Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Моторне (Транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача понесені витрати в сумі 100 000,00 грн., а також 1362, 00 грн. витрат за послуги експерта та 2102,00 грн. сплаченого судового збору. Позов обґрунтовувався тим, що 23.08.2018 року в смт.Хорошів по вул. Суворова Хорошівського району Житомирської області з вини відповідача, який у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «ЗАЗ 110206», д.н.з. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Оскільки, відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи 100 000, 00 коп. відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. У зв`язку з тим, що відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду, позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.10.2020 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника Моторного (Транспортного) страхового бюро України, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 27.10.2020 року разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцем проживання відповідача (а.сп.54,57). Крім того, відповідача повідомлено про дату час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 17.03.2021 (а.с.56). У судові засідання на 16.03.2021 та 21.09.2021 відповідач не з`явився. Відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 23.08.2018 року о 16 годині 30 хвилин [PERSON] в смт. Хорошів на перехресті вулиць Суворова- Руднєвій Хорошівського району Житомирської обалсті керуючи автомобілем марки ЗАЗ - 110206, державний номерний знак [NUMBER] під час виконання маневру повороту праворуч, не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Тойота Кемрі» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.сп.12). Постановою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14.05.2019 року відповідача, [PERSON] , [INFO] , визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП (а.сп.12). Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу, легкового седану-В ТОYOTA CAMRY реєстраційний номер [NUMBER] (а.сп.7). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована (а.сп. 41). 27 серпня 2018 року [PERSON] подав до Моторного (Транспортного) страхового бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.сп.8). 27 серпня 2018 року, [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.9). Відповідно до звіту №SOS-180910-4467514 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] становить 394 177,75 грн., а ринкова вартість транспортного засобу «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] становить 561 613,97 грн. (а.с.26-38). За проведення оцінки завданих матеріальних збитків пошкодженому транспортному засобу «ТОYOTA CAMRY», реєстраційний номер [NUMBER] , позивачем сплачено 1362,60 грн., що підтверджується актом надання послуг №2472 від 26 вересня 2018 року та платіжними дорученнями №994122 від 23.10.2018 (а.с.37, 38). Згідно страхового полісу № АК/ 9577422 від 18.12.2017 цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Згідно з зазначеним полісом ліміт відповідальності за шкоду завдану майну складає 100 000 грн., а строк дії полісу визначено до 18.12.2018 (а.с.10). На підставі Наказу №9907 від 20.09.2019, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 208рв від 13.01.2017 (а.сп.39,40). 23.09.2019 року МТСБУ направило листа відповідачу з проханням добровільно компенсувати витрати, проте такий лист залишився без відповіді зі відповідачем (а.сп.41,42). Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі Закон України № 1961-ІV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п/п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV MTСБУ за рахунок коштів фонд захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 дні з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 30 Закону України № 961-IV встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 1961-IV MТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 3rідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, МТСБУ, відповідно до вимог чинного законодавства, за заявою потерпілої особи [PERSON] , сплатило на користь останнього страхове відшкодування в сумі 100 000,00 грн., а також 1362,60 грн. за проведення експертизи. Таким чином, відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду, розмір якої підтверджено письмовими доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги Моторного (Транспортного) - страхового бюро України (МТСБУ) підлягають задоволенню. Оскільки позов підлягає до задоволення, то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 2 102 гривень 00 коп.

Outcome: approved