Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці січня 2020 року ТОВ «Київські енергетичні послуги» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії, яку постачає ТОВ «Київські енергетичні послуги». Відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, зокрема не сплачує вартість використаної електроенергії. Тому станом на 07 жовтня 2019 року у неї виникла заборгованість у розмірі 3760 гривень 80 копійок, а також три відсотки річних від простроченої суми - 70 гривень 79 копійок та пеня - 26 гривень 40 копійок, інфляційна складова боргу - 57 гривень 85 копійок. Від добровільного погашення заборгованості відповідач ухиляється. Тому ТОВ «Київські енергетичні послуги» просить стягнути [PERSON] заборгованість за спожиту електроенергію. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Кудаліна І.М. направила до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.49). Відповідач у судове засідання не з`явилася та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомила. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України [PERSON] повідомлена про судове засідання через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bpm.ko.court. gov.ua/sud1005 (а.с.48). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 17 квітня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.39-40). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2020 року, занесеної до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії. За цією адресою на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . ТОВ «Київські енергетичні послуги» надає послуги з електропостачання до цього багатоквартирного житлового будинку. Відповідач приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії та її часткову оплату. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 та ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, а і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин. Зокрема, відповідно до ст.3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня1999 року №1357. За змістом пунктів 19, 20 та 42 Правил користування електричною енергією передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Споживач електричної енергії зобов`язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до положення ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. У відповідності до ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасної оплати платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. б. норми процесуального права. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] не виконує покладений на неї обов`язок оплачувати послуги за спожиту електричну енергію. Тому за період з 01 січня 2019 року по 07 жовтня 2019 року у неї виникла заборгованість розмір якої становить 3760 гривень 80 копійок, що підтверджується письмовим розрахунком (а.с.14). Достовірність вказаного розміру заборгованості за послуги постачання електричної енергії в ході розгляду цивільної справи відповідачем не спростовано. Як вбачається з письмових розрахунків, наданих ТОВ «Київські енергетичні послуги», три відсотки річних від простроченої суми за період з 01 січня 2019 року по 07 жовтня 2019 року становлять 70 гривень 79 копійок. В той же час втрати від інфляції за вказаний період складають 57 гривень 85 копійок, пеня - 26 гривень 40 копійок (а.с.13). Зважаючи на те, що [PERSON] ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Тому суд вважає, що з неї на користь ТОВ «Київські енергетичні послуги»» належить стягнути заборгованість спожиту електричну енергію, з урахуванням розміру пені, трьох відсотків річних та втрат від інфляції, у загальному розмірі 3915 гривень 84 копійки. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення (а.с.5,6) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ТОВ «Київські енергетичні послуги» сплатив судовий збір у розмірі 2102 гривень. Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2102 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved