Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Кіріченко Роман Анатолійович, діючи на підставі довіреності та в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», у грудні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.02.2015 року в сумі 31164,29 грн. З позову виходить, що 02.02.2015 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір кредиту, згідно якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 2500 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та Тарифів банку. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього, станом на 26.11.2017 року, виникла заборгованість у розмірі 31164,29 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2585,25 грн, заборгованості по відсотках в сумі 752,23 грн, заборгованості по пені в сумі 25866,61 грн, штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн, штрафу (процентна складова) в сумі 1460,20 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, оскільки подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідача у судове засідання провести заочний розгляд справи. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце засідання повідомлений належним чином, відповідно до приписів статей 128, 130, 131 ЦПК України, причини неявки не повідомлені. /а.с.42/ Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 02.02.2015 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір кредиту, згідно якого [PERSON] отримав кредитні кошти, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,9 % на місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктами 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт при укладанні Договору дав свою безумовну згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну в будь-який момент за рішенням банку. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується у день нарахування процентів по кредиту. При порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. . (п.2.1.1.7.6 Правил). Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» свідчить, що пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення платежів за будь-яким із грошових зобов'язань дорівнює 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. /а.с.9-25/ Згідно приписів ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. З розрахунку заборгованості по кредитному договору [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 26.11.2017 р., складає всього 31164,29 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 2585,25 грн; заборгованість по відсотках - 752,23 грн; заборгованість по пені 25866,61 грн, штрафи 1960,20 грн. /а.с.7, 8/ З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» частково ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав та міркувань. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлюється тарифами договору. Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань становить 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. При цьому слід також зазначити, що нарахування щомісячної комісії по даному типу карт не передбачено. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню : 500 грн. - штраф (фіксована частина); 166,87 грн - штраф (процентна складова), виходячи з наступного розрахунку: (2585,25 грн - заборгованість за кредитом + 752,23 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом = 3337,48 грн. х 5 % = 166,87 грн.) Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1600 грн, який є мінімальною ставкою судового збору і підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial