Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки на користь КС «ЛВК» суму заборгованості по кредиту за серпень 2014 року - листопад 2014 року включно в розмірі 3160,00 грн.; суму заборгованості по відсотках за листопад 2014 року в розмірі 53,31 грн.; сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач посилається на те, що 25.07.2014 року було укладено Договір споживчого кредиту (пенсійний) ПС № 513 між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON], за яким останньої було надано кредит в розмірі 6300,00 грн. під 44 % річних, загальним строком користування 8 місяців, з обов'язком погасити кредит до 25.03.2015 року. Згідно п.3.3 р.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора, але платежі взагалі не надходять ні на поточний рахунок, ні в касу. Станом по листопад 2014 року включно заборгованість за основною сумою кредиту складає 3160,00 грн., за листопад 2014 року відповідачці нараховані відсотки за користування кредитом в сумі 1153,31 грн., з них вона сплатила 1000,00 грн., таким чином сума залишку складає 53,31 грн. Представник позивача, Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит», в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовну заяву підтримують в повному обсязі, у разі неявки відповідача прохають ухвалити заочне рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином (зворотне поштове повідомлення). Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору споживчого кредиту (пенсійного) ПС № 513 від 25.07.2014 року, укладеного між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON], вбачається, що остання отримала кредит в сумі 6300,00 грн. під 44% річних, загальним строком користування 8 місяців, з обов'язком погасити кредит до 25.03.2015 року. Згідно п.4.2 Договору протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов'язується щомісячно сплачувати кредит в сумі 790,00 грн. з рахунку, відкритого в Лозівськомі відділенні АТ «Ощадбанк» протягом 8 місяців. У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобов'язується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно з ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. І матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, тому станом по листопад 2014 року включно існує заборгованість за основною сумою кредиту з серпня 2014 року по листопад 2014 року включно в сумі 3160,00 грн. і заборгованість по відсотках в сумі 1153,31 грн., з яких вона сплатила 1100,00 грн., тому сума заборгованості по відсотках складає 53,31 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідачка вчасно, та належним чином не виконувала умови договору і заборгованість за основною сумою кредиту складає 3160,00 грн. та заборгованість по відсотках - 53,31 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки зазначені заборгованості на користь позивача. З огляду на вищевикладене, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що відлягає задоволенню. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 670 від 17.10.2014 року. Тому суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 243,60 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved