Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 11 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 18 грудня 2010 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, за час подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON] . З листопада 2014 року шлюбні відносини між ними припинено у зв`язку із нанесенням [PERSON] тілесних ушкоджень їй та її дочці [PERSON] 6 січня 2015 року за вказаний злочин, суддею Зарічного районного суду м. Суми [PERSON] . [PERSON] засуджено до штрафу у розмірі 850 грн. Після припинення сумісного проживання, малолітня дитина проживає разом з нею за місцем її реєстрації та знаходиться на повному її утриманні. Згідно із рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2017 р. шлюб між нею та [PERSON] розірвано, задоволено позовні вимоги щодо стягнення аліментів на [PERSON] . На даний час вона працює у місті Москва Російської Федерації. Конотопським міськрайонним судом Сумської області було ухвалено рішення, яким надавався дозвіл на виїзд [PERSON] до Російської Федерації без дозволу батька. У неї постійно існують складності щодо переміщення з дитиною за кордон. 8 серпня 2019 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Вони проживають однією сім`єю та здійснюють трудову діяльність за межами України, що потребує постійного пересування через державний кордон з дітьми. Вона змушена постійно залишати дитину з бабусею, що негативно впливає на емоційний стан та виховання дитини. Відповідач ніколи не цікавився вихованням [PERSON] та не надавав допомоги щодо утримання сина. Згідно із довідкою Конотопського міськрайонного відділу ДВС №186-32/43641 від 22.12.2020 року за період з 06.06.2016 року по 22.12.2020 року аліментів на утримання [PERSON] від відповідача вона не отримувала. Наявна заборгованість в сумі 81814 грн. 50 коп.12 лютого 2018 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області оголошено у розшук [PERSON] у зв`язку з несплатою аліментів. Згідно із довідкою №97 Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 27 від 18.07.2019 року [PERSON] не приймає участі у навчальному процесі свого сина. Вона неодноразово зверталася до Сумського відділу поліції ГУ НП у Сумській області із заявою про відкриття кримінального провадження за ознаками ст. 168 КК України. На дату звернення з позовною заявою кримінальне провадження відносно [PERSON] щодо несплати аліментів не внесено до ЄРДР. Ухилення Відповідача від виконання своїх обов`язків полягає в не піклуванні про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , його навчання, підготовки до самостійного життя, а саме відповідач не забезпечує необхідне харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 5 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 30). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 29 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 7 червня 2021 року о 14 год 00 (а.с. 38). У зв`язку із неявкою відповідача, 07 червня 2021 року судове засідання відкладено на 22 червня 2021 року на 14:00 год. У судовому засіданні 22 червня 2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення, про що надіслав письмову заяву на електронну пошту суду. Згідно із довідкою Шпотівського старостинського округу від 29.03.2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , але на даний час не проживає за цією адресою (а.с.28). За інформацією Конотопського РВП від 25.05.2021 року, [PERSON] в розшуку не перебуває, можливе місце тимчасового проживання: [ADDRESS] (а.с. 46). Суд надсилав повістку про виклик відповідача як за місцем реєстрації, так і за тимчасовим місцем проживання повідомленим Конотопським районним відділом поліції. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Третя особа Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради надіслала клопотання з проханням розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, підтримує наданий суду висновок про позбавлення [PERSON] . Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ч.1 ст.280 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.12.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 грудня 2010 року після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] (а.с. 8). Згідно із свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 17.05.2011 року [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а. с. 9). Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2017 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, з [PERSON] стягнуто аліменти на [PERSON] у розмірі 1500 грн (а.с. 10). Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 06.01.2015 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн (а.с. 11-13). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.06.2017 року було надано дозвіл на виїзд [PERSON] до Російської Федерації без дозволу батька [PERSON] у період з 01.07.2017 року по 31.08.2017 року (а.с. 14-16). Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу, 8 серпня 2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 17). Згідно із довідкою Конотопського міськрайонного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №186-32/43641 від 22.12.2020 року за період з 06.06.2016 року по 22.12.2020 року [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] від [PERSON] не отримувала. Наявна заборгованість в сумі 81814 грн. 50 коп. (а.с. 18). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2018 року [PERSON] оголошено у розшук у зв`язку з несплатою аліментів (а.с. 19). За інформацією Конотопського РВП, станом на 25.05.2021 року, [PERSON] у розшуку не перебуває (а.с. 46). Згідно із довідкою № 97 від 18.07.2019 року Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 27 [PERSON] має на утримання сина [PERSON] [INFO] учня 3-В класу Комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 27, м. Суми, Сумської області. Батько [PERSON] , з питань навчання та виховання сина [PERSON] з класним керівником, адміністрацією школи не спілкувався, батьківських зборів не відвідував(а.с. 20). Відповідно до довідки Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 27, [PERSON] , [INFO] навчається у 4-В класі Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 27, м. Суми Сумської області з 1 класу, навчальні заняття відвідує систематично. Дитина завжди охайна, доглянута, має все необхідне для навчання. Мати [PERSON] та бабуся [PERSON] постійно підтримують зв`язок з педагогами, цікавляться його шкільним життям. Батько [PERSON] , протягом навчання хлопчика у початковій школі, жодного разу не звертався до адміністрації закладу і класного керівника за інформацією про успішність дитини, не відвідував батьківські збори та позаурочні заходи (а.с. 36). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , близько року займається карате, батько не цікавився яким видом спорту займається його син і не знайомий з тренером, що вбачається з довідки президента Федерації Шотокан Карте-До WSKF в Сумській області (а.с. 36 на звороті). Відповідно до акту обстеження умов проживання управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає в квартирі, яка належить на праві власності бабусі [PERSON] . Разом з неповнолітнім [PERSON] проживають і мають постійне місце реєстрації: мати - [PERSON] , вітчим [PERSON] , сестра [PERSON] , бабуся [PERSON] . Для дитини створено належні умови проживання, виховання та розвитку. (а.с. 57) На виконання вимог ст.171 СК України, судом враховується думка дитини [PERSON] , [INFO] , який під час бесіди зі спеціалістом управління «Служби у справах дітей» повідомив, що проживає в квартирі з мамою, сестрою, бабусею та [PERSON] , якого він називає татом оскільки однією сім`єю вони проживають близько 6 років і [PERSON] відноситься до нього як справжній батько. Зі слів [PERSON] йому відомо, що його біологічного батька [PERSON] позбавляють батьківських прав відносно нього і хлопчик не заперечує проти цього (а.с 56). За інформацією Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради [PERSON] близько 6 років разом з сином [PERSON] і дочкою [PERSON] проживають однією сім`єю з її чоловіком [PERSON] , який дуже добре ставиться до [PERSON] . З 2014 року батько останнього самосунувся від виховання та утримання сина, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, не забезпечує харчування, медичний догляд. З метою якнайкращого забезпечення дітей [PERSON] змушена періодично виїжджати працювати до Російської Федерації. (а.с. 55) Згідно із висновком Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради, управління вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с. 51). ІV. Норми права. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною першою статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Виходячи з вимог частини 7 статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2) ч.1 ст. 164 СК України). Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. VI. Оцінка суду. Суд вислухавши позивача, оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання малолітнього сина [PERSON] , не проявляє батьківської турботи, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не сплачує аліментів. Наведене в сукупності свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Будь-яких об`єктивних причин, які б виправдовували таку поведінку відповідача та таке його ставлення до дитини та її виховання протягом досить тривалого часу, суду не наведено. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 908 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved