Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 06 вересня 2016 року вона уклала з ОК «Заміський клуб - Вишеньки» договір №006/09/2016 про спільну участь у будівництві. За умовами даного договору позивач зобов`язалась передати в рахунок пайового внеску належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,0684 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0078 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, ОК «Заміський клуб - Вишеньки» зобов`язався протягом 12 місяців побудувати на цій земельній ділянці та ввести в експлуатацію квартиру орієнтовною площею 64,0 кв.м. На виконання умов договору [PERSON] за актом прийому-передачі від 06 вересня 2016 року передала ОК «Заміський клуб - Вишеньки» належну їй на праві власності земельну ділянку. Незважаючи на це, станом на час звернення до суду з даним позовом, ОК «Заміський клуб - Вишеньки» не виконав свої зобов`язання та не забезпечив введення в експлуатацію квартири орієнтовною площею 64,0 кв.м. по [ADDRESS] . Тому [PERSON] просить розірвати договір №006/09/2016 про спільну участь у будівництві від 06 вересня 2016 року; визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Баришівське бюро технічної інвентаризації» Герасименка О.В. від 20 червня 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35770459 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880903:04:005:0112 площею 0,0293 га, №35769403 на земельну ділянку з кадастровим номером 32208880903:04:005:0113 площею 0,0194 га, №35767812 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880903:04:005:0114 площею 0,0097 га, № 35766755 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880903:44:005:0115 площею 0,01 га; визнати за нею право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220880903:04:005:0112 площею 0,0293 га, 32208880903:04:005:0113 площею 0,0194 га, 3220880903:04:005:0114 площею 0,0097 га, 3220880903:44:005:0115 площею 0,01 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та утворились внаслідок поділу земельної ділянки площею 0,0684 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0078. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.59-60). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді справи було залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.82-83). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.84). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні позивач та її представник Кордонець К.О. підтримали пред`явлений позов та наполягали на його задоволенні у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача у судове засідання не з`явився та відзив на позов не надав. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Крім цього, додатково відповідач був повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bpm.ko.court. gov.ua/sud1005. [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що у такому разі будуть порушенні його права. Оскільки, заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2020 року з ОК «Сонце» на його користь був стягнутий пайовий внесок у розмірі 460265 гривень. За заявою [PERSON] вказане заочне рішення було звернуто до примусового виконання. В ході виконавчого провадження приватним виконавцем Канцедалом О.О. був накладений арешт на спірні земельні ділянки. Тому у випадку задоволення позовних вимог [PERSON] будуть порушені його права щодо стягнення з ОК «Сонце» на його користь грошових коштів. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 06 вересня 2016 року між [PERSON] та ОК «Заміський клуб-Вишеньки» був укладений договір №006/09/2016 про спільну участь у будівництві. Відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язалась передати ОК «Заміський клуб-Вишеньки» в рахунок сплати пайового внеску земельну ділянку площею 0,0684 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0078 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу, ОК «Заміський клуб-Вишеньки» зобов`язався на вказаній земельній ділянці побудувати та ввести в експлуатацію квартиру орієнтовною площею 64,0 кв.м., а також передати побудовану квартиру [PERSON] . Фактом виконання зобов`язань ОК «Заміський клуб-Вишеньки» є отримання [PERSON] документів, необхідних для реєстрації права власності на цей об`єкт нерухомого майна та введення будинку в експлуатацію. Відповідно до умов даного договору ОК «Заміський клуб-Вишеньки» зобов`язався організувати та забезпечити його прийняття до експлуатації протягом 12 місяців, які відраховуються із наступного дня після підписання акту прийому-передачі земельної ділянки. [PERSON] належним чином виконала умови договору №006/09/2016 від 06 вересня 2016 року про спільну участь у будівництві та передала ОК «Заміський клуб-Вишеньки» в рахунок сплати пайового внеску земельну ділянку площею 0,0684 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0078 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується актом прийому-передачі від 06 вересня 2016 року (а.с.44). V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо позовних вимог про розірвання договору про спільну участь у будівництві. За змістом статей 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положення ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При цьому, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Відповідно до положення ч.5 ст.653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положення ст.525, ч.1 ст.530, ч.1 ст.614, а також ч.1 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. За змістом ст.1 та ст.21 Закону України «Про кооперацію» пай - це майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки . Пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. б. норми матеріального права щодо позовних вимог про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. У відповідності до положення ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч.1 та ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. При вирішенні спору по суті та надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність. Так, згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Окрім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про необхідність дотримання судами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у п.145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Європейський суд з прав людини наголосив також на тому, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. в. норми процесуального права. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України на позивача покладається обов`язок з доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Як на підставу для розірвання договору про спільну участь у будівництві №006/09/2016 від 06 вересня 2016 року позивач вказала на невиконання ОК «Заміський клуб-Вишеньки» умов вказаного правочину. Оскільки, всупереч пункту 4.4.4 цього договору, в строк протягом 12 місяців з дня підписання акту прийому-передачі земельної ділянки, не забезпечив будівництво та введення експлуатацію об`єкта будівництва. Зважаючи на це, суд погоджується з тим, що ОК «Заміський клуб-Вишеньки» допустив істотне порушення договору про договору про спільну участь у будівництві від 06 вересня 2016 року. Внаслідок цього позивач у значній мірі позбавлена того, на що вона розраховувала за договором, а саме отримання документів про право власності на квартиру орієнтовною площею 64,0 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Тому суд вважає за необхідне розірвати договір №006/09/2016 про спільну участь у будівництві від 06 вересня 2016 року. За змістом п.2.3 договору №006/09/2016 про спільну участь у будівництві від 06 вересня 2016 року, укладеного між сторонами по справі, передбачено, що у випадку виходу пайовика із членів кооперативу, розірванні договору та відмови від об`єкту будівництва пайовику повертається внесений ним пайовий внесок грошовими коштами в розмірі 254410 гривень, що за погодженням сторін відповідно до ч.2 ст.524 та ч.2 ст.533 ЦК України є еквівалентом 9500 доларів США за курсом НБУ на день укладення цього договору. Аналізуючи вказане положення договору вбачається, що його умовами було передбачено обставини, за умови яких пайовику має бути повернутий сплачений пайовий внесок у грошовій формі: у разі виходу пайовика із членів кооперативу, розірвання у зв`язку з цим договору та відмови пайовика від об`єкту будівництва (п.2.3), у разі розірвання договору в односторонньому порядку кооперативом (п.8.1), у випадку відмови пайовика від приміщення (п.8.2.8). Таким чином, умовами договору про спільну участь у будівництві не передбачено умови повернення сплаченого пайовиком пайового внеску у випадку розірвання договору у зв`язку з істотними порушенням його умов в судовому порядку. В той же час, згідно положення ст.21 Закону України «Про кооперацію» передбачено право особи на отримання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Враховуючи принцип поворотності пайового внеску, визначений нормами Закону України «Про кооперацію», а також враховуючи наявність обґрунтованих підстав для розірвання договору про спільну участь у будівництві, зважаючи на істотне порушення його умов ОК «Сонце», суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо права [PERSON] на отримання в натурі земельної ділянки площею 0,0684 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0078 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), яка розташована по [ADDRESS] , та була передана ОК «Сонце» в рахунок сплати пайового внеску. Згідно з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 червня 2017 року (а.с.47-50) встановлено, що земельна ділянка площею 0,0684 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0078 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), яка розташована по [ADDRESS] за заявою ОК «Заміський клуб - Вишеньки» була поділена в результаті чого утворились нові земельні ділянки відповідно площею 0,0194 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0113, площею 0,0097 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0114, площею 0,0293 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0112 та площею 0,01 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0115, які розташовуються по [ADDRESS] . Таким чином повернення пайового внеску [PERSON] у вигляді земельної ділянки можливе виключно шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ОК «Сонце» на земельні ділянки площею 0,0194 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0113, площею 0,0097 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0114, площею 0,0293 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0112 та площею 0,01 га з кадастровим номером 3220880903:04:005:0115, які розташовуються по [ADDRESS] та визнання за позивачем права власності на вказані об`єкти нерухомого майна. Спосіб захисту порушених прав, який просить застосувати [PERSON] шляхом скасування рішень про державну реєстрацію права власності ОК «Сонце» на спірні земельні ділянки та визнання за нею права власності на ці земельні ділянки, в даному випадку суд вважає найбільш ефективним та спрямованим на гарантування реального відновлення порушених прав. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 26 березня 2021 року (а.с.36) вбачається, що при зверненні до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 4466 гривень 50 копійок. Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це, з ОК «Сонце» на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 4466 гривень 50 копійок. Крім цього, представником позивача є адвокат Кордонець К.О., яка діє на підставі договору №2-Ф/21 від 01 лютого 2021 року (а.с.25). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано розрахунок витрат, що включає в себе огляд та попереднє вивчення документів, підготовка заяви про забезпечення позову, а також підготовка та подання позовної заяви - всього 2500 гривень. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 січня 2021 року у справі 280/2635/20, витрати на професійну правову допомогу, підлягають відшкодуванню, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Тому, витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 гривень, що полягають у комплексному представництві в суді першої інстанції відповідають умовам договору про надання правничої допомоги та є обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved