Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 25 травня 2013 року по 21.09.2018 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], в якому у них народилась одна дитина: син [PERSON] (27.07.2016 р.н.). На момент звернення до суду позивачка з чоловіком проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують і шлюб носить формальний характер. Дитина проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги не надає, хоч і має на це змогу, оскільки є приватним підприємцем. На підставі вищенаведеного просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 2 500 грн. щомісяця і до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позову. Також позивачка просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення їхнім сином [PERSON], [INFO] трьох років, в розмірі 2 500 грн. 17.12.2018 року від сторони відповідача надійшов відзив у справі, в якому [PERSON] визнає факт хвороби сина (захворювання опорно-рухового апарату) та необхідність його лікування; підтверджує, що він є приватним підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність у сфері торгівлі. Проте відповідач заперечує проти певних обставин, викладених у позовній заяві, а саме, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків та залишив дитину без даху над головою. [PERSON] зазначає, що його дружина отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною, а також не подала до суду доказів про свій дохід та наявність у неї у власності нерухомого майна. Саме з цих підстав, та враховуючи, що він не може в повній мірі сплачувати аліменти на дитину та дружину просив позов задовольнити частково, лише в частині сплати аліментів на дитину в розмірі 2000 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. В судове засідання відповідач та його представник не з'явилися, однак надали письмову заяву в якій просили слухати справу у їх відсутності. [PERSON] вимоги визнали частково, в частині сплати аліментів на дитину в розмірі 2000 грн. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для часткового задоволення позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини та дружини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] з 25 травня 2013 року по 21.09.2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Виноградівського районного суду Закарпатській області від 21.09.2018 року у справі № 299/805/18 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме: сина [PERSON] (27.07.2016 р.н.), що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Виноградівського районного відділу РАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 11.08.2016 року серії І-ФМ №357316 (а.с.5). Відповідно до довідки виконкому Виноградівської міської ради Закарпатської області №555 від 31.10.2018 року (а.с.6), позивачка проживає в [INFO] разом із сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Також судом прийнято до уваги, що дитина страждає захворюванням опорно-рухового апарату, у звязку з чим потребує додаткових витрат на лікування, що підтверджено сторонами. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року №2629-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; 50 відсотків від якого, на момент розгляду справи, становить суму в розмірі 813 грн. 00 коп. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, а саме: сина [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 1 500 грн. із заробітної плати [PERSON] щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до довідки №4 від 25.10.2018 року, наданої Виноградівським державним коледжем Мукачівського державного університету, [PERSON] працює у даній установі на посаді бухгалтера, однак перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 30.09.2016 року по 27.07.2019 року (а.с.7). Належних та допустимих доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, останній суду не надав, тому і в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом враховано, що на момент ухвалення рішення дитина [PERSON], не досяг трирічного віку, а тому суд вважає, що достатнім розміром аліментів на дружину є 1500 грн., саме тому позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial