Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] понесені витрати з відшкодування Харківській районній споживчій спілки в розмірі 12237,24 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 28.10.2010р. о 7-05 [PERSON] на автодорозі Харків-Сімферопіль, керуя автомобілем Шкода Октавія при здійсненні обгону на перехресті скоїв зіткнення з автомобілем Джили. Автомобілі отримали механічні ушкодження. МСБУ виплатило страхове відшкодування Харківській районній споживчій спілки в розмірі 12237,24 грн. 09.06.2011р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.10.2010р. о 7-05 [PERSON] на автодорозі Харків-Сімферопіль, управляя автомобілем Шкода Октавія при здійсненні обгону на перехресті скоїв зіткнення з автомобілем Джили. Згідно постанови Харківського районого суду Харківської області від 17.12.2010 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ознаками ст.124 КУпАП. Відповідно висновку спеціаліста-автотоварознавця № 223 від 10.11.2010 року розмір матеріального збитку, завданий власнику Джили в результаті пошкодження автомобіля при ДТП складає 14684,69 грн. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована власнику автомобіля Джили Харківській районній споживчій спілки. Відповідно до п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальнсть. Позивачем 09.06.2010 року згідно платіжного доручення №2548 була здійснена виплата страхового відшкодування Харківській районній споживчій спілки в розмірі 12237,24 грн. На підставі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховщика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування, у позивача виникло право вимоги до [PERSON], винного у завданні шкоди автомобілю Джили державний номерний знак [NUMBER], щодо відшкодування спричиненого збитку в сумі 12237,24 грн., а відповідач повинен відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати з другої сторони. Витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн., понесені позивачем на підставі контракту № 62 від 27.09.2012 року, та додаткової угоди № 48 від 01.08.2013р., нічим не підтверджуються та не можуть бути стягнуті, оскільки суду не надано оригіналу платіжного доручення про виплату винагороди [PERSON] за надання правової допомоги. Витрати на судовий збір у розмірі 243,60 грн. підтвержується квитанцією 99850.74.1. від 16.06.2014р. На підставі чого, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved