачу достовірно відомо, оскільки 05.10.2012р. було складено акт обстеження вищевказаної квартири, а 02.11.2012р. ЛМКП «Львівтеплоенерго» було направлено повідомлення про відмову від послуг теплопостачання, а тому фактично послуги з централізованого опалення у помешкання не надаються, а будь-яких договорів з позивачем в письмовій формі не укладав. Вважає заявлені вимоги про стягнення боргу за ненадані послуги безпідставними, з огляду на те, що за змісому ст.19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен здійснювати плату теплопостачальній організації саме за фактично отриману теплову енергію, а оскільки така послуга реально не надається, відтак і вимагати за неї оплату немає підстав. Просять в задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.162 ЖК України громадянин, якому належить квартира (будинок) на праві приватної власності, зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO], що підтверджується виданою ЛКП «Старий Сихів» довідкою з місця проживання про склад сімї і прописку № 801 від 24.03.2016р. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають в сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки. Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акту спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Разом з тим, ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій. Як вбачається з відомості, відповідач не сплачують послуги з централізованого опалення, заборгованість по квартирі № 46 по вул.Антонича Б.-І., 14 у м.Львові по оплаті послуг з централізованого опалення за період з 01.07.2014р. по 30.04.2016р. складає 5\~301,02 грн. У відповідності до п.1.1 Договору приєднання «про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01.07.2014р.», виконавець послуг зобовязується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж централізованого опалення та мереж гарячого водопостачання виконавця), а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим Договором приєднання. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стстс.67, 68 ЖК України, п.п.18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005р. споживачі зобовязані оплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Згідно з ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Судом встановлено, що помешкання відповідача розташовано в багатоповерховому будинку № 14 по вул.Антонича у м.Львові, яке перебуває на обслуговуванні ЛМКП «Львівтеплоенерго», а тому суд приходить до висновку, що відповідач, як власник квартири у даному будинку зобовязаний здійснювати оплату за послуги, які надаються позивачем з теплопостачання. Вирішуючи даний спір, суд бере до уваги зокрема наступне. Відповідач як власники квартири зобовязаний здійснювати оплату за послуги, які надаються силами ЛКП «Старий Сихів» з теплопостачання, про що свідчать договори, укладені між позивачем як покупцем послуг та енергопостачальником ЛМКП «Львівтеплоенерго». Водночас, відповідач стверджує, що ще в 2012р. демонтував усю систему теплопостачання до своєї квартири та повідомив відповідача про такі дії. При цьому, чинним законодавством передбачене відповідна процедура та порядок для відєднання власника квартири від загальнобудинкової системи опалення. Так, питання відключення мереж централізованого опалення в багатоповерхових житлових будинках регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005р. №630, Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Мінбуду від 22.11.2005р. №4, а також СниП 2.04.05.-91* «Отопление, вентиляция и кондиционирование». Зокрема, відповідно до п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого спалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (далі Порядок). Згаданим вище порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення (далі ЦО), споживач повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі (далі Комісія) з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання, відокремлення від мережі ЦО виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які задали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі ЦО і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. За таких обставин єдиною підставою для зняття споживача з обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, затверджений відповідною Комісією. Проте, відповідачем не надано суду належних доказів узаконення самовільності дій повязаних з відключенням власного помешкання від централізованого опалення, в тому числі вищезгаданого акту про відключення. Наявність акту обстеження квартири складеного в присутності трьох сусідів та направлене ЛМКП «Львівтеплоенерго» повідомлення про відмову від послуг теплопостачання не являє собою передбачений законом спосіб узаконення таких дій. Більше того, система опалення відноситься до сантехнічного обладнання, і власник квартири не має права самовільно змінювати систему опалення та здійснювати самовільне відключення від мереж централізованого опалення, яка є системою, що гідравлічно та теплотехнічно обєднує всі квартири в будинку в цілому. Оскільки відповідачем не надано відповідні дозволи на відключення його помешкання від мережі теплопостачання, в тому числі відсутні технічні пропозиції, рішення міжвідомчої комісії райадміністрації, інші документи (в т.ч. відомості щодо внесення змін в технічну документацію на будинок та в договір на теплопостачання квартири та будинок в цілому), що є необхідною умовою для проведення відєднань мешканців, що проживають у багатоповерхових будинках від мережі центрального опалення, відтак позивачем підставно проводиться нарахування за спірний період за послуги з теплопостачання. Оскільки зазначені документи не подано і в судовому засіданні відповідачем не представлено, тому суд приходить до висновку, що наявні усі підстави зобовязати відповідача здійснити оплату послуг з централізованого опалення, а невнесення оплати за надані послуги як спосіб спонукати позивача відєднати квартиру від системи централізованого опалення чи узаконення їх самовільних дій не може розцінюватись судом як законні дії. Суд критично ставиться до позиції відповідача, яка полягає в тому, що не отримання послуг з центрального опалення є підставою для відмови в позові з огляду на наступне. Як вже було встановлено судом, у помешканні відповідача дійсно у 2012 році повністю демонтована система теплопостачання і такі дії ним вчинено самовільно. Натомість, у суду відсутні правові підстави вважати, що сам по собі факт відключення помешкання від централізованого теплопостачання є підставою для звільнення відповідача від оплати за послуги з центрального опалення. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з центрального опалення за період з 01.07.2014р. по 30.04.2016р. в сумі 5\~301,02 грн.. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають також стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~378 грн. На підставі ст.ст. 18, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 60 від 21.07.2005р., ст.ст.160, 162 ЖК України, ст.ст.11, 16, 509, 611, 623, 625 ЦК України, та

Outcome: approved