Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 09 липня 2020 року надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить встановити, що [PERSON] є батьком її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на їх утримання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що з 2017 року почала допомагати відповідачу по господарству та у них склалися дружні відносини, які поступово перейшли у відносини між чоловіком та жінкою. В кінці 2017 року вона завагітніла і [INFO] народила сина [PERSON] та [INFO] народила дочку [PERSON] . Батьком обох дітей є [PERSON] . Діти були зареєстровані за правилами у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Батько дітей не визнає своє батьківство та не надає належної допомоги на їх утримання, що спонукало позивача звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що з 2014 року у неї з відповідачем почалися близькі стосунки, внаслідок яких [INFO] народила сина [PERSON] та [INFO] народила дочку [PERSON] . Впевнена, що ці діти відповідача. Інших стосунків крім стосунків з відповідачем вона не мала. Свої стосунки намагалася приховувати, щоб не було різних пліток у селі, а також у [PERSON] була своя сім`я. [PERSON] не надає належної допомоги на утримання дітей, а тому просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відстуності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. Добровеличківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явились надали до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.08.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.10.2020 призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі . Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2021 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2021 залучено до участі у справі третю особу . Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2021 повторно направлено для виконання ухвалу суду про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та зупинено провадження у справі . Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2021 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.04.2018, виданого Добровеличківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області, та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00026375767 від 19.05.2020 встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в смтДобровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, про що Добровеличківським РВ\~ДРАЦС ГТУЮ\~у Кіровоградській\~області 25.05.2018вчинено актовий запис № 66. Батьком дитини зазначено [PERSON] . [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України ( а.с. 5,7 ). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.12.2019, виданого Добровеличківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00026375176 від 19.05.2020 встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в смт Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, про що Добровеличківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області 03.12.2019 вчинено актовий запис № 126. Батьком дитини зазначено [PERSON] . [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України ( а.с. 6,8 ). З довідки, виданої Дружелюбівським старостинським округом Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області від 18.05.2020 №315 встановлено, що [PERSON] , 1997 року народження, жителька села Дружелюбівка. До складу її сім`ї входить: син [PERSON] , 2018 року народження та донька [PERSON] , 2019 року народження ( а.с.9). За клопотанням позивача судом призначалася судово молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої поставлено запитання: Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] уродженця смт Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області та [PERSON] , [INFO] , уродженки смтДобровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області? Зазначена ухвала суду направлялася [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та була отримала особисто 02.11.2020 та 05.03.2021, а також направлялися виклики до експертної установи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та були отримані особисто 23.04.2021. Однак відповідач [PERSON] для відбору експериментальних зразків 11.01.2021, 17.05.2021 не з`являвся, що вбачається з повідомлення Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи від 14.01.2021 № 35, 19.05.2021 № 586 про неможливість проведення експертизи (а.с. 43, 47, 63, 74, 81). Відповідно до наданих позивачкою фотокарток, видно, що позивачка із відповідачем проводять спільно час, а також спільно із сином [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою позивачки, надала показання, що [PERSON] постійно їздив до її сестри, ще коли вони ходили до школи. З 2014 року у них починалися відносини. Ці відносини вони намагалися приховувати. Коли народився [PERSON] , то сестра повідомила, що батько перебуває в зоні АТО. Після народження [PERSON] стало відомо що діти сестри були [PERSON] . Довги час свідок не підозрювала про інтимні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] надала показання, що проживає у селі Дружелюбівка та їй відомо, що із [PERSON] позивачка мала близькі стосунки так як з 2016 року часто зустрічалися біля будинку де проживала [PERSON] , місця роботи відповідача в с.Дружелюбівка, а також часто бачила їх за селом в чорному автомобілі відповідача, яка марка автомобіля не пам`ятає. В подальшому у [PERSON] народився син, який дуже схожий на [PERSON] . Також вона була свідком як [PERSON] гуляв із сином позивачки, але не проявляв батьківських відносин на людях. В подальшому у позивачки народилася дочка [PERSON] та по селі ходили чутки, що це діти [PERSON] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. Відповідно до ч.1ст.126 Сімейного кодексу\~України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог ст. 128 СК України за відсутності заяв право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу . Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК) . Відповідно до п.9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Визнання факту, для з`ясування якого призначалася експертиза, або відмова у визнанні цього факту здійснюється судом в судовому засіданні з урахуванням оцінки доказів, аналізу правової позиції цієї особи та того результату, якого вона домагається. Фактично суд виходить з припущення, що особа свідомо ухиляється від участі в експертизі, оскільки побоюється її результатів, а тому визнає факт, який треба було встановити експертизою, доведеним. Коментована норма є винятком із загального правила, сформульованого у ст. 81 ЦПК про те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визнання факту можливе лише у разі ухилення від експертизи, яка призначалася саме для встановлення цього факту. Неявка особи, яка бере участь у справі на експертизу, якщо без цього її провести неможливо або ухилення її від подання експертам необхідних матеріалів, ще не є безумовною підставою для визнання або відмови у визнанні судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза. Це питання вирішується судом в кожному конкретному випадку в залежності від того, яка сторона, через які причини не з`явилася на експертизу або не подала експертам необхідних матеріалів, а також яке значення має для неї висновок експерта, беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності. Водночас суд вбачає в діях відповідача є ознаки ухилення від проведення молекулярно-генетичної експертизи, так як ухвала та виклики до експертної установи про призначення експертизи, - направлялися [PERSON] та він їх отримував особисто, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Також суд роз`яснював учасникам судового розгляду в ухвалі про призначення молекулярно-генетичної експертизи наслідки ухилення від участі в експертизі. Отже суд оцінивши докази, враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги повністю, приймаючи до уваги показання свідків та спільні фотокартки з відповідачем та сином [PERSON] , зважаючи на ухилення відповідача від участі в експертизі на яку неодноразово викликався, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо встановлення факту батьківства [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачка, на утриманні якої знаходяться спільні з відповідачем діти, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач, який ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обов`язку, зобов`язаний їх сплачувати, тому позовну вимогу про стягнення аліментів необхідно задовольнити повністю. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачку .

Outcome: approved