Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення з останнього на його користь боргу в порядку регресу в сумі 118451,56 грн. та судових витрат 1934,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідно до договору поруки № SR-402/031/2008 укладеним 25 квітня 2008 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк», він є поручителем за виконання [PERSON] її зобов'язань за кредитним договором. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року, з нього та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» було стягнуто заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 120 855, 41 грн. Станом на 01 липня 2018 року ним було погашено частину боргу в сумі 118 451, 76 грн., решту суми було сплачено відповідачем. Посилаючись на своє право зворотної вимоги, як поручителя, який виконав зобов'язання за кредитним договором, просив стягнути з [PERSON] 118 451, 56 грн. виплаченого відшкодування. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відрахування за даним рішенням суду відбувалось з її заробітної плати, та нею сплачено 81344,95 грн., а тому просила відмовити [PERSON] в задоволенні позову. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи. 30 листопада 2018 року представник відповідача надіслала до суду письмову заяву, в якій просила суд відкласти розгляд справи та надати їй можливість зібрати докази. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16 листопада 2018 року, було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом та змін спірних правовідносин. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник Відповідача просила відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір поруки № SR-402/031/2008, відповідно до умов якого позивач зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її боргових зобов'язань перед ЗАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № МL-402/031/2008 від 28 квітня 2008 року, в повному обсязі таких зобов'язань. В даному договорі зазначено, що поручитель, як і боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно (а.с. 7). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2010 року і справі № 2-54/2010 було задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № МL-402/031/2008 від 28 квітня 2008 року у розмірі 120 855, 41 грн. та судові витрати (а.с. 5 - 6). Як вбачається з довідки № 5227 від 09 липня 2018 року Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області за виконавчим листом № 2-54/2010, виданим Южноукраїнським міським судом Миколаївської області, з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» було стягнуто за період 15 травня 2014 року по 11 квітня 2017 року грошові кошти на загальну суму 118 451,76 грн. Станом на 01 липня 2018 року борг погашено (а.с. 4). Відповідно до звітів про здійснені відрахування та вплати з заробітної плати [PERSON] за постановою від 21 червня 2013 року ВП № 742/2/8470 виданої за виконавчим листом від 16 квітня 2015 року № 2-54/2010 від 04.11.2010 року з січня 2014 року по 30 листопада 2018 року утримано 81 344,95 грн. Як вбачається з повідомлення № 14.20-19/532 від 15.01.2019 року Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області за виконавчим листом № 2-54/2010, виданим Южноукраїнським міським судом Миколаївської області, з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» було стягнуто за період 01 серпня 2013 року по 01 червня 2017 року грошові кошти на загальну суму 31 051,65 грн. 31 липня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з фактичним виконанням рішення. ІV. Оцінка суду. Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В свою чергу, як передбачено ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. При цьому, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-466цс15, правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). За правилася ст.. 557 ЦК України Боржник, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це поручителя. Поручитель, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, у зв'язку з ненаправленням йому боржником повідомлення про виконання ним свого обов'язку, має право стягнути з кредитора безпідставно одержане або пред'явити зворотну вимогу до боржника. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК). Враховуючи наведене, та ту обставину, що [PERSON] не було повідомлено позивача, як поручителя, про виконання нею кредитних зобов'язань, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки він, як поручитель грошове зобов'язання перед кредитором виконав, а тому має право вимагати з боржника [PERSON] стягнення на його користь грошових коштів, які ним були сплачені в погашення заборгованості за кредитним договором № МL-402/031/2008 від 28 квітня 2008 року. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762.00 грн., які, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с. 1). Пунктом 1 ч.3 ст.133ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. А тому, в звёязку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, згідно квитанції № 38 у сумі 750 грн. (а.с. 10)

Outcome: approved