Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці липня 2021 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 квітня 2018 року уклав з [PERSON] договір про надання банківських послуг «Monobank». За умовами якого АТ «Універсал Банк» зобов`язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку міжнародної платіжної системи MasterCard. [PERSON] зобов`язався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обов`язкового платежу у розмірі 5% від заборгованості, але не менше 100 гривень, а також у разі порушення своїх зобов`язань сплачувати штраф за порушення зобов`язань за кредитом від 1 до 30 днів у розмірі 50 гривень, від 31 до 90 днів - 100 гривень, від 91 до 120 днів - 100 гривень та 6,4% від суми загальної заборгованості. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому АТ «Універсал Банк» просив суд примусового стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 51187 гривень 08 копійок. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в поданій позовній заяві просив суд задовольнити позов у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 29 липня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.38-39). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 21 квітня 2018 року АТ «Універсал Банк» уклав [PERSON] договір про надання банківських послуг «Monobank». За цим договором АТ «Універсал Банк» зобов`язався надати [PERSON] кошти у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та надати відповідачу кредитну картку міжнародної платіжної системи MasterCard. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг (а.с.7). АТ «Універсал Банк» виконав своє зобов`язання за договором та видав [PERSON] платіжну картку з встановленим на ній кредитним лімітом. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.49 «Забезпечення виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18) пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним б. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач знімав з кредитної картки грошові кошти та розраховувався ними. Тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 51187 гривень 08 копійок, що складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 18244 гривні 67 копійок, заборгованості за пенею та комісією - 32942 гривні 41 копійки. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 15 березня 2021 року (а.с.5-6). Разом з цим, суд звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ «Універсал Банк» комісії та пені. Оскільки, за змістом анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 21 квітня 2018 року, підписаної відповідачем (а.с.7) відсутня умова про розмір комісії та пені за порушення зобов`язань за кредитом. Тоді як витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с.8-22) не підписувався відповідачем, що свідчить про те, що сторони не досягли згоди щодо умови про розмір комісії та пені. Тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості за комісією та пенею у розмірі 32942 гривні 41 копійки, відсутні. Викладене у повній мірі узгоджується зі змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 18244 гривні 67 копійок. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №CF_15361 від 05 липня 2021 року (а.с.31) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «Універсал Банк» сплатив судовий збір у розмірі 2270 гривень. Позов АТ «Універсал Банк» задоволений частково, а саме 35,64% (18244,67 / 51187,08 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 809 гривень 03 копійки (2270 / 100% ? 35,64%). На підставі викладеного та

Outcome: partial