Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Комунальний заклад «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР» звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про визнання підопічного інтернату, [PERSON], [INFO], недієздатним. В обґрунтування заяви зазначено, що згідно з висновком МСЕК [PERSON] визнаний інвалідом ІІ групи і він має встановлений медичний діагноз - помірна розумова відсталість. У зв'язку зі станом здоров'я з 7 грудня 2001 року він перебуває у Верхньодніпровському дитячому будинку-інтернаті № 2 на повному державному забезпеченні. [PERSON] має нечітке уявлення про навколишній світ, не вміє читати та писати, знає окремі літери, може частково виконувати самостійно побутові справи та трудові доручення. З метою подальшого забезпечення прав та інтересів [PERSON], який не в змозі здійснювати свої права самостійно, його необхідно визнати недієздатним. На підставі чого заявник просив суд визнати [PERSON] недієздатним. В судове засідання заявник не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника заявника. Представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування в особі Верхньодніпровської міської ради, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. [PERSON], [INFO], з 29 серпня 1997 року є підопічним комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР», що підтверджується довідкою № 104 від 6 квітня 2016 року (а.с.9). Він є інвалідом з дитинства, йому встановлена ІІ групи інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК № 295735 від 2 квітня 2002 року (а.с. 7). Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 80 від 24 травня 2016 року [PERSON] має хронічний стійкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості зі значним порушенням емоцій та поведінки. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.19-21). Згідно з ч.1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON], [INFO], недієздатним. Згідно з ч. 1 ст. 241 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною,встановлює над нею опіку. Статтею 66 Цивільного кодексу України передбачено, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. За таких обставин, суд вважає необхідним встановити над недієздатним [PERSON] опіку та на час його знаходження в комунальному закладі «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР» обов'язки опікуна над ним покласти на адміністрацію цього закладу.

Outcome: approved