Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Керівник Знам`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Знам`янської Другої селищної ради Кіровоградської області, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зобов`язати останнього повернути Знам`янський Другій селищній раді безпідставно набуте майно, а саме земельну ділянку розміром 35 кв.м., що розташована в [ADDRESS] та стягнути судові витрати. Вимоги обґрунтував тим, що 28.03.2006 між власником земельної ділянки - виконавчим комітетом Знам`янської Другої селищної ради (орендарем) та [PERSON] (орендарем) укладено договір оренди землі. Відповідно до п.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне користування земельну ділянку розміром 35 кв.м., розташовану по [ADDRESS] . Відповідно до п.2.3 договір укладено сторонами 01.01.2016 року. Згідно п.3 орендар зобов`язався після закінчення строку дії договору оренди повернути орендодавцю земельну ділянку в належному стані, придатну для подальшого використання. Відповідно до п.4 договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору. Пунктом 5 договору передбаченого, що договір вступає в силу з моменту його державної реєстрації. Державну реєстрацію вказаного договору не проведено. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, без проведення державної реєстрації договору оренди земельну ділянку розміром 35 кв.м., розташовану в [ADDRESS] передано в оренду приватному підприємцю [PERSON] , який до теперішнього часу в установленому законом порядку не здійснив його державну реєстрацію. Таким чином, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації, договір оренди зід 28.03.2006 є неукладеним (не вчиненим). Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Згідно статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи зазначене, договір оренди земельної ділянки від 28.03.2006 слід вважати не укладеним у зв`язку із грубим порушенням вимог чинного законодавства, а земельна ділянка наразі фактично перебуває у незаконному користуванні фізичної особи [PERSON] та відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України підлягає витребуванню державою з незаконного чужого користування. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Таким чином, спірна земельна ділянка фактично вибула з власності Знам`янської Другої селищної ради, з порушенням вимог чинного законодавства, а тому існують правові підстави для повернення спірної земельної ділянки власнику. За інформацією Знам`янської ДПІ Олександрійського управління ГУ ДФС у Кіровоградській області [PERSON] востаннє подав податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2016 рік. 17.01.2017 [PERSON] припинено підприємницьку діяльність. Разом з тим, відповідач продовжує сплачувати кошти в рахунок орендної плати за землю, що підтверджує факт його користування вищевказаною земельною ділянкою. Так, упродовж 2017 року [PERSON] сплачено 1193 грн., у 2018 році - 120 грн., у 2019 році (станом на 04.03.2019) сплачено 300 грн. Дані суми обліковуються податковим органом як переплата, оскільки нарахування орендної плати з фізичних осіб на 2017-2019 роки не проводилось, так як у Знам`янської ДПІ відсутня інформація про діючі договори оренди земельних ділянок у [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] , спочатку як приватний підприємець, а з 17.01.2017 як фізична особа користується безпідставно набутим майном, а саме земельною ділянкою розміром 35 кв.м., розташованою в [ADDRESS] , про що свідчать дані селищної ради та Знам`янської ДПІ Олександрійського управління ГУ ДФС у Кіровоградській області. В даному випадку Український народ загалом та територіальну громаду Знам`янської Другої селищної ради зокрема, позбавлено правомочностей власника землі, а саме права володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, в межах визначених чинним законодавством, що суперечить інтересам держави, оскільки відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а користування окремою фізичною особою безпідставно набутим майном, такому суспільному інтересу не відповідає. Так, Знам`янською Другою селищною радою незважаючи на те, що [PERSON] упродовж тривалого часу (спочатку як приватний підприємець, а з 17.01.2017 як фізична особа) користується безпідставно набутим майном, сплачуючи при цьому мізерний розмір орендної плати, будь-яких заходів претензійно-позовного характеру з метою повернення земельної ділянки у комунальну власність не вжито. Крім того, листом від 22.02.2019 прокурором проінформовано уповноваженого суб`єкта владних повноважень - Знам`янську Другу селищну раду про необхідність заявлення позову до [PERSON] з метою витребування земельної ділянки, якою він користується безпідставно. Однак, до теперішнього часу відповідний позов заявлено не було.Разом з тим, з листа селищної ради від 27.02.2019 вбачається, що заходи претензійно-позовного характеру не вживаються, оскільки орендна плата надходить своєчасно. З зазначеного листа вбачається, що уповноваженим суб`єктом на виконання функцій держави щодо захисту її інтересів - Знам`янською Другою селищною радою не вжито та не планується вживати заходів, спрямованих на повернення у комунальну власність земельної ділянки. Наразі органи прокуратури позбавлені повноважень щодо проведення перевірок в діяльності органів місцевого самоврядування, а отже відсутня будь-яка можливість вжити до них заходи прокурорського реагування. Таким чином, єдиним засобом захисту інтересів держави залишається представництво прокурором її інтересів в суді шляхом подання відповідних позовів. Крім того, прокурором в порядку ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» листом від 01.03.2019 повідомлено Знам`янську Другу селищну раду про намір прокурора звернутися до суду щодо повернення у комунальну власність безпідставно набутого майна, а саме земельної ділянки, якою користується [PERSON] . Вказане повідомлення Знам`янською Другою селищною радою не оскаржувалось, будь-які заперечення на нього до прокуратури не надходили. У зв`язку з чим, виключно з метою захисту інтересів держави відповідний позов заявлено прокурором. Зазначає, що незаконне вибуття з власності територіальної громади земельної ділянки, загальною площею 35 кв.м, перешкоджає ефективному функціонуванню органу місцевого самоврядування та створює загрозу порушення матеріальних інтересів держави. Прокуратурою встановлено, що Знам`янською Другою селищною радою не вживались передбачені законодавством заходи щодо повернення у комунальну власність безпідставно набутого майна, а саме земельної ділянки в судовому порядку, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді. Прокурор у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник особи в інтересах якої прокурором подано до суду позов - Знам`янської Другої селищної ради Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, свою позицію щодо позовних вимог висловив у заяві від 23.05.2019. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив залишити позов прокурора без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки вважає, що керівник Знам`янської місцевої прокуратури не має повноважень на ведення даної справи. Так, прокурор не обґрунтував наявність підстав для здійснення представництва, не довів належними та допустимим доказами, що Знам`янська Друга селищна рада не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження і захист законних інтересів держави, та не вказав, у чому саме полягає порушення прав держави. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.03.2006 між власником земельної ділянки - виконавчим комітетом Знам`янської Другої селищної ради (орендарем) та приватним підприємцем [PERSON] (орендарем) укладено договір оренди землі. Відповідно до п.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне користування земельну ділянку розміром 35 кв.м., розташовану по [ADDRESS] . Згідно з п.2.3 договір укладено сторонами до 01.01.2016 року. Згідно п.3 орендар зобов`язався після закінчення строку дії договору оренди повернути орендодавцю земельну ділянку в належному стані, придатну для подальшого використання. Відповідно до п.4 договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору. Пунктом 5 договору передбаченого, що договір вступає в силу з моменту його державної реєстрації. Згідно і інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №161189555 від 27.03.2019, державну реєстрацію вказаного договору не проведено. Згідно з повідомленням Знам`янської ОДПІ Олександрійського управління ГУ ДФС у Кіровоградській області, [PERSON] подано декларацію по земельному податку в 2016 році. За період з 2016 по 2018 рік включно. [PERSON] сплачено орендної плати за землю в сумі 3478,00 грн., переплата по орендній платі за землю становить 2640,96 грн. Повідомлено, що [PERSON] 17.01.2017 року припинено підприємницьку діяльність. Листом селищного голови Знам`янської Другої селищної ради Кіровоградської області від 27.02.2019 за №111/02-26, керівника Знам`янської місцевої прокуратури повідомлено про те, що договір від 28.03.2006, укладений з [PERSON] , не зареєстровано. Щодо заходів претензійно-позовного характеру, то останні проводилися, у зв`язку з тим. Що оплата за оренду земельної ділянки надходила своєчасно. Листом керівника Знам`янської місцевої прокуратури від 22.02.2019 №70-574 вих-19, голові Знам`янської Другої селищної ради запропоновано звернутися до суду з позовною заявою щодо зобов`язання [PERSON] повернути безпідставно набуте майно, а саме земельну ділянку розміром 35 кв.м., яка розташована у [ADDRESS] . Листом заступника керівника Знам`янської місцевої прокуратури від 01.03.2019 №70-817 вих - 19 адресованим голові Знам`янської Другої селищної ради, останнього повідомлено про те, що прокуратурою підготовлено позовну заяву і інтересах держави. Уповноваженим органом якої виступає Знам`янська Друга селищна рада про зобов`язання [PERSON] повернути безпідставно набуте майн, а саме земельну ділянку площею 35 кв.м., яку буде скеровано до Знам`янського міськрайонного суду. Вказане, Знам`янською Другою селищною радою не оскаржувалось, будь-які заперечення на нього до прокуратури не надходили. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (чинного на час укладання договору оренди землі) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Згідно ст.ст. 18, 20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час підписання договору оренди землі) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно зі ст.640 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на час підписання сторонами договору) договір, який підлягає державній реєстрації є укладеним з моменту його державної реєстрації. Встановлено, що всупереч вимог чинного законодавства, без проведення державної реєстрації договору оренди земельну ділянку розміром 35 кв.м., яка розташована в [ADDRESS] передано приватному підприємцю [PERSON] в оренду, який в установленому законом порядку його державну реєстрацію не здійснив. Зідно зі ст.210 ЦК України правочин, що підлягає державній реєстрації є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Підставою недійсності правочину в розумінні статті 215 Цивільного кодексу України є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Дана позиція кореспондується із Постановою Пленуму Верховного суду України №9 від 06.1 1.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Пунктом 8 даної Постанови визначено, що «відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205, 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 Цивільного кодексу України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про зизнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено». Таким чином, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації, договір оренди від 28.03.2006 є неукладеним (не вчиненим). У разі, якщо на виконання юридично не укладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст. ст. 1212-1215 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Згідно статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи зазначене, договір оренди земельної ділянки від 28.03.2006 слід вважати не укладеним у зв`язку із грубим порушенням вимог чинного законодавства, а земельна ділянка наразі фактично перебуває у незаконному користуванні фізичної особи [PERSON] та відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України підлягає витребуванню державою з незаконного чужого користування. Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Таким чином, спірна земельна ділянка фактично вибула з власності Знам`янської Другої селищної ради, з порушенням вимог чинного законодавства, а тому існують правові підстави для повернення спірної земельної ділянки власнику. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, покладається на органи прокуратури. Частиною 3 статті 4 ЦПК України передбачено право осіб, яким законом надано повноваження звертатися до суду в інтересах інших осіб, звертатися до суду у випадках, визначених законом. Право прокурора на звернення до суду у визначених законом випадках та участь у розгляді судом справ за його позовами передбачено ч.3 ст. 56 ЦПК України. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі №1-1/99 визначено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Зазначеним рішенням Конституційного Суду України визначено, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах», слід розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення. Таким чином, в даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Знам`янська Друга селищна рада. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Отже, прокурор звернувся до суду в інтересах держави у зв`язку з тим, що захист цих інтересів не здійснює орган місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а саме Знам`янська Друга селищна рада. В постанові Верховного Суду України від 26.02.2019 у справі № 905/803/18 вказано, що «нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Оскільки, Знам`янською Другою селищною радою незважаючи на те, що [PERSON] упродовж тривалого часу (спочатку як приватний підприємець, а з 17.01.2017 як фізична особа) користується безпідставно набутим майном, сплачуючи при цьому незначний розмір орендної плати, будь-яких заходів претензійно-позовного характеру з метою повернення земельної ділянки у комунальну власність не вжито. Крім того, з листа селищної ради від 27.02.2019 вбачається, що заходи претензійно-позовного характеру не вживаються, оскільки орендна плата за користування земельною ділянкою, надходить своєчасно. Отже, з зазначеного вище вбачається, що уповноваженим суб`єктом на виконання функцій держави щодо захисту її інтересів - Знам`янською Другою селищною радою не вжито та не планується вжити заходи, спрямовані на повернення у комунальну власність земельної ділянки. Згідно постанови Верховного Суду України від 26.02.2019 у справі № 905/803/18 інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17). Згідно частини другої статті 5 Конституції України, носієм суверенітету і - диним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Таким чином, також з огляду на зазначену норму Закону прокурор може заявити позов в нтересах держави, який виражається в інтересах частини Українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки покликаний ці інтереси захищати. Такий підхід узгоджується з Європейською хартією місцевого самоврядування 1985 року (ратифікована Законом України від 15.07.1997 року № 452/97-ВР), яка передбачає, що органи місцевого самоврядування при вирішенні відповідної частини публічних (суспільних) справ діють під власну відповідальність в інтересах місцевого населення, й у правовій системі держав - учасниць, зокрема у сфері адміністративного контролю за органами самоврядування, має забезпечуватись співмірність (баланс) між заходами контролю та важливістю інтересів, які контролюючий орган має намір захищати. Статтею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності, та крім іншого, утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Згідно ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Незаконне вибуття з власності територіальної громади земельної ділянки, загальною площею 35 кв.м, перешкоджає ефективному функціонуванню органу місцевого самоврядування та створює загрозу порушення матеріальних інтересів держави. Оскільки прокуратурою встановлено, що Знам`янською Другою селищною радою не вживато передбачені законодавством заходи щодо повернення у комунальну власність безпідставно набутого майна, а саме земельної ділянки в судовому порядку, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач тривалий час, незаконного користується земельною ділянкою, яка перебуває у колективній власності Знам`янської Другої селищної ради, суд приходить до висновку про те, що пред`явлений прокурором позов є обґрунтованим та таким. що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі. З відповідача на користь прокуратури Кіровградської області підлягає стягненню судовий збір в розмір 1921 грн.

Outcome: approved