Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] (далі -позивач) звернулася до Миронівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона народилася [INFO] , батьками її є [PERSON] та [PERSON] . 1 травня 2020 року вона досягнула повноліття. На цей час вона навчається на другому курсі Київського університету імені Бориса Грінченка, форма навчання денна. Термін навчання з 1 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Під час навчання вона проживає у гуртожитку, оплата за проживання в гуртожитку складає 5200 гривень за навчальний рік. Крім оплати за гуртожиток їй необхідні кошти на харчування, придбання підручників, канцелярських приладів та інших речей необхідних для успішного навчання. Відповідач відмовився добровільно надавати допомогу на утримання позивачки, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення 23 років, тобто до 1 травня 2025 року. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 6 травня 2021 року дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11 червня 2002 року Козинською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 6 (а.с. 3). На час розгляду справи, згідно довідки навчального закладу [PERSON] навчається на ІІ курсі, першого освітнього рівня Київського університету імені Бориса Грінченка, форма навчання денна. Термін навчання з 1 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с. 4). Згідно договору найму жилого приміщення у гуртожитку КНУТД на 2020/2021 навчальний рік та квитанції 32155364 від 27 серпня 2020 року, [PERSON] сплатила за проживання в гуртожитку 5200 гривень (а.с. 6-7). Згідно правил ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 зазначеної статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Враховуючи, що позивачка навчається на денній формі навчання, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є беззаперечним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє позивачку можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, указана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має необхідного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України). Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання. При цьому, визначений позивачкою розмір аліментів не є завищеним. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу)платника аліментів, починаючи з 27 квітня 2021 року і до закінчення позивачкою навчання, але не пізніше ніж до досягнення позивачкою 23 років, тобто до [INFO] . Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved