Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №351 від 13.02.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором від 21.11.2011 року в розмірі 54 773,42 грн (а.с.1-9). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. перебуває виконавче провадження №61851691 з примусового виконання виконавчого напису №351 від 13.02.2020, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 54 773,42 грн заборгованості за кредитним договором №0382/077411-ZP від 21 листопада 2011 року. Вказує, що підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є наступні обставини: кредитний договір, наданий приватному нотаріусу не був нотаріально посвідчений; він не був повідомлений про вчинення виконавчого напису; нотаріусу не подавались жодні первинні платіжні документи про здійснення платежів від кредитора до позичальника; відсутня інформація про суму позики, яку він отримав, яка сукупна вартість кредиту, кінцева дата повернення кредиту, у зв`язку з чим неможливо визначити початок трирічного строку в межах якого нотаріус може вчинити виконавчий напис; в матеріалах справи відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (або її відсутності). Зазначене суперечить вимогам ст. 88 Закону Українии «Про нотаріат» та п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 17.07.2020 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 18.08.2020 розгляд справи відкладено у зв`язку з неотримання доказів, згідно ухвали суду від 17.07.2020, та з метою не порушення процесуальних прав третьої особи на подачу письмових пояснень. Відповідач та треті особи, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслали. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 21.11.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» укладений договір банківського поточного (карткового) рахунку 0382/077411-ZP, з лімітом 50 000 грн, строком на 12 місяців (а.с.64-67). У подальшому, 28.01.2019 між АТ «Уксоцбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» укладений договір факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА про відступлення права вимоги за кредитними договорами (а.с.60-61). У свою чергу, 29.01.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Веста» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір відступлення прав вимоги № 29-01/19/2 за кредитними договорами (а.с.62-63). 23.01.2020 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Д.І. із заявою про вчинення виконавчого напису, до якої додано кредитний договір, копії реєстрів поштових відправлень, розрахунок суми боргу та копію довіреності (а.с.56-57). Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] , заборгованість за період з 29.01.2019 до 14.01.2020 складає 54 773,42 коп, що складається із: заборгованості за сумою кредиту - 10 478,60 грн та заборгованості за процентами та комісіями - 44 294,82 грн (а.с.58). На підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 13 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №351, яким стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 55 423,42 грн заборгованості по кредитному договору №0382/077411-ZP від 21.11.2011 року за період з 13.01.2019 до 13.01.2020, що складається із: заборгованості за сумою кредиту - 10 478,60 грн, простроченої заборгованості по несплаченим процентам - 32 732,48 грн, строкової заборгованості по несплаченим процентам - 11 562,34 грн, а також стягнуто 650,00 грн витрат за вчинення виконавчого напису, що загалом становить 55 423,42 грн (а.с.21-22, 55). За заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та на виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, який має силу виконавчого документа, 15.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №351 від 13.02.2020, винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 55 423,42 грн (а.с.23, 24-25). Про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. 15.04.2020 року повідомив [PERSON] (а.с.20). При примусовому виконанні вищевказаного виконавчого напису 02.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника (а.с.34-35). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 0382/077411-ZP від 21.11.2011. Також, в матеріалах виконавчого напису, наданих приватним нотаріусом, відсутні відомості, що за укладеними договором факторингу № 2019-1УСБ/ВЕСТА про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договором відступлення прав вимоги № 29-01/19/2 за кредитними договорами були відступлені права вимоги саме за кредитним договором 0382/077411-Z, укладеним 21.11.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», зокрема відсутні додатки до вказаних договорів із зазначенням боржника [PERSON] , розміру грошового зобов`язання. Виписка з особового рахунку № [NUMBER] не є належним розрахунком заборгованості позивача за кредитним договором, оскільки з неї не убачається, за який період виникла заборгованість, не зазначені суми заборгованості та строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Також, згідно виконавчого напису заборгованість за кредитним договором стягнута з позивача за період з 13.01.2019 до 13.01.2020, тобто в межах нібито загального строку позовної давності. У свою чергу відповідно до положень укладеного кредитного договору вбачається, що договір укладений 21.11.2011 і кредит надавався на строк 12 місяців, тобто до 21.11.2012. Таким чином право вимоги до позивача в межах строку позовної давності закінчилось 22.11.2015. Крім того, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18). Однак, відсотки стягнуті за виконавчим написом за період з 13.01.2019 до 13.01.2020, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування. Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором № 0382/077411-ZP безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору щодо надання правничої допомоги від 28.04.2020 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «Рябінін, Переверзєв та партери» та ордеру на надання правничої допомоги (а.с.10, 13-14). Позивач сплатив 6 500 грн за надання послуг згідно договору від 28.04.2020 року, що підтверджується копією квитанції від 08.06.2020 (а.с.12), актом приймання-передачі наданих послуг від 08.06.2020, відповідно до якого адвокатом надані послуги щодо консультування (500 грн), складення та направлення запитів (2 000 грн), складення позову, виготовлення додатків, участь у судовому засіданні (4 000 грн) (а.с.11). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved