Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

керівник Франківської окружної прокуратури міста Львова звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради, Управління майном спільної власності Львівської обласної ради до [PERSON] про відшкодування витрат закладів охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілих від злочину. Позовна заява мотивована тим, що потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» у ортопедо-травматологічному відділенні з 08.05.2018 року по 18.05.2018 року, у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, спричиненими внаслідок дій [PERSON] . Вартість його лікування становила 4\~194, 50 грн. У зв`язку із отриманими травмами потерпілий також перебував на стаціонарному лікуванні з 03.06.2018 року по 29.06.2018 року в КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охмадит». Вартість лікування становила 24\~697, 43 грн. Крім цього, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Львівської обласної ради «Загальноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» з 07.08.2018 року по 24.08.2018 року; з 19.11.2018 року по 30.11.2018 року; з 08.11.2019 року по 25.11.2019 року загальна вартість лікування становила 14\~380,18 грн. Сумарний розмір затрачених коштів на стаціонарне лікування потерпілого становить 43\~272, 11 грн. Фінансування лікування потерпілого проводилось за рахунок коштів міського бюджету. Зазначені кошти прокурор просить стягнути з [PERSON] . Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник Львівської міської ради Процик І.І. позов підтримала. Від представника Управління майном спільної власності Львівської обласної ради надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, жодних заяв та клопотань до суду не подавав. Суд постановив розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України). Судом встановлено, що 20.04.2018 року близько 19 години 00 хвилин [PERSON] рухався автомобільною дорогою «Львів-Тернопіль», керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер [NUMBER] , в районі 102 км., поблизу населеного пункту с. Гаї, Пустомитівського району Львівської області в напрямку до м. Тернопіль. Водієм було порушено вимоги Р. 1 п.п. 1.2,1.5, 1.10; Р. 2 п. 2.3. «б», «д»; Р. 11 п. 11.3, Р. 12 п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: [PERSON] проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, як наслідок втратив контроль над його рухом і без причин технічного характеру виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із автомобілем «Mercedes-Benz Atego 1218», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався на зустріч. Внаслідок зіткнення пасажирка автомобіля марки «ВАЗ 21099» [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження несумісні з життям. Неповнолітній [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, а саме: закритий перелом середньої третини правої плечової кістки, ускладнений після травматичним невритом променевого та ліктьового нерва, переломом лівої ключиці, забій легенів, лівобічний пневмоторакс, розрив селезінки з наступною спленектомією, рану тім`яної ділянки голови з права, численні лінійні рани та садна правої лобно-надбрівної ділянки, підборіддя, струс головного мозку. Вироком Пустомитівського районного суду від 25.09.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У зв`язку із отриманими травмами [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах. Згідно інформаційного повідомлення від 23.02.2021 року № 224 та карти стаціонарного хворого № 6340 наданими КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» потерпілий перебував у ортопедо-травматологічному відділенні з 08.05.2018 року по 18.05.2018 року, вартість його лікування становила 4\~194, 50 грн. (1 ліжко-день коштувало 419,45 грн.). Відповідно до розрахунків наданих КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охмадит» [PERSON] перебував на страціонарному лікуванні з 03.06.2018 року по 29.06.2018 року, вартість такого лікування становила 24\~697, 43 грн. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні в КНП Львівської обласної ради «Загальноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» у період з 07.08.2018 року по 24.08.2018 року; 19.11.2018 року по 30.11.2018 року; 08.11.2019 року по 25.11.2019 року, що підтверджується розрахунками наданими медичним закладом. Загальна вартість лікування становила 14\~380,18 грн., що включила в себе: 17 ліжко-днів (вартість одного ліжко дня ? 225,66 грн.) у період з 07.08.2018 р. -24.08.2018 р. ? 5771,40 грн.; 11 ліжко-днів (вартість одного ліжко дня ? 169,71 грн.) в період з 19.11.2018 р. по 30.11.2018 р. ? 3971,31 грн.; 17 ліжко-днів (вартість одного ліжко дня ? 196,91 грн.) у період з 08.11.2019 р. -25.11.2019 р. ? 4637,47 грн. Сумарний розмір затрачених коштів на стаціонарне лікування потерпілого становить 43\~272, 11 грн. Станом на день пред`явлення позову такі кошти відповідачем в добровільному порядку не були відшкодовані. Особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого (частина перша\~статті 1206 ЦК України). Частиною 3 статті 1206\~ЦК України визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року №11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, суд виходить із того, що внаслідок дій [PERSON] потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охмадит», КНП Львівської обласної ради «Загальноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр», на яке\~закладами охорони здоров`я було витрачено кошти в сумі 43272,11 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами, які знаходяться у матеріалах справи. За таких обставин, зважаючи на вищенаведені норми законодавства та обставини встановлені в процесі судового розгляду, відповідач зобов`язаний відшкодувати закладові охорони здоров`я витрати на лікування потерпілих. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, беручи до уваги, що факт вчинення відповідачем злочину та наслідки його вчинення, встановлені вироком суду, який набрав законної сили, останній зобов`язаний відшкодувати витрати, які понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого. З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню. Згідно з п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved