Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Горбунової О.Г. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь концерну заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 3\~485,24\~грн., суму інфляційних втрат в розмірі 85,76 грн., 3% річних в розмірі 66,51 грн., суму пені в розмірі 637,03 грн., а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову вказав, що на підставі укладеного 01.05.2007 між концерном та споживачем [PERSON] договору, концерн відпускав теплову енергію в обумовлене договором нежитлове приміщення [ADDRESS] . Натомість споживач як власник вказаного приміщення передбачені договором зобов`язання з оплати спожитих послуг належним чином не виконала, у зв`язку з чим за період з грудня 2017 року по квітень 2018 року включно утворилася заборгованість в зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача разом з нарахованою за умовами договору пенею, інфляційними втратами та трьома процентами річних. Ухвалою від 07 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до\~вимог ст.\~128\~ЦПК Українита відповідним повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.4 ст. 223, ч.2 ст.247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 01 травня 2007 року між теплопостачальною організацією Концерном «Міські теплові\~мережі» в\~особі директора\~філії Концерну\~«МТМ» Орджонікідзевського\~району [PERSON] .\~та споживачем\~ [PERSON] \~укладено договір\~№\~202629\~купівлі-продажу\~теплової енергії\~в гарячій\~воді (а.с.22-24),\~за умовами\~якого теплопостачальна організація зобов`язалася відпустити теплову енергію в нежитлове приміщення [ADDRESS] , розташоване [ADDRESS] адресою [ADDRESS] , право приватної власності на яке до 23.04.2018 р. належало [PERSON] (а.с.19-21). Відповідач[PERSON] , власноруч підписуючи договір, погодилася з усіма його умовами, отже зобов`язалася приймати та оплачувати вартість спожитої теплової енергії за діючими тарифами (цінами) у встановлені умовами договору терміни та порядку: щомісяця до 20 числа, наступного за розрахунковим; а також пеню, нараховану за несплату або несвоєчасну сплату споживачем спожитої теплової енергії відповідно до п.7.2.8 Договору (а.с.22-24). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, Концерн, відпустив до обумовленого договором нежитлового приміщення теплову енергію, що підтверджено відповідними актами приймання-передачі та розрахунками(а.с.43-45, 46-50). Вказані розрахунки та акти згідно наданого суду реєстру відправлених рахунків та актів приймання-передач теплової енергії були надіслані на адресу споживача (а.с.52, 56-57), заперечень щодо них з боку споживача Концерну не надходило, суду також не надано. Відповідач [PERSON] , в свою чергу, порушила взяті на себе зобов`язання в частині сплати спожитої теплової енергії, у зв`язку з чим за вказаним договором за період з 01.12.2017 по 30.04.2018 утворилась заборгованість, що згідно наданого суду розрахунку становить 3\~485 грн. 24 коп. (а.с.12), яку разом із сумою 3% річних в розмірі 66,51 грн. (а.с.13), сумою інфляційних втрат в розмірі 85,76\~грн. (а.с.14) та сумою нарахованої пені в розмірі 637,03 грн. (а.с.15) просить стягнути позивач з відповідача. За правилами ст.546, 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого неустойкою. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з наведених вимог законодавства, враховуючи та аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , не виконуючи належним чином зобов`язання споживача зі сплати спожитої обумовленої договором №\~202629 від 01.05.2007 теплової енергії, порушила встановлений законом строк і порядок її оплати, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем 1\~921, 00 грн. судового збору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved