overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 29/01/202 року до Баришівського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивачі [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право власності по 1/2 частині спадкового будинку за кожним. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, до суду надійшли заяви в яких вони просить суд розглядати справу в їх відсутність, заявлений позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області, та відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явились, до суду надійшли заяви в яких вони просять розглядати справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують, позов визнають в повному обсязі ІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 26.10.1996 року [PERSON] , та [PERSON] , в нотаріальному порядку оформили за заповітом спадщину після смерті матері [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. [INFO] у Першій київській державній нотаріальній конторі за заявою його дружини [PERSON] зареєстровано спадкову справу № 450/15. Однак, через те , що за [PERSON] після успадкування ним житлового будинку від матері не було зареєстровано його право власності, та не визначено розмір частки, то нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Разом з тим рідний брат [PERSON] просить суд визнати і за ним право на 1 / 2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, яка успадкована після смерті матері. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідачі визнали заявлений позов в повному обсязі, суд вважає за необхідне прийняти дане визнання та позов задовільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 31.07.2019 року до Баришівського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в заяві наданій суду, позивач просить суд розглянути справу в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує, позов визнає в повному обсязі. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, сторони по справі перебували в шлюбі зареєстрованому 27.11.2015 року Виконавчим комітетом Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. За період перебування у шлюбі, у відповідності до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 23.10.2017 року приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Маховкою Ю.І. за спільні грошові кошти сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] . За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав заявлений позов в повному обсязі, суд вважає за необхідне прийняти дане визнання та позов задовільнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 16.02.2018, мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із нею і спору щодо цього немає. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені, збереження шлюбу неможливе, примирення виключається, просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з нею і розглянути справу в її відсутність. ІІ.\~Заяви,\~клопотання та\~інші процесуальні\~дії у\~справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити, відповідач позов визнає повністю, згідний на розлучення та залишення дочки проживати з матір`ю (а.с. 16-17). ІІІ.\~Фактичні обставини,\~встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16.02.2018 Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №29, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин не існує, відповідач позов визнає. Спору щодо місця проживання дитини немає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 03.01.2009, у них двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем мають різні погляди на сім`ю та ведення господарства, несумісні характери. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені, проживають окремо, втратили почуття, збереження шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати та дітей залишити проживати з нею. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити. Відповідач позов визнає, просить шлюб розірвати, дітей лишити проживати з матір`ю (а.с. 30-33). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 03 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №1, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12), які проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла та не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин не існує. Відповідач позов визнає. Спору щодо місця проживання дітей немає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23.09.2017, мають дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем мають різні погляди на сім`ю та ведення господарства, мають несумісні характери. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені з лютого 2021 року, втратили почуття, збереження шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити. При цьому позивачка просить залишити дитину проживати з нею (а.с.25). Відповідач позов визнає, просить шлюб розірвати, дитину лишити проживати з матір`ю (а.с. 26-27). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 2017 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, актовий запис №250, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин не існує. Відповідач позов визнає. Спору щодо місця проживання дитини немає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 04.11.2019, мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із нею і спору щодо цього немає. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені з липня 2020 року і проживають окремо. Збереження шлюбу неможливе, примирення виключається, просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з нею, стягнути судові витрати з відповідача на її користь і розглянути справу в її відсутність. місце проживання та реєстрації доньки залишається без змін. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити, при цьому позивач також просить залишити їй прізвище « [PERSON] », а відповідач позов визнає повністю (а.с. 20-22). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 04.11.2019 виконавчим комітетом Тараканівської сільської ради Рівненській області, актовий запис №4, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дружина змінювала прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6). Подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою №1207 від 20.10.2021 виконкому Тараканівської сільської ради, довідкою про реєстрацію місця проживання позивачки та довідкою відділу обліку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання УДМС України в Рівненській області щодо відповідача (а.с. 5, 7-8, 13). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин не існує з липня 2020 року. Відповідач позов визнає. Спору щодо місця проживання дитини немає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 06.11.2010, є син [PERSON] [INFO] . У них зникли взаємні почуття любові, поваги, довіри. Два роки проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливе. Спору щодо місця поживання дитини немає, просить і надалі сина залишити поживати з нею. Просить шлюб розірвати і стягнути на її користь понесені судові витрати на сплату судового збору. Відповідач позов визнає повністю і просить задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просили розглядати справу без їх участі і задовольнити позов (а.с. 2, 18). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 06.11.2010, що зареєстрований Озерянською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №10 згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дружина змінювала прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 4). Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO] згідно свідоцтва по народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Склад сім`ї підтверджується довідкою Варковицької сільської ради №307 від 21.07.2021 (а.с. 7). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин більше не існує і просить розірвати шлюб, а відповідач позов визнає, тому суд робить висновок, що сторони не підтримують подружніх стосунків. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох. Враховуючи, що спору щодо визначення місця проживання дитини немає, суд вважає за необхідне залишити і надалі проживати сина з матір`ю. Згідно ч.1 ст. 133, ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 908 грн. необхідно стягнути на її користь з відповідача ( а.с.8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 09.09.2017, мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки вже рік як припинені, збереження шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею, прізвище залишити « [PERSON] », судові витрати покласти на відповідача. Відповідач позов визнає, примирення неможливе, спору щодо місця проживання дитини немає. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити (а.с. 17-20). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 09.09.2017 Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №237, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дружина змінювала прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 4). Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин більше не існує. Відповідач позов визнає. Спору щодо місця проживання дитини немає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та позов задовольняє. Згідно ч.1 ст. 133, ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 908 грн. необхідно стягнути на її користь з відповідача (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 12.06.2001, дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені. Строк на примирення просить не надавати, шлюб розірвати, прізвище їй залишити « [PERSON] » і судові витрати з відповідача не стягувати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Сторони просять розглянути справу за їх відсутності і позов задовольнити, відповідач також просить шлюб розірвати (а.с. 17-20). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 12.06.2001 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненській області, актовий запис №6, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дружина змінювала прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин не існує. Відповідач позов визнає. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та позов задовольняє.

Outcome: approved