Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 20.07.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а починаючи з 30.11.2027 року аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] - в розмірі 4000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України. Ухвалою від 09.08.2021року провадження у справі відкрито. 24.09.2021 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позивач вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. При цьому зазначила, що 21.09.2021 року склала позовну заяву без помилок, уточнивши дати повноліття дітей. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, правом на надання відзиву не скористався. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони перебували з 07.09.2007 року в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2021 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] ; та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають з позивачем та відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, в зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву чи будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 07.09.2007 року року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2021 року було розірвано. [PERSON] народився [INFO] , про що 19.12.2007 року виконкомом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області зроблено відповідний актовий запис №134, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.5/. [PERSON] народився [INFO] , про що 02.09.2009 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області зроблено відповідний актовий запис №122, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.6/. Батьками дітей вказані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . З наданих суду медичних карток вбачається, що молоший син [PERSON] , є інвалідом, хворіє на цукровий діабет та потребує медичної допомоги, витрати на лікування щомісячні та є необхідними для дитини /а.с.7-18/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідач добровільно не надає кошти на утримання дітей, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Матеріали справи не містять доказів, що були відхилені судом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved