Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 28.11.2008 року між Кредитної спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] укладено кредитний договір №0432-117-08. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав у позивача кредит в сумі 30800 грн. строком до 28.11.2013 року зі сплатою 60 % річних за користування кредитом. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому кредитним договором, 28.11.2008 року надав відповідачу кредитні кошти в сумі 30800 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №136. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №0432-117-08-ДП-03 від 28.11.2008 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №0432-117-08-ДП-04 від 28.11.2008 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №0432-117-08-ДП-01 від 28.11.2008 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №0432-117-08-ДП-02 від 28.11.2008 року. Згідно умов кредитного договору [PERSON] зобовязується погасити заборгованість по кредиту та оплатити відсотки за користування кредитом, шляхом внесення грошових коштів в касу позивача або зарахування їх на поточний рахунок платежами згідно графіку, визначеному у кредитному договорі. Відповідно до положень укладених договорів поруки поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, неустойки та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору. Відповідачі не виконали зобовязань, передбачених кредитним договором, а саме: не сплатили заборгованість по кредиту та процентах, що стало підставою звернення КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, в звязку з частковим погашенням боргу відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] позов не визнав. Згідно з його запереченнями кредитні зобовязання перед банком він повністю виконав, кредит погасив, наявна довідка про погашення заборгованості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у всій сукупності суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. 28.11.2008 року між Кредитної спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] укладено кредитний договір №0432-117-08. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] отримав у позивача кредит в сумі 30800 грн. строком до 28.11.2013 року зі сплатою 60 % річних за користування кредитом. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому кредитним договором, 28.11.2008 року надав відповідачу кредитні кошти в сумі 30800 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №136. Згідно умов кредитного договору [PERSON] зобовязується погасити заборгованість по кредиту та оплатити відсотки за користування кредитом, шляхом внесення грошових коштів в касу позивача або зарахування їх на поточний рахунок платежами згідно графіку, визначеному у кредитному договорі. Згідно з особовою карткою позичальника [PERSON] по кредитному договору №0432-117-08 від 28.11.2008 року було сплачено суму боргу у розмірі 633,50 грн. та заборгованість по відсотках у розмірі 15102,05 грн. Відповідачем було надано квитанції про сплату заборгованості по двом укладеним між ним та банком кредитним договорам №24-08 від 29.05.2008 року і №117-08 від 28.11.2008 року, а також «Справку» за підписом голови правління [PERSON] від 10.10.2010 року за вих. №10 про повне погашення ним боргу по кредитному договору №0432-117-08 від 28.11.2008 року. Проте, як зясувалось в ході судового розгляду справи [PERSON] ніколи не був призначений головою правління Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство», що підтверджується переліком голів правління, які були призначені, починаючи з 2006 року, а саме: 1.Прокофєєва [PERSON] ( з 11.04.2006 р. по 05.05.2009 р.); [PERSON] (з 05.05.2009 р. по 18.05.2009 р.); [PERSON] ( з 18.05.2009 р. по 10.07.2009 р.); [PERSON] ( з 13.07.2009 р. по 03.12.2009 р.); [PERSON] ( з 04.12.2009 р. по 03.12.2009 р.); [PERSON] ( з 04.03.2011 р. по 12.03.2013 р.); [PERSON] ( з 12.03.2013 р. по 12.03.2014 р.); [PERSON] ( з 12.09.2014 р. та по даний час). Згідно договору №0432-117/08 від 28.11.2008 року кредитодавець на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору надав позичальнику кредит на придбання обладнання в сумі 30800 грн. під 60 % річних з закінченням проплати 28.11.2013 р., а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі, передбаченому цим договором. Відповідно до умов договору позичальник зобовязаний використати кредит за цільовим призначенням. Позичальник зобовязався погасити заборгованість по кредиту та оплатити відсотки за користування кредитом шляхом внесення грошових коштів в касу кредитодавця або зарахування їх на поточний рахунок платежами згідно графіку, який визначений в п. 4.2 цього договору. Після проплати в касу позичальник обовязково отримує касовий ордер на внесену суму. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними \~є докази, \~які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність \~конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. [PERSON] предявлено квитанції, які підтверджують часткову оплату ним боргу по кредитному договору №0432-117-08 від 28.11.2008 року у розмірі 15735,55 грн. Решта заборгованості відповідачем не повернута, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. В задоволенні позовних вимог до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд відмовляє з наступних підстав. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №0432-117-08-ДП-03 від 28.11.2008 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №0432-117-08-ДП-04 від 28.11.2008 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №0432-117-08-ДП-01 від 28.11.2008 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №0432-117-08-ДП-02 від 28.11.2008 року. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Аналогічні правові позиції відображені у рішеннях Верховного суду України про припинення поруки у справах №6-56цс14, №6-255цс15. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial