Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем у період з 1 жовтня 2013 р. по 31 червня 2015 р. відповідно до вимог законодавства надавались відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення квартиру [ADDRESS]. Претензій від відповідача щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. За вказаний період відповідач всупереч вимог ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України (далі ЖК України), не здійснювала оплату за послуги, внаслідок чого станом на 1 липня 2015 р. в неї виникла заборгованість у розмірі 3\~691,42 гривень. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір у розмірі 1218,00 гривень. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач про дату, час і місце судових засідань повідомлялась належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причин неявки не повідомила. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток на судові засідання, призначені на 25 січня 2016 р. та 10 лютого 2016 р., конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що на підставі рішень Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29 січня 2009 р. та № 200 від 28 квітня 2011 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності міста Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води є концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ». Позивачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2015 р., надавались відповідачеві послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: квартира [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку суми позову, відповідач у період з 1 жовтня 2013 р. по 31 червня 2015 р. сплату за надані послуги в повному обсязі не здійснювала, у звязку із чим за відповідачем станом на 1 липня 2015 р. рахується заборгованість у розмірі 3\~691,42 гривні. Позивач у серпні 2015 р. звертався до суду в порядку наказного провадження про стягнення з [PERSON] суми заборгованості, проте ухвалою суду від 18 вересня 2015 р. судовий наказ про стягнення з неї заборгованості було скасовано. Відповідно до ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять і послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. В цей же час, пунктом 18 вищевказаних Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Оскільки відповідач свої зобовязання з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води виконувала неналежним чином, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 88, ч. 2 ст. 99 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, а саме судовий збір у розмірі 1 218,00 гривень.

Outcome: approved