Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Ізмаїльська міська рада звернулася до суду з позовом [PERSON] про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1345 від 20.09.2007 року домоволодіння [ADDRESS], знаходиться у комунальній власності. В ході перевірки паспортного режиму від 13.03.2015 року, 23.07.2015 року, 21.09.2015 року було встановлено, що в [ADDRESS] відповідач не проживає більше ніж півроку, місце його проживання не відомо. В зазначеному гуртожитку зареєстрований [PERSON] Реєстрація відповідача перешкоджає Ізмаїльській міській раді надати дане житло іншій особі. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутності не надіслав. Зі згоди представника позивача, не обмеженої у повноваженнях, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача та представника третьої особи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Стаття 317 ЦК України визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ст.ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що гуртожиток, розташований по [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 31.05.2013 року. Як вбачається із актів перевірки паспортного режиму від 13.03.2015 року, 23.07.2015 року, 21.09.2015 рокувідповідач за спірною адресою не проживає більше ніж шість місяців, оплату за комунальні послуги не здійснює. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право на користування жилою площею в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню. На підставі встановленого,

Outcome: approved