Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив скасувати запис про державну реєстрацію права власності від 23 травня 2018 року № 26292879 за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , та виселити з квартири [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказано, що у ході обстеження нежитлового приміщення [ADDRESS], загальною площею 34,6 кв м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , встановлено вказане приміщення використовується сторонньою особою - [PERSON] , для проживання. Надати доступ до приміщення вона відмовилася, мотивуючи тим, що орендує вказане приміщення в іншого власника, надати підтвердження відмовилася, у зв`язку із чим було викликало поліцію та представником Печерської РДА подано заяву про вчинення кримінального правопорушення. Вказаний об`єкт нерухомого майна не приватизувалася і рішенням КМР приміщення було переведено у нежилий фонд. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві не визнала позов, зазначила, що була запрошена на проживання у квартирі [ADDRESS] , її власником [PERSON] , що він підтвердив їй, надавши витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договором купівлі-продажу на вказану квартиру, 25 червня 2018 року. У липні 2018 року [PERSON] звернувся до неї з проханням допомогти йому у випадку, якщо буде необхідна правова допомога, оскільки представники ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» наклали арешт на вищевказану квартиру, стверджуючи, що є власниками приміщення. На таких умовах вона проживала безоплатно у квартирі. У Печерському районному суді м. Києва знаходиться на розгляді цивільна справа 757/29441/18-ц про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, тому Печерська РДА, Департамент комунальної власності м. Києва або КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» не мають права звертатися до суду з цим позовом. Представником третьої особи у справі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» і представником Департаменту комунальної власності міста Києва подано пояснення, у яких позов підтримано і просили задовольнити його. ІІ. Процесуальні дії та рішення суду. 23 вересня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 25 вересня 2019 року передано відповідь на запит суду, поданий у порядку частини шостої статті 187 ЦПК України /а. с. 38/. Ухвалою судді від 26 вересня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду справи у порядку загального позовного провадження /а. с. 39-40/. 23 жовтня 2019 року та 28 жовтня 2019 року від третіх осіб у справі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» і Департаменту комунальної власності міста Києва подано пояснення на позов /а. с. 42-44, 65-68/. У підготовчому судовому засіданні 16 грудня 2019 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів - у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анісімова К. С. копії договору купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] , виданого 23 травня 2018 року, зареєстрованого за № 418, а також інші документи, які стали підставою внесення запису № 26292879 про право власності за громадянином [PERSON] /а. с. 95-97/. 16 грудня 2019 року ухвалою суду постановлено витребувати у відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анісімова К. С. - копії договору купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] , виданого 23 травня 2018 року, зареєстрованого за № 418, а також інші документи, які стали підставою внесення запису № 26292879 про право власності за громадянином [PERSON] /а. с. 100-101/. Представник позивача та представник третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» у справі подали до Відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (загальна канцелярія суду) заяви про розгляд справи за відсутності представників, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити /а. с. 105/. 02 березня 2020 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов /а. с. 122-123/. 16 червня 2020 року ухвалою судді закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача до суду не з`явився, подав до заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримуються у повному обсязі і просить задовольнити. Відповідачі або їхні представники, представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, заяви по суті та з процесуальних питань до суду не надходили. Відповідачі, які належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, не з`явилися, тому у силу частини восьмої ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі частини першої ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач приватний нотаріус Анісімов К. С. не подав відзив; позивач не зазначав про заперечення проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. Житловий будинок [ADDRESS] з нежитловими приміщеннями, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 грудня 2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», як майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданий до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, що закріплено у додатку № 6 таблиці № 5 пункті 630 /а. с. 23-28/. Відповідно до рішення Київської міської ради від 24 травня 2012 року № 501/7838 «Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради від 27 листопада 2003 року № 255/1130 «Про переведення жилих будинків та жилих приміщень в нежилі» (позиція 150, додатку до рішення від 24 травня 2012 року № 501/7838), приміщення квартири [ADDRESS] , були переведені в нежилі /а. с. 29-31/. Згідно з рішенням Київської міської ради від 22 травня 2013 року № 359/9416 «Про внесення змін у додаток № 6 до рішення Київської міської ради від 02 грудня 2010 року № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва», у комунальній власності територіальної громади міста Києва перебуває житловий будинок [ADDRESS] з вбудованими нежитловими приміщеннями /а. с. 32-34/. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 178035098, сформованого 20 серпня 2019 року, відомо, що 23 травня 2018 року у Реєстрі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісімовим К. С. вчинено запис про право власності № 26292879 (18:31:59) [PERSON] на об`єкт житлової нерухомості за реєстраційним номером 1560059580000 - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34, 6 кв м, житловою - 24, 6 кв м, на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісімовим К. С. та зареєстрованим за № 418, згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 41253460 від 23 травня 2018 року (18:39:19) /а. с. 11-12/. В той же час, як вбачається з договору купівлі-продажу від 23 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісімовим К. С. та зареєстрованим за № 418, який визнаний у судовому порядку недійсним, загальна площа квартири [ADDRESS] становить 40 , 20 кв м, житловою 27,6 кв м, і вона складається з двох кімнат /а. с. 126/. Як вбачається із змісту службової записки 08 серпня 2019 року, поданої В. о. Печерської РДА в м. Києві Бабію П., з приводу внесення реєстраційного запису у провадженні Шевченківського УП ГУ НП України в м. Києві було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочато розслідування № 1201810010006714 /а. с. 16/. Крім того, відповідно до згадуваної службової записки від 08 серпня 2019 року, у ході порівняння наданого прокуратурою поповерхового плану нежитлового приміщення [ADDRESS] з експлікацією до нього з наявними поповерховим планом цього будинку та внаслідок візуального огляду приміщень будинку [ADDRESS] вбачається, що зазначене приміщення ідентифікується з нежитловим приміщенням комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації і у складі будинку перебуває на балансовому утриманні комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», розташоване на першому поверсі будинку, має номер [ADDRESS] раніше мало статус житлової квартири [ADDRESS] , статус якої рішенням Київської міської ради від 24 травня 2012 року № 501/7838 «Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради від 27 листопада 2003 року № 255/1130 «Про переведення жилих будинків та жилих приміщень в нежилі», змінено з житлового приміщення на нежитлове /а. с. 16/. З плану першого поверху (літ. А) будинку [ADDRESS] , викопіюваного з інвентаризаційної справи, вбачається, що на час побудови будинку, приміщення [ADDRESS] , яке було зареєстровано на ім`я [PERSON] , проте є нежилим приміщенням [ADDRESS] комунальної власності у сфері управління Печерської РДА у м. Києві, а також приміщення квартири [ADDRESS] , що було виділено в окреме житлове приміщення, яке належить АТ «Райффайзен Банк Аваль», являло єдину квартиру під [ADDRESS] /а. с. 20/. Відповідно до акту № 32 робочої групи у складі працівників Печерської РДА в м. Києві та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» від 06 серпня 2019 року, у результаті проведеного обстеження нежитлового приміщення [ADDRESS] , встановлено, що у приміщенні безпідставно проживає особа, яка назвалася [PERSON] , яка не могла пояснити, хто надав їй ключі від приміщення і на якій підставі вона його використовує. ЇЇ усно попереджено про необхідність терміново звільнити приміщення та про відповідальність за незаконне проникнення в чуже приміщення /а. с. 22/. Як вбачається із акту робочої групи у складі працівників Печерської РДА в м. Києві та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» від 14 серпня 2019 року, у результаті проведеного обстеження нежитлового приміщення [ADDRESS] , встановлено, що нежитлове приміщення [ADDRESS] першого поверху, загальною площею 34,6 кв м у буд. [ADDRESS] , комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Печерської РДА в м. Києві і у складі будинку перебуває на балансовому утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», використовувалося [PERSON] , для проживання /а. с. 21/. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року, яке не було оскаржено в апеляційному порядку, у справі № 757/29441/18-ц за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анісімова К. С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування рішення про державну реєстрацію прав та запису про державну реєстрацію прав, визнання права власності на квартиру (реєстраційний номер судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 90018952): - визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Анісімовим К. С. 23 травня 2018 року, зареєстрований у реєстрі за № 418; - скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41253460 від 23.05.2018 18:39:19, державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Анісімова К. С.; - скасовано запис про право власності № 26292879, дата та час державної реєстрації: 23 травня 2018 року (18:31:59), внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Анісімовим Костянтином Сергійовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41253460 від 23 травня 2018 року (18:39:19). Як встановлено судом у рішенні від 12 червня 2020 року, з 2005 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 09 вересня 2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М. І., зареєстрованого в реєстрі за № 4130. Реєстрація договору від 09 вересня 2005 року у Державному реєстрі правочинів підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 09 вересня 2005 року № 1454952. 19 травня 2005 року право власності АТ «Райффайзен Банк Аваль» на квартиру посвідчено Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що підтверджувалося реєстраційним написом від 15 вересня 2005 року на договорі від 09 вересня 2005 року. Також на замовлення АТ «Райффайзен Банк Аваль», як власника квартири, 08 червня 2018 року ТОВ «Інжбуд-Консалтинг» було виготовлено технічний паспорт на зазначену квартиру. Згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року у справі № 761/13021/19, який набрав законної сили, затверджено угоду про визнання винуватості від 25 березня 2019 року за обвинуваченням [PERSON] . Згідно з пред`явленим обвинуваченням у кримінальному провадженні № 12019100100002879, [PERSON] вчинив пособництво у підроблення офіційних документів, які видаються установою, і які надають права, а саме: свідоцтва про право власності від 08 листопада 2010 року, виданого відділом приватизації житла управління з питань майна Печерської у місті Києві Райдержадміністрації, відповідно до якого власником квартири [ADDRESS] значився [PERSON] , інформаційну довідку КМ БТІ № КВ-2018 № 424522 від 18 травня 2018 року, відповідно до якої, власником квартири [ADDRESS] значився [PERSON] , а також довідку про реєстрацію місця проживання особи від 22 травня 2018 року № 37208/2018, виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської у м. Києві Райдержадміністрації, відповідно до якої, вказувалось про реєстрацію місця проживання [PERSON] з 01 січня 2010 року по 22 травня 2018 року у квартирі [ADDRESS] . ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно із пунктом 7 частини першої статті 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. Законом України «Про місцеве самоврядування в України» регламентовано, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і впоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Згідно із частиною першою статті 59 вказаного закону, Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, таке право є непорушним. За приписами частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] було фактично зайнято нежитлове приміщення [ADDRESS], площею 34, 6 кв м, комунальної власності у сфері управління Печерської РДА, без законний на це підстав. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову у частині вимог про усунення перешкод шляхом виселення особи з приміщення, яка користується ним без законних на це підстав. У частині позову про скасування запису про державну реєстрацію права власності від 23 травня 2018 року № 26292879 суд відмовляє, оскільки такий запис згідно з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року у справі № 757/29441/18-ц, яке не було оскаржено в апеляційному порядку, є скасованим. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial