Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Кредитна спілка «Славутич-Кредит» (далі КС «Славутич-Кредит») звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], зміненим в ході розгляду справи (а.с. 101-102), вказавши, що між КС «Славутич-Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 470 від 28.10.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 15000 гривень строком до 28.04.2015 року зі сплатою відсотків в розмірі 48% річних за строковою заборгованістю або 96% річних від суми залишку кредиту у разі порушення зобовязань. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, 28.10.2013 року був укладений договір поруки між КС «Славутич-Кредит» та [PERSON], [PERSON], за яким останні зобовязались нести відповідальність в повному обсягу за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків. Оскільки [PERSON] належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, існує заборгованість в загальній сумі 51559,22 гривень, з яких заборгованість за кредитом 13333 гривні, заборгованість за відсотками в сумі 13237,27 гривень та заборгованість за відсотками у зв'язку з порушенням зобовязань в сумі 24988,95 гривень, які просить стягнути з відповідачів солідарно разом з судовим збором. Представник позивача в судове засіданні не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлялись в установленому порядку судовими повістками за зареєстрованим місцем проживання. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що відповідач [PERSON] факт укладення кредитного договору не оспорює та проти повернення суми залишку кредиту не заперечує, однак, не згоден з розміром нарахованих відсотків. У позові просив відмовити повністю. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 28.10.2013 року між КС «Славутич-Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 470 (а.с. 14-15). Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит в сумі 15000 гривень строком до 28.04.2015 року, зобовязавшись повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 48% річних за строковою заборгованістю та 96% річних від суми залишку кредиту у разі порушення позичальником зобовязань, зокрема, зі вчасного здійснення платежів щодо погашення кредиту та процентів відповідно до графіка розрахунків. Відповідно до графіку розрахунків, який є додатком до кредитного договору (а.с. 16), повернення кредитних коштів та сплата відсотків повинна була здійснюватись 28 числа кожного місяця. Кредит в сумі 15000 гривень був наданий [PERSON] 28.10.2013 року, що підтверджено копією видаткового касового ордеру (а.с. 16 зворот). Факт укладення кредитного договору та фактичного отримання кредиту представником відповідача в судовому засіданні визнаний та не оспорювався сторонами. Відповідно до довідки про суму заборгованості (а.с. 104) станом на 22.01.2016 року за кредитним договором існує заборгованість в загальній сумі 51559,22 гривень, з яких 13333 гривні залишок кредиту, 13237,27 гривень відсотки за користування кредитом за ставкою 48% річних, 24988,95 гривень відсотки за користування кредитом за ставкою 96% річних у зв'язку з порушенням зобовязань за договором. Як вказують ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що представник відповідача в судовому засіданні не вказав чому саме він не згоден з сумою заборгованості, визначеною позивачем, та не обґрунтував свої заперечення щодо правильності нарахування відсотків, не надав іншого розрахунку відсотків, суд керується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. 28.10.2013 року між КС «Славутич-Кредит» та [PERSON] був укладений договір поруки № 244, а між КС «Славутич-Кредит» та [PERSON] договір поруки № 243 (а.с. 17, 18), за умовами яких поручителі [PERSON] та [PERSON] зобовязались перед кредитором нести відповідальність у повному обсязі за виконання обов'язків [PERSON] згідно кредитного договору № 470 від. 28.10.2013 року. Як вказує пункт 2.1 договорів поруки у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх обов'язків згідно кредитного договору № 470 поручитель несе солідарну відповідальність з боржником перед кредитором за виконання обов'язків боржника усім належним йому майном та грошовими коштами, а саме: за повернення кредиту, сплату відсотків за його користування, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків кредитору, що виникли внаслідок невиконання чи неналежного виконання з боку боржника умов кредитного договору. При вирішенні спору суд виходить з такого. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Можливість забезпечення виконання зобовязання укладенням договору поруки передбачено ст. 553 ЦК України. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 ч. 1 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути судовий збір в рівних частках, оскільки передбачених законом підстав для солідарного стягнення суми судового збору немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved