Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. На розгляд до Сихівського районного суду міста Львова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітел» до [PERSON] , у якій позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № ЛЛ-00974021 від 17.01.2021 у загальному розмірі 4668,36 грн. Ухвалою від 20.08.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. АРГУМЕНТИ СТОРІН. Аргументи позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем 17.01.2021 укладено кредитний договір № ЛЛ-00974021 на суму 1400 грн., з оплатою процентів за користування кредитом. Зазначений договір укладено за допомогою електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: www.vashagotivochka.ua. Як зазначає позивач, він повністю виконав взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання і надав відповідачу кредит. В свою чергу, відповідач лише частково виконав свій обов`язок за договором та сплатив лише 3 грн., із яких 2,24 грн. перераховано на погашення процентів за користування кредитом, а 0,76 грн. зараховано в погашення суми кредиту. В подальшому, 01.02.2021 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, якою продовжено строк кредитування та змінено розмір процентів за користування кредитом. Не зважаючи на це, відповідач взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором у визначені строки не виконав, станом на 15.07.2021 заборгованість не погасив, не сплатив нараховані у відповідності до п. 1.4.1-1.4.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 4668, 36 грн., яка включає: 1399,24 грн. основної заборгованості; 3246,24 грн. заборгованості за відсотками та 22,88 грн. 3 % річних. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про сплату заборгованості, однак така залишилась без задоволення. Зазначене стало підставою для звернення до суду із цією позовною заявою. Аргументи відповідача. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що він не погоджується із доводами позивача та вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Відповідач вказує, що укладений між сторонами договір містить ознаки кредитного договору, а оскільки надання коштів з умовою сплати процентів - це фінансова послуга, то вона потребує наявності ліцензії відповідно до вимог чинного законодавства. На переконання відповідача заявлені позивачем суми процентів стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданих самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його часткового погашення, а тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та договорі, є правильними. Відповідач звертає увагу на те, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, що не відповідає положенням чинного законодавства. Вимога позивача про стягнення пені знаходиться поза межами річного строку позовної давності, а позивачем не вжито заходів досудового врегулювання спору, що позбавляє його права для звернення до суду за достроковим стягненням всієї суми заборгованості за кредитом. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Згідно свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК № 1188, виданого на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 599 від 11.04.2019, ТОВ «Лайм Кепітел» є юридичною особою, яка зареєстрована як фінансова установа. Основними видами діяльності ТОВ «Лайм Кепітел» є інші види кредитування (64.92) та надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) (64.99), що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 17.01.2021 між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено Кредитний договір № ЛЛ-00974021 (надалі - Кредитний договір), за умовами п. 1.1. якого кредитодавець передає позичальнику грошові кошти в сумі 1400 грн. (одна тисяча чотириста гривень 00 копійок) на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цього Кредитного договору. Кредитний договір укладено сторонами в електронній формі шляхом його підписання зі сторони позивача електронним цифровим підписом (серійний номер сертифікату: 2B6C7DF9A3891DA10400000073545900863EB201), зі сторони відповідача - електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 6ATCNMZT. Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що строк його дії складає 365 календарних днів. Кредитний договір набирає чинності у день надання кредиту (безготівкового перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний позичальником або надання готівкових коштів позичальникові). Закінчення строку дії кредитного договору не припиняє зобов`язання сторін, яке не було виконане належним чином однією із сторін. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору строк користування кредитом складає 16 (шістнадцять) днів, а у випадках, передбачених цим Кредитним договором, може бути продовжений до 96 (дев`яносто шести) днів включно. У пункті 1.4. Кредитного договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом нараховуються протягом 96 (дев`яносто шести) календарних днів з дня надання кредиту. Проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: - у розмірі 0,01 % (нуль цілих одна сота процентів) від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 (шістнадцяти) календарних днів з дня надання кредиту. У разі своєчасного та належного виконання зобов`язань за цим кредитним договором (погашення основного зобов`язання та процентів, нарахованих за користування кредитом на відповідну дату), кредитний договір достроково припиняється в день повного та належного виконання таких зобов`язань (п. 1.4.1 Кредитного договору); - у розмірі 3,5 % (три цілих п`ять десятих процентів) від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого п. 1.4.1 Кредитного договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 (вісімдесят) календарних днів до 96 (дев`яносто шостого) календарного дня включно з дати надання кредиту. У разі належного виконання зобов`язань за цим кредитним договором (погашення основного зобов`язання та процентів, нарахованих за користування кредитом на відповідну дату), кредитний договір достроково припиняється в день повного та належного виконання таких зобов`язань (п. 1.4.2 Кредитного договору). З урахуванням положень п. 1.4. Кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку: за строк зазначений у п. 1.4.1. Кредитного договору - 3,65% (три цілих шістдесят п`ять сотих процентів) річних; за строк зазначений у п. 1.4.2. Кредитного договору - 1277,5% (одна тисяча двісті сімдесят сім цілих п`ять десятих процентів) річних (п. 1.5. Кредитного договору). Сума платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів (п. 3.2. Кредитного договору). Згідно Детального розпису сукупної вартості кредиту, який є Додатком № 1 до Кредитного договору, сукупна вартість кредиту складає 1402,24 грн. та включає в себе проценти за користування кредитом 2,24 грн.. Судом встановлено, що сторони також погодили Графік погашення, який є Додатком № 2 до Кредитного договору. 17.01.2021 позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі обумовленому Кредитним договором, що підтверджується Випискою із рахунку № 3771 за 17.01.2021 - 06.10.2021 (в оригіналі «Карточка счета») та Підтвердженням платіжного сервісу AT «ПУМБ» про проведення успішної видачі займу з ТОВ «Лайм Кепітел» на карту відповідача за Договором № ЛЛ-00974021 від 17.01.2021 у сумі 1400,00 грн. 01.02.2021 відповідач на виконання зобов`язань за Кредитним договором сплатив на користь позивача 3,00 грн., які розподілені позивачем наступним чином: 2,24 грн. - зараховано на погашення відсотків за користування кредитними коштами; 0,74 грн. - зараховано на погашення тіла кредиту. Факт часткового погашення відповідачем заборгованості за Кредитним договором підтверджується загаданою вище Випискою із рахунку № 3771 за 17.01.2021 - 06.10.2021 (в оригіналі «Карточка счета»). 01.02.2021 між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, на підставі заяви позивача, підписаної ним із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: nuKWS7k8, укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору (надалі - Додаткова угода). Додаткова угода укладена сторонами в електронній формі шляхом її підписання зі сторони позивача електронним цифровим підписом (серійний номер сертифікату: 2B6C7DF9A3891DA10400000073545900863EB201), зі сторони відповідача - електронним підписом одноразовим ідентифікатором: nuKWS7k8. Як зазначено у п. 1 Додаткової угоди сторони добровільно констатують, що сума невиконаного позичальником основного зобов`язання за Кредитним договором складає 1399,24 грн. (одна тисяча триста дев`яносто дев`яти гривень 24 копійки), у зв`язку з чим сторони дійшли згоди змінити порядок виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором таким чином: кредитодаввець надає позичальнику додатковий строк виконання основного зобов`язання, який складає 16 (шістнадцять) календарних днів з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди. Згідно із п. 1.1 Додаткової угоди строк виконання невиконаного позичальником основного зобов`язання за Кредитним договором складає 16 (шістнадцять) днів з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди, а у випадках, передбачених цією Додатковою угодою, може бути продовжений до 96 (дев`яносто шести) днів з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди, включно. Відповідно до п. 1.2 Додаткової угоди проценти за користування грошовими коштами, що складають невиконане позичальником основне зобов`язання за Кредитним договором, нараховуються протягом 96 (дев`яносто шести) календарних днів з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди. За умовами п. 1.3 Додаткової угоди проценти за користування грошовими коштами нараховуються за фактичну кількість днів користування грошовими коштами, що складають невиконане позичальником основне зобов`язання за Кредитним договором: - у розмірі 2,0 % (дві цілих нуль десятих процентів) від суми, зазначеної у п. 1 цієї Додаткової угоди, за кожен день користування протягом 16 (шістнадцяти) календарних днів з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди. У разі своєчасного та належного виконання зобов`язань за цією Додатковою угодою (погашення основного зобов`язання та процентів, нарахованих за користування грошовими коштами на відповідну дату), Кредитний договір достроково припиняється в день повного та належного виконання таких зобов`язань (п. 1.3.1 Додаткової угоди); - у розмірі 2,5 % (дві цілих п`ять десятих процентів) від суми, зазначеної у п. 1 цієї Додаткової угоди, за кожен день користування грошовими коштами з дня, наступного за днем закінчення строку, передбаченого п. 1.3.1 цієї Додаткової угоди, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 (вісімдесят) календарних днів до 96 (дев`яносто шостого) календарного дня включно з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди. У разі належного виконання зобов`язань за цією Додатковою угодою (погашення основного зобов`язання та процентів, нарахованих за користування грошовими коштами на відповідну дату), Кредитний договір достроково припиняється в день повного та належного виконання таких зобов`язань (п. 1.3.1 Додаткової угоди). Згідно Детального розпису сукупної вартості кредиту, який є Додатком № 1 до Додаткової угоди, сукупна вартість кредиту складає 1846,92 грн. та включає в себе проценти за користування кредитом 447,68 грн. Сторони також погодили Графік погашення, який є Додатком № 2 до Додаткової угоди, згідно якого сума процентів, яку відповідач повинен сплатити 17.02.2021 за користування кредитом протягом 16 днів становить 447,68 грн. (процентна ставка 2,0 %), та 08.05.2021 за користування кредитом протягом 80 днів - 2798,4 грн. (процентна ставка 2,5%). Судом встановлено, що свої зобов`язання, передбачені Кредитним договором та Додатковою угодою, відповідач у встановлений строк не виконав. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за Кредитним договором та Додатковою угодою становить 4668,36 грн., у тому числі: 1399,24 грн. заборгованості за тілом кредиту; 3246,24 грн. заборгованості по відсоткам; 22,88 грн. 3% річних. ОЦІНКА СУДУ. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір № ЛЛ-00974021 від 17.01.2021 та Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору від 01.02.2021. Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини, правове регулювання яких здійснюється положеннями параграфу 2 «Кредит» Глави 71 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Абзацом 2 ч. 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно із ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як передбачено п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 5 цього Закону встановлено, що одним із основних принципів у сфері електронної комерції є однаковість юридичної сили електронних правочинів та правочинів, укладених в іншій формі, передбаченій законодавством. За правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали Кредитний договір та Додаткову угоду в електронній формі, які були підписані позивачем з використанням електронного цифрового підпису, а відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що останнім не заперечується. У відповідності до положень ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти у погодженому сторонами розмірі, що підтверджується сукупністю доказів - підтвердженням платіжного сервісу AT «ПУМБ» та випискою із рахунку відповідача. Натомість, відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо повернення тіла кредиту і нарахованих відсотків за його користування, та лише частково сплатив 3,00 грн., що також підтверджується вищезгаданою випискою із рахунку. У цьому контексті, суд звертає увагу на те, що згідно із п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Окрім цього, у своїй постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц Верховний Суд дійшов висновку про те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на це, надана позивачем виписка по особовому рахунку є належним та допустимим доказом, який підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість відповідача за тілом кредиту та її розмір, а тому суд відхиляє аргументи відповідача про те, що позивачем не доведено факт надання йому кредиту та факт часткового погашенням ним (відповідачем) заборгованості за Кредитним договором у сукупному розмірі 3 грн. Суд звертає увагу також на те, що згідно із Додатковою угодою до Кредитного договору, сторони констатували наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі 1399,24 грн., що слугує додатковим підтвердженням як факту надання позивачем кредиту позивачу, так і факту його часткового погашення відповідачем. Важливо зазначити, що Додатковою угодою від 01.02.2021 сторони погодили продовжити строк користування кредитом на 16 днів та змінили умови Кредитного договору, які врегульовували розмір відсотків за користування кредитними коштами. З огляду на те, що протягом 16 днів із моменту укладення Додаткової угоди відповідач не виконав свої грошові зобов`язання щодо повернення тіла кредиту та нарахованих за користування ними відсотків, строк користування кредитом у відповідності до пунктів 1.2 та 1.3.2 Додаткової угоди був продовжений до 96 днів з дня, наступного за днем підписання цієї угоди, включно. Відтак, строк користування кредитом фактично продовжено до 08.05.2021. Оскільки відповідач у встановлений строк, тобто до 08.05.2021, не виконав свої грошові зобов`язання, передбачені Кредитним договором та Додатковою угодою, то вимога позивача про стягнення із відповідача 1399,24 грн. заборгованості за тілом кредиту є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. Що стосується стягнення із відповідача заборгованості за відсотками за користування чужими грошовими коштами, нарахованими у розмірі 3246,24 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З матеріалів справи вбачається, що за умовами п. 1.2 Додаткової угоди проценти за користування грошовими коштами, що складають невиконане позичальником основне зобов`язання за Кредитним договором, нараховуються протягом 96 (дев`яносто шести) календарних днів з дня, наступного за днем підписання цієї Додаткової угоди. Як випливає із системного аналізу наданих позивачем Графіку погашення, який є Додатком № 2 до Додаткової угоди, та відповідного розрахунку, загальна сума заборгованості відповідача за відсотками становить 3246,24 грн. та складає: за перші шістнадцять днів з дня укладення Додаткової угоди (із 02.02.2021 по 17.02.2021) 447,76 грн. (1399,24 * 2% * 16 днів), що узгоджується з п. 1.3.1 Додаткової угоди; а за наступні 80 календарних днів (з 18.02.2021 по 08.05.2021) 2798,48 грн. (1399,24 * 2,5% * 80 днів), що узгоджується з п. 1.3.2 Додаткової угоди. Зважаючи на викладене вище, а також враховуючи той факт, що відповідачем за вказаний період нарахування позивачем відсотків за користування грошовими коштами не здійснено жодної оплати, суд, перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за відсотками, дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога про стягнення 3246,24 грн. відсотків за користування кредитом підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що поданий позивачем розрахунок заборгованості є відображенням його односторонніх арифметичних підрахунків, оскільки заявлена позивачем сума заборгованості по відсотках за користування кредитом розрахована у відповідності до умов Кредитного договору та Додаткової угоди. Водночас, іншого розрахунку відсотків за користування кредитом, який б спростовував заявлений позивачем розмір цих відсотків, відповідачем не надано. Суд також відхиляє аргументи відповідача про те, що відсотки за користування кредитом можуть бути зменшені судом, оскільки їх розмір значно перевищує розмір заборгованості за кредитом та зазначає, що посилання відповідача на норми Закону України «Про захист прав споживачів» у даному контексті не є релевантними, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. З огляду на те, що проценти за Кредитним договором та Додатковою угодою є платою за користування кредитом, а не компенсацією за неналежне виконання договору у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», то зазначена вище норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Відповідач, підписавши Кредитний договір та Додаткову угоду, погодився із запропонованими умовами кредитування, зокрема із розміром відсотків за користування грошовими коштами позивача. Відтак, отримавши кредит в сумі 1400 грн., в силу ст. 526 ЦК України, відповідач мав виконати зобов`язання належним чином, повернувши позикодавцеві основну суму боргу та сплативши погоджені за взаємною домовленістю сторін відсотки. Що стосується нарахованих позивачем трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК, то суд зазначає таке. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 вказано, що проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Як вбачається із розрахунку заборгованості, поданого позивачем, 3% річних нараховуються ним на суму кредиту за період з 18.02.2021 по 15.07.2021, а на суму відсотків за Кредитним договором - з 18.02.2021 по 08.05.2021. Зважаючи на те, що у відповідності до умов Додаткової угоди, за взаємним погодженням сторін, строк користування кредитом фактично продовжено до 08.05.2021, то позивач має право нараховувати 3% відсотки річних за період із 09.05.2021 по 15.07.2021. Водночас, нарахування позивачем 3% річних у період правомірного користування кредитними коштами відповідачем є безпідставним. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення із відповідача 3% річних підлягає задоволенню частково у розмірі 7,81 грн. (2,64 +3,45 +1,72), а у стягненні решти суми 3% річних слід відмовити. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково у розмірі 4653,29 грн. (1399,24 + 3246,24 +7,81). При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що оскільки позивачем не було вжито заходів досудового врегулювання спору, то він позбавлений права на звернення до суду, оскільки вони є необґрунтованими. Уданій категорії справ вжиття заходів досудового врегулювання спору не є обов`язком позивача та не створює перешкод для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не мав права надавати кошти на умовах сплати відсотків за користування ними, оскільки його твердження про те, що позивач не є фінансовою установою спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. СУДОВІ ВИТРАТИ. У відповідності до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2270,00 грн. підлягає частковому стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог (99,68%), що становить 2262,73 грн. На підставі ст. ст. 205, 207, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 627, 639, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 3, 5, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial