Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Криворізької міської ради в особі КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» та просить відшкодувати витрати на лікування [PERSON] , як особи яка потерпіла від злочину. Мотивуючи свій позов, позивач зазначає, що вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2020 у справі № 213/1259/20 встановлено, що [PERSON] 12 листопада 2019 року приблизно о 15:40 годині, знаходячись у прихожій житлового будинку [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень [PERSON] , діючи умисно, під час розмови почав ображати нецензурною лайкою, після чого наніс руками зжатими в кулак не менше двох ударів в область обличчя потерпілого [PERSON] , після чого узяв кухонний ніж, який лежав на столі і наніс два удари в область грудей потерпілого [PERSON] , від яких останній впав на підлогу, а [PERSON] , перебуваючи зверху потерпілого, продовжував наносити йому невстановлену кількість ударів руками в область голови, до того часу доки його злочинні дії не були зупинені сусідами. У результаті вчинення злочинних дій [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 62 від 21.01.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, відповідно п.2.3.5. «Правил судово- медичного визначення степеню тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6; непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №62 від 21.01.2020 відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке викликало короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше трьох тижнів, відповідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення степеню тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6; проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 62 від 21.01.2020 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, відповідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення степеню тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Зазначений вище вирок набрав законної сили, судом затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та [PERSON] та визнано його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні. Криворізькою місцевою прокуратурою № 1 23.06.2020 за № 04/37-7192 вих.20 направлено до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» запит щодо надання інформації про вжиття заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вчиненим [PERSON] , а також про надання інформації щодо вартості лікування [PERSON] . Відповідно відповіді, з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий по вищевказаному кримінальному провадженню [PERSON] перебував на лікуванні в стоматологічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» з 11.12.2019 по 18.12.2019 - тобто 7 ліжко-днів та на його лікування витрачено 4231,22 гривень, що підтверджується довідкою - калькуляцією за вих. № 30 від 25.06.2020, виданою КП « Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР». Так, 25.06.2020 надійшов лист КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» за № 90-к з калькуляцією витрат понесених лікувальним закладом в процесі лікування хворого потерпілого та повідомленням, що закладом охорони здоров`я заходів судово-претензійного характеру про стягнення витрат на лікування хворого потерпілого від злочину не вживалося. Крім того, відповідно до листа КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР» від 26.06.2020 за вих. № 80-к з позовом до суду про стягнення витрат на лікування потерпілого [PERSON] з відповідача [PERSON] , КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР» не зверталася. Зазначене свідчить про нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно із ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор зазначає, що невідшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що суттєво порушує економічні інтереси держави та територіальної громади, виникає необхідність їх захисту. На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Криворізькою місцевою прокуратурою № 1 Криворізьку міську раду та КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР» 10.07.2020 повідомлено про пред`явлення керівником Криворізької місцевої прокуратури № 1 позовної заяви до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON] від злочину в розмірі 4 231,22 грн. Ухвалою від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Належним чином повідомлені представники Криворізької міської ради та КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР в судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять задовольнити /а.с.43, 54/. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на сайті судової влади, але відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною позивача докази, суд вважає встановленими такі обставини. 14.05.2020 вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у вчиненні криманального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Вирок не оскаржено, він набрав законної сили 16.06.2020 (а.с.12). Керівником Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області 23.06.2020 зроблено запит довідки розрахунку витрат на лікування [PERSON] та про те, які вживались лікарнею заходи щодо відшкодування понесених витрат (а.с.13-14). Відповідно до наданої відповіді від 25.06.2020 КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» будь-яких заходів судово-претензійного характеру, направлених на стягнення витрат на лікування потерпілого [PERSON] не вживалось. Адміністрація просила Криворізьку місцеву прокуратуру №1 Дніпропетровської області представляти інтереси КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» у суді з приводу стягнення витрат на лікування потерпілого (а.с.15) Відповідно до довідки сума витрачених на лікування [PERSON] склала 4231,22грн. Одночасно дана довідка містить клопотання, в якому керівництво лікарні просить винести постанову, якою визнати КП «Криворізьку МКЛ №2» КМР цивільним позивачем у розмірі коштів витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину і провести їх стягнення з винної особи при постановлені вироку (а.с.16). Судом встановлено, що згідно п.5.3.2. розділу 5 статуту КП «Криворізької МКЛ № 2» КМР джерелом формування майна є, зокрема, кошти місцевого бюджету, відтак лікарня є бюджетним підприємством. Відповідно до ст.131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно із ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Згідно із ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва. Суд приймає до уваги клопотання лікарні щодо представництва їх інтересів в суді прокурором, відтак вважає, що у прокурора достатньо підстав для представництва КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР». Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.4 ст.1166 ЦК України\~ шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим кодексом та іншим законом. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07.07.1995 за №11 встановлено, що судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету МУ №545 від 16.07.1993. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальної суми фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Як вбачається з довідки-калькуляції відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» від 25.06.2020 вих. № 30 (а.с.16) сума затрачених коштів на лікування [PERSON] склала 4231,22 грн. Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2020 у справі № 213/1259/20 затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області Кондратенко Т.С. та обвинуваченим [PERSON] і його захисником Котляр Т.В., [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Вироком не встановлено перевищення меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved