Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третьої особи 1.Виклад позиції позивача 01.09.2021 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 1,4193 га, розташованої на території Слободо-Шаргородської сільської ради. Позивач [PERSON] зазначила, що є онукою [PERSON] та спадкоємцем останньої за заповітом від 09.11.1993 року. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] їй відмовлено у оформленні у зв`язку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про наявність заповіту. Бабу вона обходила, а також поховала, коли та померла. Після смерті баби вона не приїздила в село, а коли влітку 2021 року вирішила прибрати у будинку, то серед документів баби виявила заповіти на своє та свого брата ім`я, якими баба за життя розпорядилася належним їй майном. Знайшовши заповіти, вона звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, але їй відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вона вважає поважною. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] , пропущеним нею з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці. Вважає, що спірні правовідносини регулюються ЦК України та при вирішенні спору покликається на норми ст.ст.1221-1223, 1262, 1268, 1270, 1272 ЦК України. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не прибула, будучи повідомленою про його дату, час та місце належним чином. 21.09.2021 року позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення судом рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.31). 2. Виклад позиції відповідача Відповідач - Шаргородська міська рада, до територіальної підпорядкованості якої відносяться села Плебанівка, Слобода-Шаргородська Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці - Шаргородський район), Вінницької області, відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 01.09.2021 року, не подала. 14.09.2021 року від представника Шаргородської міської ради адвоката Країла С.В., який діє на підставі довіреності від 18.01.2021 року (а.с.29), до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має, позовні вимоги визнає (а.с.27). 3. Виклад позиції третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , в судове засідання не з`явився, але 21.09.2021 року від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує щодо задоволення позову з наведених у ньому підстав (а.с.31). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. 21.09.2021 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у її відсутності (а.с.30). 2. 14.09.2021 року представник відповідача Шаргородської міської ради - адвокат Країло С.В. подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника Шаргородської міської ради з огляду на визнання позовних вимог [PERSON] (а.с.27). 3. 21.09.2021 року третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.31). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 01.09.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Шаргородської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.09.2021 року (а.с.19-20). 2. В підготовче судове засідання, призначене на 22.09.2021 року, не прибули позивач - [PERSON] , представник відповідача Шаргородської міської ради - адвокат Країло С.В., третя особа [PERSON] , у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначених учасників справи, враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також враховуючи, що відповідач заявив про повне визнання позову. 3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в підготовчому судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. 4. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Представник Шаргородської міської ради - адвокат Країло С.В. не обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальних дій від імені відповідача, в тому числі щодо визнання позову (а.с.29), визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому наявні підстави для прийняття судом визнання відповідачем позовних вимог [PERSON] . 5. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про прийняття визнання представником Шаргородської міської ради - адвокатом Країло С.В. позовних вимог [PERSON] . 6. Згідно з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні - немає. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування, зокрема, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] у с. Слобода-Шаргородська померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] по день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] , що вбачається із довідки виконавчого комітету Шаргородської міської ради від 05.08.2021 року (а.с.7). Згідно із записом в погосподарській книзі по особовому рахунку № [NUMBER] , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки площею 1, 4193 га, яка розташована на території колишньої Слободо-Шаргородської сільської ради, що належала останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №227238 (а.с.13). Спадкоємцями після смерті [PERSON] за заповітами від 09.11.1993 року, що посвідчений державним нотаріусом Шаргородської ДНК і зареєстрований у реєстрі за №2-16, та від 24.12.2007 року, що посвідчений секретарем Слободо-Шаргородської сільської ради і зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №1236 (а.с.8, 9), є онуки спадкодавця - позивач [PERSON] та третя особа - [PERSON] . Спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] - [PERSON] 12.08.2021 року подав нотаріально засвідчену заяву про те, що спадщини, яка залишилася після смерті баби [PERSON] по заповіту і по закону не прийняв та на неї не претендує (а.с.10). Позивач [PERSON] не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через необізнаність про наявність заповіту на своє ім`я. Обставину, на яку зсилається позивач, про те, що вона не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я, суд вважає поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, про що зробив правовий висновок Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі №591/1271/18. Верховний Суд звертає увагу на те, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі №761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі №315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Також, Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, необізнаність спадкоємця [PERSON] про наявність заповіту є, на думку суду, поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. До того ж, Слободо-Шаргородська сільська рада, яка посвідчувала заповіт [PERSON] , після смерті останньої не здійснювала виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Вказані обставини свідчать про поважність причини пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 12.08.2021 року завідуючою Шаргородської ДНК відмовлено позивачу в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.14). Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач довела наявність перешкоди, яка впливає на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що позивач [PERSON] , спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, оскільки не була обізнана про наявність заповіту на своє ім`я. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] , спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину та пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, то є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON] , то, відповідно до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України, в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved