Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій відповідно до ст.1277 ЦК України просить визнати відумерлою спадщину після померлого 04.06.2008 року [PERSON]. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в [INFO]. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 012663, виданого Бобринецькою районною державною адміністрацією 29 березня 2002 року мав у власності земельну ділянку площею 11,61 га., сільськогосподарського призначення, що розміщена на території Костомарівської сільської ради. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку, проте ніким із спадкоємців спадщина не прийнята, спадкоємці відсутні. Посилаючись на вказані обставини, прокурор просить визнати спадщину відумерлою та передати земельну ділянку територіальній громаді, на території якої вона знаходиться. Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву та просить задовольнити заяву повністю за обставин, викладених у ній. Представник Костомарівської сільської ради вимоги заяви підтримала, та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Так, при розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] помер 04 червня 2008 року, що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00019265547 від 21 грудня 2017 року (а.с. 11). За життя [PERSON], як член КСП «імені Шевченка» Бобринецького району Кіровоградської області, отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0203619, зареєстрованого від 12.01.1998 року за № 219, та змінив його на Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.15). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №012663, виданого 29.03.2002 року, [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 11,61 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Костомарівської сільської ради (а.с. 13). Відповідно до інформаційної довідки від 20.12.2017 року № 448/106-17 Відділу у Бобринецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, нормативно-грошова оцінка на земельну ділянку, яка належить [PERSON] на підставі Державного акта серії ІІ-КР №012663, виданого 29.03.2002 року у відділі відсутня. Середня нормативна грошова оцінка 1га ріллі на території Костомарівської сільської ради, Бобринецького району, Кіровоградської області станом на 01.01.2017 року становить 32028 гривень (а.с. 14). Згідно витягу із Спадкового реєстру від 05.02.2018 року № 50789533 інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутня (а.с.59). Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 05.02.2018 року № 50789556, Костомарівською сільської радою Бобринецького району Кіровоградської області 02.09.2003 року посвідчений заповіт [PERSON] номер у спадковому реєстрі 41705752 (а.с.58). З інформаційних листів Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 21.12.2017 року № 543 та 22.03.2018 року № 98 встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. с. Костомарівка, вул. Миру, 68. На момент смерті проживав в одному будинку з сестрою співмешканки [PERSON] (а.с. 8, 61). 02.09.2003 року [PERSON] на випадок смерті зробив заповітне розпорядження на державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 012663, виданого Бобринецькою районною державною адміністрацією 29 березня 2002 року площею 11,61 га., та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії КД № 000218 виданого Костомарівською сільською радою 05.06.2001 року, на [PERSON] (а.с.60). Відповідно до Акта про смерть № 16 від 29 грудня 2004 року [PERSON] померла 28.12.2004 року від гіпертонічної хвороби ІІІ стадії (а.с. 62). Пунктом 8 ч.2 ст.293 ЦПК України встановлено, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про визнання спадщини відумерлою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин є достатні підстави для визнання спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] є відумерлою. Відповідно до положень ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи відсутність спадкоємців за законом та заповітом, а також те, що після смерті [PERSON] минуло більше восьми років, суд вважає можливим задовольнити заяву керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч.3 ст. 1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. На підставі викладеного,

Outcome: approved