Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Кредитна спілка «АЙ-ДАР» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 38-13к від 10.12.2013 року (надалі - Договір), відповідно до якого остання отримала у Кредитній спілці «АЙ-ДАР» кредит у розмірі 2000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,19178 % на день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується авансово в день отримання кредиту, з кінцевим терміном повернення - 10.06.2015 року. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконувала зобов'язання відповідно до умов Договору, і тому заборгованість за кредитом станом на 18.02.2015 року складає 6943,70 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1434,58 грн., заборгованість за процентами за користуванням кредитом - 536,55 грн., пеня - 4972,57 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 6943,70 грн. за Кредитним договором № 38-13к від 10.12.2013 року, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача - Кредитної спілки «АЙ-ДАР» - Мадюдя В.В. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково (в частині тіла кредиту та процентів), заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення пені. Дослідивши докази, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 536, 546, 549, 551, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з Кредитною спілкою «АЙ-ДАР» Договору кредиту № 38-13к від 10.12.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,19178 % на день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується авансово в день отримання кредиту, з кінцевим терміном повернення - 10.06.2015 року. Відповідач брала на себе зобов'язання вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків. В разі порушення визначеного графіком терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення. У разі наявності хоча б однієї з підстав, передбачених п.5.4.3 Договору, кредитодавець має право достроково розірвати договір та вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь термін, передбачений п.2.1. ст.2 Договору. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала зобов'язання відповідно до умов Договору, і тому заборгованість за кредитом станом на 18.02.2015 року складає 6943,70 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1434,58 грн., заборгованість за процентами за користуванням кредитом - 536,55 грн., пеня - 4972,57 грн. Дана сума заборгованості встановлена в судовому засіданні на підставі наданих доказів. Разом з тим, визначаючись щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує наступне. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У даному випадку розмір пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов'язань по поверненню тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, становить 4972,57 грн., що значно перевищує розмір збитків 1971,13 грн. (з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1434,58 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 536,55 грн.). Відповідно до ст. 3607 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Згідно Правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 року, справа № 6-100 цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки (пені) до 1971,13 грн. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «АЙ-ДАР» 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial