Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі - ІТКЕ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги теплопостачання в сумі 3574грн. 4коп. та за обслуговування внутрішньо будинкових мереж в сумі 196грн. 71коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги, дала пояснення, що відповідачка проживає в квартирі [ADDRESS] та своєчасно в повному обсязі не оплачує послуги з теплопостачання та обслуговування внутрішньо будинкових мереж, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона сплачує лише нарахування по теплопостачанню без урахування двоставочного тарифу, а також не визнає борг за обслуговування внутрішньо будинкових мереж, бо вважає, що такі послуги не надавалися. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає в [ADDRESS]. Відповідно до ст.64 ЖК України наймач та члени його родини повинні оплачувати отримані комунальні послуги. Жодна з сторін не оспорює факт того, що послуги з теплопостачання надавалися позивачем відповідачу. Відповідно до ст.ст.19,24,25 Закону України «Про теплопостачання», ст.526 ЦК України відповідачка повинна оплачувати надані послуги. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні відповідачка визнала, що їй надавалися послуги з теплопостачання, тому факт надання цих послуг додатковому доказуванню не підлягає. Рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської Ради № 1555 від 25 листопада 2004 року, № 1695 від 15 грудня 2008 року, № 1 від 6 січня 2011 року та № 461 від 7 червня 2013 року встановлені тарифи на теплову енергію та обслуговування внутрішньо будинкових мереж. Однак, відповідачка не проводила оплату у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 3574грн. 4коп. та за обслуговування внутрішньо будинкових мереж в сумі 196грн. 71коп., розрахунок якої зроблений на підставі вищевказаних тарифів. Суд не бере до уваги посилання відповідача на безпідставність нарахування по двоставочному тарифу, а також на не визнання боргу за обслуговування внутрішньо будинкових мереж, бо ці заперечення не доведені жодним доказам, а нарахування по ним проведені відповідно до вищезазначених тарифів. Таким чином позивач довів у судовому засіданні свої вимоги, відповідачка повинна сплатити позивачу заборгованість за надані послуги у межах позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved