Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

МТСБУ 01.12.2017\~року звернулось\~до Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська з\~позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09.07.2015 року о 12 год. 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Деу», н.з. АЕ1405ВІ, на перехресті вул. Набережна Заводська та вул. Комунарівської у м. Дніпрі, не переконався в безпеці перед початком руху ліворуч та скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда», н.з. АЕ9434СР, під керуванням [PERSON] Особою винною в скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є відповідач. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена договором ОСЦПВ у ПрАТ «СК «Нова»». Позивач здійснив [PERSON] регламентну виплату в розмірі 17326,83 грн. Загальна сума понесених позивачем витрат становить 18047,82 грн. (17326,83 грн. (регламентна виплата) + 720,99 грн. (оплата послуг аварійних комісарів) = 18047,82 грн.). Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму в розмірі 18047,82 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. У своєму клопотанні представник позивача просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 09.07.2015 року о 12 год. 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Деу», н.з. АЕ1405ВІ, на перехресті вул. Набережна Заводська та вул. Комунарівської у м. Дніпрі, не переконався в безпеці перед початком руху ліворуч та скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда», н.з. АЕ9434СР, під керуванням [PERSON] (а.с. 13). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 13). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] власника автомобілю «Мазда», н.з. АЕ9434СР, застрахована на підставі полісу № АІ/4033123 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.11.2014 року (а.с. 11). 27.07.2015 року [PERSON], скориставшись своїм правом на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 15). Відповідно до висновку № 3083 експертного дослідження автотоварознавця, складеного 07.08.2015 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобілю «Мазда», н.з. АЕ9434СР, складає 20792,19 грн. (а.с. 18-21). Згідно ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. В звязку з настанням події, передбаченої ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ на підставі довідки № 1 від 21.10.2015 року та наказу від 03.11.2015 року № 5621 (а.с. 25) здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 17326,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5621рв від 04.11.2015 року (а.с. 26). Крім того, МТСБУ понесло витрати на оплату послуг аварійних комісарів у розмірі 720,99 грн. (а.с. 26). На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 18047,82 грн.: 17326,83 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) + 720,99 грн. (оплата послуг аварійних комісарів) = 18047,82 грн. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги МТСБУ законні та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1600,00 грн. (а.с. 7) покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved