Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Ковельський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом до Ковельської міської ради, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON], [PERSON] про визнання незаконним та скасування пп.1.1 п.1 рішення Ковельської міської ради № 32/13 від 20.12.2012 року «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі». В обґрунтування заявлених вимог прокурор вказує, що відповідно до рішення Ковельської міської ради № 32/13 від 20.12.2012 року «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі», [PERSON], [PERSON] надано в оренду для городництва без права зміни цільового призначення земельну ділянку площею 928 квадратних метри по вул. Лазарчука, 8 в м. Ковелі терміном на 5 років. На підставі вказаного рішення, 21.02.2014 року між Ковельською міською радою та [PERSON], [PERSON] укладено договір оренди землі строком на 5 років для ведення городництва. Право оренди земельної ділянки для ведення городництва за [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано, тому вказаний договір в силу ч.3 ст. 640 ЦК України є неукладеним. Прокурор вказує, що відповідно до генерального плану міста Ковеля землі сільськогосподарського призначення, окрім земель садівничих товариств у межах міста відсутні, за вказаною адресою знаходяться землі садибної житлової забудови. Таким чином, Ковельською міською радою в порушення вимог Земельного кодексу України, без внесення відповідних змін до генерального плану міста Ковеля незаконно передано в оренду для городництва [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 928 кв.м. по вул. Лазарчука, 8 в м. Ковелі, що суперечить принципу цільового використання земель. За вказаних обставин прокурор просить визнати незаконним та скасувати п.п. 1 п.1 рішення Ковельської міської ради № 32/13 від 20 грудня 2012 року «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі». Прокурор в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у заяві, суду пояснила, що Ковельська міська рада, приймаючи оскаржуване рішення вийшла за межі наданих їй повноважень, оскільки згідно генерального плану забудови міста Ковеля земельна ділянка, площею 928 кв.м. по вул. Лазарчука, 8 в м. Ковелі, яка була надана в оренду відноситься до земель садибної житлової забудови. Ковельською міською радою незаконно передано в оренду для городництва [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 928 кв.м. по вул. Лазарчука, 8 в м. Ковелі, оскільки розташування городу за вказаною адресою прямо суперечить генеральному плану міста Ковеля та принципу цільового використання земель. Оскільки відведення земельної ділянки із земель житлової і громадської забудови для ведення городництва суперечить принципу цільового використання земель та генеральному плану забудови міста Ковеля, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню. Представники відповідача Ковельської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що генеральним планом міста Ковеля не визначаються категорії земель. Згідно ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Оскільки Ковельська міська рада є власником землі, яка була надана в оренду [PERSON] та [PERSON], тому відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вправі була розпоряджатись вказаною земельною ділянкою. Зазначили також, що таким видом документації, як генеральний план населеного пункту, категорії земель за основним цільовим призначенням чи цільове призначення окремих земельних ділянок не визначається, а визначається лише перспектива та етапність освоєння та розбудови території населеного пункту. Вважають, що рішення прийнято в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством України, при цьому не були порушені інтереси громадян, місцевої громади та держави. Просить в задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що дану земельну ділянку вона використовує для городництва, сплачує земельний податок. Вважає, що Ковельська міська рада діяла в межах виключної компетенції, а відтак рахує позов безпідставним та просить в його задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 176126, виданого 23.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. 20.12.2012 року Ковельська міська рада прийняла рішення № 32/13 «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі». Згідно п.п.1 п. 1 вказаного рішення [PERSON] та [PERSON] надано в оренду для городництва без права зміни цільового призначення земельну ділянку площею 928 квадратних метри, яка розташована по вул. Лазарчука, 8 в м. Ковелі терміном на 5 років. Пунктом 2 вказаного рішення зобовязано землекористувачів, в тому числі і [PERSON] та [PERSON] в чотирьохмісячний термін з моменту прийняття рішення укласти договір оренди землі. На підставі рішення Ковельської міської ради № 32/13 від 20.12.2012 року «Про надання громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі», 21.02.2014 року між Ковельською міською радою в особі міського голови [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 928 квадратних метри, яка розташована по вул. Лазарчука, 8 в м. Ковелі терміном на 5 років до 20.12.2017 року включно. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції, чинній на час укладення договору оренди), обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право оренди земельної ділянки. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.. Таким чином, аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що договір оренди підлягає обовязковій державній реєстрації. Оскільки, як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, договір оренди не був зареєстрований в реєстраційній службі Ковельського міськрайонного управління юстиції, а тому є неукладеним. Статтею 19 ЗК України визначено категорії земель, які поділяються за основним цільовим призначенням. Землі для городництва відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. «а» ч.3 ст. 22 ЗК України) та можуть надаватися громадянам в оренду із земель державної або комунальної власності (ч. 1\~ст. 36 ЗК України). За змістом статей\~38, 39 ЗК України,\~до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Згідно\~ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Статтею 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідно до ч. 3\~ст. 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Діючим законодавством передбачено, що при прийнятті рішення про надання згоди (дозволу) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орган місцевого самоврядування повинен перевірити відповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Згідно ч.3\~ ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,\~рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації. Статтею 17 даного Закону визначено, що,\~генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Як вбачається з викопіювання з генерального плану міста Ковеля земельна ділянка за адресою: вул. Лазарчука, 8 в м. Ковелі, яка була надана в оренду для городництва знаходиться на території житлової садибної забудови. Тобто вказана земельна ділянка не може бути надана в оренду для ведення городництва без внесення відповідних змін до генерального плану м. Ковеля. Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч. 10\~ст. 25 ЗК України, резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Таким чином, Ковельською міською радою, при прийнятті оскаржуваного рішення щодо надання [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки в оренду для городництва по вул. Лазарчука, 8 в м. Ковелі, яка згідно генерального плану міста є територією житлової садибної забудови, було порушено цільове призначення вказаної земельної ділянки та не було внесено відповідних змін до генерального плану м. Ковеля. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України підставою для передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають комунальній власності є рішення органу місцевого самоврядування. Ковельська міська рада, приймаючи рішення про надання [PERSON] та [PERSON] в оренду земельної ділянки в межах червоної лінії, без зміни цільового призначення землі та без врахування генерального плану міста Ковеля порушила вимоги ст.ст.\~20, 39, 123, 124 ЗК України, ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з Ковельської міської ради в користь в користь прокуратури Волинської області підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved