Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у травні 2019 року, у зв`язку з неотриманням частини пенсійних виплат, вона дізналася, що 27.03.2019 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни відкрите виконавче провадження № 58644275 з примусового виконання виконавчого напису № 3948 від 18.02.2019 року, який вчинено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною. Вказаним виконавчим документом запропоновано стягнути заборгованість з позивача на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі Відповідач) за Кредитним договором № 85019443296 від 15.07.2014 року за період з 12.02.2018 року по 12.02.2019 року у розмірі 20\~173 (двадцять тисяч сто сімдесят три) грн. 16 коп. Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса здійснений з порушенням чинного\~\~законодавства України, а тому є достатні правові підстави для звернення до суду. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни від 18.02.2019 року, реєстровий № 3948, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 85019443296 від 15.07.2014 року у розмірі 20\~673 грн. 16 коп. Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Треті особи,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Наталія\~Станіславівна та Приватний виконавець\~виконавчого округу\~міста Києва\~Юхименко Ольга\~Леонідівна у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, пояснення на позовну заяву не подали. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник позивача зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» у судове засідання\~\~ не з`явився,\~\~про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду\~\~не надходило. Третя особа,що\~не заявляє\~самостійних вимог\~на предмет\~спору:\~Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Наталія\~Станіславівна, у судове засідання не з`явилася, надала\~\~до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та постановити рішення згідно чинного законодавства (а.с.36). Третя особа,що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, у судове засідання\~\~ не з`явилася,\~\~про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду\~\~не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.06.2019 року заяву позивача [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було повернуто заявнику, разом із усіма додатками. Ухвалою від 23.08.2019 року клопотання представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування\~доказів по\~даній цивільній\~справі за\~вищевказаним \~позовом було\~ задоволено. Вирішено витребувати у Приватного нотаріуса\~ Київського\~нотаріального округу\~Хара Наталії\~Станіславівни оригінал або належним чином завірену копію виконавчого напису, зробленого Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною за № 3948 від 18.02.2019 року та документи на підставі яких було зроблено такий виконавчий напис. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до\~норм ст. 280 ЦПК України\~ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Матеріалами справи підтверджено, що 15.07.2014\~року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк ренесанс капітал» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк») було укладено пропозицію укласти договір (оферту). Судом встановлено, що 18.02.2019 року за заявою Акціонерного товариства\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»,\~ Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, було вчинено виконавчий напис № 3948, відповідно до якого було запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства\~«Перший Український\~Міжнародний Банк» заборгованість, що виникла по Кредитному договору № 85019443296 від 15.07.2014 року за період з 12.02.2018 року по 12.02.2019 року у розмірі 20\~673 грн. 16 коп., що складається із суми заборгованості 20\~173 грн. 16 коп., простроченої заборгованості за сумою кредиту 12 223 грн. 57 коп., простроченої заборгованості за комісією 1\~222 грн. 35 коп., прострочена заборгованості за процентами 2 грн. 85 коп., неустойки за порушення зобов`язань по кредиту 6724 грн. 39 коп. та витрати на вчинення виконавчого напису 500 грн. 00 коп. (а.с.53). Матеріалами справи підтверджено, що 27.03.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною, з метою виконання зазначеного виконавчого документа (виконавчого напису) було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника № 58644275 (а.с.30). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. За загальними правилами статей\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Відповідно до положень\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також\~\~бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України «Про нотаріат»). З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Підставою для скасування вказаного\~\~нормативного\~\~акту слугувало те, що\~\~саме по\~\~собі\~\~включення\~\~тих чи інших\~\~документів,\~\~які встановлюють заборгованість,\~\~до Переліку,\~\~не\~\~засвідчує\~\~безспірності\~\~заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису\~ 18.02.2019 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності\~\~заборгованості позивача перед банком на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за №6-887 цс17). Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Так, як вбачається з матеріалів справи, приватному нотаріусу при подачі заяви про вчинення виконавчого напису, банком було надано Виписку з розрахунку [PERSON] (а.с.64), яка не містить посилання на період з якого виникла заборгованість, детальних розрахунків заборгованості в контексті зі строками її погашення. В ній лише зазначені загальні суми заборгованості. Таким чином, дана виписка не може бути тим документом, який містить відомості про безспірність заборгованості [PERSON] . При цьому, у наданих приватному нотаріусу копіях документів у справі, відповідно до яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, міститься копія вимоги (повідомлення) від 28.08.2018 року за № 1142, яка була адресована [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 13\~448 грн. 77 коп. (а.с. 66) Разом з тим, в матеріалах справи відсутнє, як підтвердження отримання вказаного листа адресатом, так і відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в листі адресу, у зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості, або оспорити вимоги\~ПАТ «Перший український міжнародний банк», або їх добровільно виконати, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, суд погоджується із доводами сторони позивача щодо того, що [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, а нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання її позивачем, що унеможливило подання позивачем нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Також, нотаріус не з`ясував, станом на час вчинення спірного виконавчого напису, чи не пропущено банком строк позовної давності, а так само, трирічний строк з дня виникнення у нього права вимоги, що вимагає пункт 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, не встановив, коли було здійснено останню оплату по кредиту, оскільки з даної нотаріусу виписки не прослідковується взагалі рух коштів по рахунку. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримав від банку або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Більш того, приватному нотаріусу також не було надано і документів, що підтверджують\~право вимоги\~ПАТ «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором, укладеним між АТ «Банк ренесанс Капітал»\~та [PERSON] , зокрема договір уступки права вимоги, договір приєднання тощо. На підставі\~вищевикладеного,\~враховуючи обставини\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що наявні\~у нотаріуса\~документи,\~на час\~вчинення ним\~виконавчого напису,\~не свідчили\~про безспірність\~заборгованості за\~кредитним договором,\~а також\~нотаріусом не\~було належним\~чином дотримано\~і самого\~порядку вчинення\~виконавчого напису,\~що є\~підставою для\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню\~та стягнення\~з АТ\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»\~на користь\~ [PERSON] грошових\~коштів у\~розмірі 20\~673\~грн.\~16\~коп.,\~утриманих з\~її пенсії\~ за\~вказаним виконавчим\~написом №\~3948\~від 18.02.2019\~року. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів\~\~ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved