Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Лозівська сільська рада, надалі позивач, звернулася в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, за участю третіх осіб Державна інспекція сільського господарства в Тернопільській області, [PERSON], в якому просить суд зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0025 га, яа знаходиться в [ADDRESS] та відноситься до земель загального користування (вулиця) житлової та громадської забудови, а також зобов'язати [PERSON] привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом демонтажу огорожі та воріт, що на ній розташовані. Згідно заяви сільський голова просить справу розглядати без його участі з підтриманням позовних вимог, в обґрунтування яких в попередніх засіданнях посилається на ті обставини, що [PERSON] самовільно встановила ворота для розширення та влаштування заїзду до свого будинковолодіння на земельній ділянці, яка належить до загального користування житлової та громадської забудови і є вулицею, власником якої є орган місцевого самоврядування. Лише Лозівська сільська рада має право в межах визначених законодавством розпоряджатися захопленою відповідачем частиною земельної ділянки. Комісією з питань земельних відносин та охорони довкілля при сільській раді за зверненням суміжного землекористувача [PERSON] щодо самовільного зайняття [PERSON] частини земельної ділянки складений Акт про встановлення факту самовільного захоплення земельної ділянки гр. [PERSON], якій Державною інспекцією сільського господарства винесено припис про усунення порушень самовільного захоплення земельної ділянки, яка відноситься до земель загального користування. Однак, [PERSON] не виконує вимоги припису, не реагує на зауваження та прохання про звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу встановлених воріт. Таким чином, через умисні дії відповідача, які завдають перешкоди у використанні земельної ділянки, яка належить до комунальної власності, Лозівська сільська рада з посиланням на ст. 212 ЗК України вимагає усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом демонтування воріт та огорожі. Відповідач та її представник в судовому засідання позовні вимоги не визнає та просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що [PERSON] встановила ворота для заїзду до свого будинковолодіння, оскільки суміжний землекористувач [PERSON] збільшив розміри свого паркану, і через що вона не має можливості потрапити до будинку. Зазначає, що ні вона, ні [PERSON] не мають Державного акту на землю, не визначенні межі земельних ділянок, земельна ділянка, на якій встановлені ворота не використовується багато часу, не можна встановити, до якої частини вона відноситься і хто нею розпоряджається, не має доказів віднесення земельної ділянки до земель загального користування, не має її розмірів, в якому попередньому стані була земельна ділянка не знає, а тому для покрашення заїзду до свого будинку вона встановила ворота. Чи зайняла [PERSON] частину земельної ділянка, власником якої хтось інший не знає через відсутність інформації. Ніхто із жителів села не скаржиться на встановлення нею воріт, крім [PERSON], із яким в неї склалися неприязні відносини. Прав та інтересів [PERSON] вона не порушує. Представник Державної інспекції в судове засідання не з'явився, в попередньому засіданні пояснив, що матеріали перевірки складися до підставі наданих пояснень та поданих матеріалів, і за наслідками чого було встановлено факт захоплення [PERSON] частини земельної ділянки, яка відноситься до земель загального користування. В судовому засіданні [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] підтримують заявлені Лозівською сільською радою позовні вимоги та зазначають, що частина земельної ділянки, яка зайняла [PERSON] була вулицею, якою користувалися всі жителі села. Через встановлені [PERSON] ворота [PERSON] не має можливості заїхати транспортними засобами на територію до свого будинковолодіння для проведення різного роду будівельних та садових робіт, які необхідні для догляду будинку та земельної ділянки. Вказують, що [PERSON] спочатку встановила ворота в одному місці ділянки, а потім перенесла на інше місце, через що чиняться перешкоди. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне. Згідно Акту від 03.10.2012р., який складений комісією з питань земельних відносин та охорони довкілля зафіксовано, що [PERSON] із своєю сім'єю проживає по адресу [ADDRESS], в будинку, який належить [PERSON], земельна ділянка, на якій знаходиться даний будинок не приватизована. [PERSON] та її чоловік [PERSON] самовільно захопили земельну ділянку орієнтовною площею 0,0025 га. Рішенням Лозівської сільської ради від 30.08.2012р. №204 встановлено, що в архіві сільської ради відсутні карти, документи, плани, де б були показі схеми розміщення житлових будинків та земельних ділянок і на даний час неможливо встановити давні межі земельних ділянок. [PERSON] та [PERSON] заключити догорів з ліцензованою організацією на виготовлення технічної документації на право власності на земельні ділянки та винести межі земельних ділянок в натурі. Рішенням Лозівської сільської ради від 02.01.2013р. №255 по розгляду заяви [PERSON], враховуючи результати перевірки, здійсненої Державною інспекцією сільського господарства в Тернопільській області вирішено зобов'язати [PERSON] демонтувати самовільно встановлені ворота та встановити їх на попередньому місці. 31 жовтня 2012 року державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Тернопільській області складений Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства [PERSON], яким встановлено, що гр. [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0025 га із земель загального користування (дорога) житлової та громадської забудови для розширення та влаштування заїзду в межах населеного пункту на території Лозівської сільської ради, чим порушила вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України. 31 жовтня 2012 року державним інспектором складений протокол про адміністративне правопорушення №000184, яким встановлено, що [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, а саме порушила ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України - самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0025 га із земель загального користування (дорога) житлової та громадської забудови для розширення та влаштування заїзду в межах населеного пункту на території Лозівської сільської ради, чим заподіяла шкоду в розмірі 17,67 грн. Постановою Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області віл 31.10.2012р. №00158 [PERSON] визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП за порушення ст.ст. 125, 126 ЗК України, а саме зайняття земельної ділянки площею 0,0025 га для розширення та влаштування заїзду на землях житлової та громадської забудови на території Лозівської сільської ради та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 187 грн. Як вбачається із доданої квитанції від 06.11.2012р. №32 [PERSON] оплатила штраф в розмірі 187 грн. по постанові від 31.10.2012р. №000158. Державною інспекцією 31 жовтня 2012 року виписаний припис №000381, яким зобов'язано [PERSON] усунути виявлені під час перевірки порушення вимог земельного законодавства. 29 грудня 2012 року Державною інспекцією через невиконання [PERSON] вимог припису від 31.10.20112р. №000381 повторно виписаний припис №000618 про усунення виявлених порушень земельного законодавства. Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції від 28.02.2013р. зафіксовано, що [PERSON] виконала вимоги припису. В судовому засіданні представник Державної інспекції пояснив, що матеріали перевірки щодо самовільного захоплення [PERSON] частини земельної ділянки та віднесення захопленої частини земельної ділянки до земель загального призначення - дорога складалися згідно наданих пояснень сільського голови та свідків. Документів, які б свідчили про межі земельних ділянок суміжних землекористувачів - [PERSON] та [PERSON], а також віднесення земельної ділянки, на якій встановлені [PERSON] ворота до вулиці не було. 04 червня 2013 року Комісією з питань земельних ресурсів при Лозівській сільській раді складений Акт, яким зафіксовано, що [PERSON] ворота не демонтувала. Згідно Додатку №1 до Акту вбачається, що [PERSON] лише перенесла місце встановлення воріт. Відповідно до складеного комісією з питань земельних відносин та охорони довкілля при Лозівській сільській раді Акту від 23.10.2013р. на самовільно захопленій земельній ділянці самовільно встановлені ворота [PERSON] не демонтовані. Протягом розгляду справи відповідачем не було подано дозвільних документів на встановлення воріт до будинковолодіння по [ADDRESS] У відповідності до довідки Лозівської сільської ради від 09.12.2013р. №643 [PERSON] самовільно захопила земельну ділянку площею 0,0025 га із земель загального користування (вулиця - згідно генерального плану забудови Лозівської сільської ради 1977 року). Із довідки Лозівської сільської ради від 13.03.2013р. №89 вбачається, що згідно погосподарських книг сільської ради за гр. [PERSON] рахується земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS], площею 0,04 га. Згідно обмірів, проведених ПП «Фірма «Матек» площа вищевказаної земельної ділянки становить 0,0672 га. Рішення сільської ради про надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту відведення земельної ділянки не надавало і проект землеустрою не затверджувався. Частина 1 статті 103 Кодексу закріплює обов'язок власників і землекористувачів використовувати землі відповідно до їх цільового призначення та завдавати якнайменше незручностей власникам та землекористувача сусідніх земельних ділянок, а саме необхідність вибору таких способів використання земельних ділянок, за яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається якнайменше незручностей. Згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Згідно ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власнику землі або землекористувачу без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Однак, матеріалами справи не підтверджено факту порушення [PERSON] прав та інтересів Лозівської сільської ради, так і інших осіб шляхом встановлення воріт на земельній ділянці, оскільки позивачем не доведено належними і допустимими доказами віднесення земельної ділянки, на якій встановленні ворота до земель загального користування (вулиця) житлової та громадської забудови. Інші особи не підтвердили факту порушення їхніх прав. Через відсутність встановлених меж земельних ділянок [PERSON] та суміжного землекористувача [PERSON], площ земельних ділянок, якими вони користуються, інформації, в якому стані попередньо була земельна ділянка, а також не подання позивачем суду плану забудови села, із якого б вбачалося розмежування земель громадян і органу місцевого самоврядування, не має можливості встановити віднесення земельної ділянки, на якій [PERSON] встановила ворота до земель загального користування - вулиці. На пропозицію суду провести земельно-технічну експертизу для встановлення всіх істотних обставин у справі сільський голова не погодився через відсутність коштів. В інших учасників клопотань не поступало. Крім цього, згідно наданої Лозівською сільською радою інформації площа земельної ділянки суміжного землекористувача [PERSON] в натурі є більшою від розмірів земельної ділянки, які вказані у погосподарських книгах, що в свою чергу також не дає можливості чітко встановити розміри земельної ділянки, на якій [PERSON] встановила ворота і чи зайняла [PERSON] частину земельної ділянки, яка є вулицею. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тому, не приймаються до уваги при вирішення даної справи наслідки проведеної Державною інспекцією сільського господарства в Тернопільській області, яким встановлено факт самовільного захоплення [PERSON] земельної ділянки площею 0,0025 га із земель загального призначення, оскільки представник Державної інспекції зазначив в судовому засіданні, що встановлення факту самовільного захоплення земельної ділянки та віднесення вказаної земельної ділянки до земель загального користування проводилося на підставі пояснень осіб, які брали участь у проведенні перевірки. Крім цього, той факт, що земельна ділянка, на якій [PERSON] встановила ворота відноситься до земель загального користування (вулиця) спростовується листом Лозівської сільської ради від 13.07.2013р. №07, з якого свідчить про надання сільською радою [PERSON] земельну ділянку на умовах оренди, що вбачається неможливим при віднесенні за твердженням позивача земельної ділянки до земель загального користування, і яка є вулицею. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed