Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 24 вересня 2020 року позивачка звернулася з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась зі смертю [PERSON] входить зокрема й право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН № 208308, виданим 13 листопада 2002 року головою Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області. В червні 2017 року, заявнику стало відомо, що [PERSON] за життя, а саме: 1 червня 1996 року, склала заповіт, який було посвідчено 1 червня 1996 року нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Ситниковою Л.В. та зареєстровано у реєстрі за № 611, яким на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, згідно якого все майно, на яке матиме право на момент смерті, заповідала позивачці. Маючи на меті оформити спадкові права, позивачкою було встановлено, що у заповіті, складеному [PERSON] 1 червня 1996 року, її прізвище записане, як « [PERSON] », проте в свідоцтві про розірвання шлюбу [NUMBER] від 29 липня 1993 року, її прізвище було вказано як « [PERSON] ». У зв`язку з цим рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області № 321/979/17 від 17 серпня 2017 року становлено факт належності позивачці заповіту [PERSON] від 1 червня 1996 року, який було посвідчено 1.06.1996 року нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Ситниковою Л.В. та зареєстровано у реєстрі за № 611. Після виконання вказаних дій, позивачка звернулася в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, дано роз`яснення стосовно його прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про поновлення строку для прийняття спадщини (шість місяців). На сьогоднішній день, вона являється єдиним спадкоємцем згідно заповіту. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засіданні позивачка не з`явилася, подала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі в загальному позовному провадженні. У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося. З урахуванням визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до заповіту [PERSON] від 1 червня 1996 року, який було посвідчено 1 червня 1996 року нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Ситниковою Л.В. та зареєстровано у реєстрі №611, все майно, на яке [PERSON] матиме право на момент смерті, вона заповідала позивачці ( а.с. 6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вданого 29 липня 1993 року , після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , прізвище останній присвоєно « [PERSON] » (а.с. 8). Отже, на момент посвідчення заповіту прізвище спадкоємця було « [PERSON] », а не « [PERSON] ». У зв`язку з цим рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області № 321/979/17 від 17 серпня 2017 року встановлено факт належності позивачці заповіту [PERSON] від 1 червня 1996 року, який було посвідчено 1.06.1996 року нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Ситниковою Л.В. та зареєстровано у реєстрі за № 611 (а.с. 9). З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, дано роз`яснення стосовно його прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про поновлення строку для прийняття спадщини (шість місяців) (а.с. 12). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін та відповідна судова практика. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина першастатті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Відповідно до положеньстатті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій,також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. V. Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважним и причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, те що позивачці, про смерть та наявність спадкового майна, що померла їй заповіла, стало відомо тільки в 2017 році і в подальшому вимушена була встановлювати факт належності їй заповіту, та велика відстань між місцем її проживання і місцем відкриття спадщини, не задовільний стан її здоров`я, та тяжке фінансове становище - є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1235, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved