Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 27.04.2017 року о 23 год. 30 хв. по вул. Сучкова, 178, в м. Новомосковську Дніпропетровської області, водій [PERSON] (далі - Відповідач), керуючи автомобілем «Opel Vectra», д/н [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21114», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 року винним у настанні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . На момент ДТП полісом серії АК № 4892988 від 13.09.2006 року, оформленим на автомобіль «Opel Vectra», д/н [NUMBER] , була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] , яка є власником вказаного автомобіля. Такому страхувальнику при укладенні вказаного договору (полісу) № АК серії 4892988 як пенсіонеру була надана пільга на оплату страхового платежу в розмірі 50%. Далі позивач зазначає, що 27.06.2017 року представник власника пошкодженого внаслідок ДТП 27.04.2017 року автомобіля «ВАЗ 21114», д/н [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування. Франшиза, згідно поліса, виданого відповідачу становить 950 грн. 00 коп. Матеріальний збиток, завданий власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля ВАЗ 21114, д/н [NUMBER] , відповідно до ремонтної калькуляції та заяви про виплату страхового відшкодування становить 30 529 грн. 00 коп. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, належна власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля сума страхового відшкодування становить 29 579 грн. 00 коп. (30 529 грн. 00 коп. - 950 грн. 00 коп.(франшиза). 11.07.2017 року позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 29 579 грн. 00 коп. Оскільки винною особою у здійсненні ДТП є відповідач, а не страхувальник керованого вказаним відповідачем транспортного засобу «Opel Vectra», д/н [NUMBER] , і на нього не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, а відтак у страховій компанії виникло праворегресу на 14 789 грн. 50 коп., що є 50 % від суми страхового відшкодування у розмірі 29 579 грн. 00 коп. на підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 14 789 грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» зазначає про повнепідтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Такий учасник справи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 27.04.2017 року о 23 год. 30 хв. по вул. Сучкова, 178, в м. Новомосковську Дніпропетровської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel Vectra», д/н [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21114», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Судом також встановлено, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 року винним у настанні вказаної дорожньо - транспортної пригоди визнано [PERSON] . Згідно Ремонтної калькуляції № 06195_05 від 23.06.2017 року, яка міститься в матеріалах справи, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику «ВАЗ 21114», д/н [NUMBER] , становить 30 529 грн. 00 коп. (а.с.27-36). Матеріалами справи підтверджено, що на момент ДТП полісом серії АК № 4892988 від 13.09.2006 року, була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] , яка є власником автомобіля «Opel Vectra», д/н [NUMBER] . Згідно інформації, викладеної у вказаному полісі, при укладенні такого договору страхування (полісу) № АК серії 4892988 [PERSON] як пенсіонеру була надана пільга на оплату страхового платежу в розмірі 50%. Як встановлено судом, 27.06.2017 року представник власника транспортного засобу, звернувся із відповідною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» (а.с.24). Матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідним платіжним дорученням № 26084 від 11.07.2017 року сплатив на користь [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 29 579 грн. 00 коп. (а.с.38). Судом також встановлено, що 14.04.2018 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] за вих. № 04/18 була надіслана вимога про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 50%. Оскільки вказана вимога залишилась без реагування з боку відповідача, останнім у добровільному порядку не сплачується 50% суми виплаченого страховиком страхового відшкодування, між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на вказане, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик особи яка заподіяла шкоду. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до особи яка заподіяла шкоду на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Відповідно до пункту 13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Пунктом 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. З матеріалів справи вбачається, що винною особою у здійсненні ДТП є відповідач, [PERSON] особисто транспортним засобом не керувала. Безпосередньо на відповідача не поширюється пільга у вигляді знижки щодо сплати страхового платежу, а тому на нього необхідно покласти обов`язки компенсувати 50 % фактично виплаченого страхового відшкодування, оскільки страхувальнику автомобіля «Opel Vectra», д/н [NUMBER] при укладенні полісу № АК серії 4892988 як пенсіонеру надана пільга на оплату страхового платежу в розмірі 50%. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд окремо зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1 921 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial