Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Позивач у справі, [PERSON] є постійним мешканцем села Олексіївщина, Козелецького району, Чернігівської області, що підтверджується відміткою про реєстрацію у паспорті, виданому на його імя. Так, 1969 року позивач вступив в члени КСП «їм.Фрунзе» та 4 вересня 1971 року на його імя заведено трудову книжку колгоспника з відмітками про роботу у КСП. Слід зазначити, що колгосп «їм. Фрунзе» було перейменовано в колгосп «їм. Гагаріна» 05.01 1970 року постановою загальних зборів. Колгосп «їм Гагаріна» приєднано до агрофірми Розумовського 17.04.1997 року В подальшому згідно постанови загальних зборів членів агрофірми - агрофірму їм. Розумовського перейменовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрофірма ім. Розумовських», згідно постанови загальних зборів членів кооперативу (протокол №1 від 29.02.2000 року). Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрофірма ім. Розумовських» перейменовано в приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма ім.. Розумовських» згідно постанови загальних зборів (протокол №1 від 16.01.2001 року). Так, починаючи з 1969 року по день звільнення 17.04.1997 року позивач був членом КСП «їм Фрунзе» - його правонаступника ПОСП «Агрофірма ім. Розумовського», що підтверджується трудовою книжкою колгоспника, виданою на моє імя та розташоване на території [PERSON] сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області. Відповідно до «Порядку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», рішенням Козелецької районної ради народних депутатів було передано у колективну власність землю для виробництва товарної сільськогосподарської продукції колективному сільськогосподарському підприємству «їм. Гагаріна», про що складено та видано Державний акт на право колективної власності на землю від 19 жовтня 1995 року. Список додаток громадян, до вказаного Державного акту, які мають право на середню частку колективного сільськогосподарського підприємства «ім..Гагаріна» села Олексіївщина було складено станом 04 квітня 1996 року однак у вказаний список з невідомих мені причин позивач внесений не був. Хоча на той час він був працівником КСП. Про вказані обставини [PERSON] дізнався нещодавно з листа відділу у Козелецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Він був працівником з числа колгоспників КСП, однак сертифікат на право на земельну частку( пай ) йому видано не було. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2010 року №2 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам підсудні справи за заявами громадян про право на земельну частку (пай) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, а відповідно до п. 23 вказаної Постанови зазначено, що судам потрібно мати на увазі, що згідно ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, земельні ділянки передаються їх працівникам а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай) виділену в натурі. Відповідно до п. 24 Постанови сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення земельної ділянки в натурі та видачі державного акту на право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку пай з дня видачі цього акту, і в разі смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позов громадян, повязані з паюванням земель (зокрема про визнання права на земельну частку пай) можуть бути предметом розгляду судів. Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) - право на земельну частку (пай) мають громадяни України, які були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також є трудова книжка члена КСП. Доказом того, що позивач був працівником КСП є його трудова книга, де зазначено рік вступу в КСП 1969 рік, та відомості про роботу, де він працював водієм, а також довідка з сільської ради про те, що позивач постійно є мешканцем сільської місцевості та паспорт виданий на його ім'я. Згідно листа за підписом начальника відділу у Козелецькому районі Головного управління Держгеокадастру відомо, що Державний акт на право колективної власності на землю виданий колишньому КСП «Ім. Гагаріна» на території [PERSON] сільської ради 19 жовтня 1995 року. Через відсутність в списку додатку до Державного акту на право власності на землю, який складено на 04.04.1996 року, його як члена КСП, позивач змушений звернутись до суду для захисту свого права шляхом його визнання. На підставі наведенного та

Outcome: approved