Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики у суд звернувся [PERSON] до [PERSON]. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що між ним і [PERSON] укладений договір позики, про що складена розписка від 13 березня 2015 року. У вказаній розписці зазначена сума позики в розмірі 7200 доларів США, а термін виконання зобов'язань до 4 квітня 2015 року. 01 серпня 2015 року батько відповідача повернув йому грошові кошти у розмірі 3500 доларів США. Частина грошових коштів йому повернута, залишок боргу складає 3700 доларів США. [PERSON] уникає зустрічі та не вчиняє жодних дій щодо повернення грошей. Позивач [PERSON] ставить позовні вимоги про: стягнення з [PERSON] грошових коштів за договором позики, укладеним в іноземній валюті, у розмірі 3700 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 26 січня 2017 року еквівалентно 100669.60 гривень; стягнення з [PERSON] трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 235.85 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 26 січня 2017 року еквівалентно 6415.12 гривень; стягнення з [PERSON] процентів за користування позикою за обліковою ставкою Національного банку України у розмірі 1778.33 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 26 січня 2017 року еквівалентно 48370.57 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 13 березня 2015 року між [PERSON] і [PERSON] укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 7200 доларів США, про що свідчить розписка, написана власноручно [PERSON] Відповідач [PERSON] зобов'язувався повернути [PERSON] грошові кошти до 4 квітня 2015 року, хоча лише повернута частина грошових коштів у сумі 3500 доларів США. [PERSON] не виконує належним чином зобов'язань за договором позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Вивчивши надані позивачем [PERSON] докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] виконав свої зобов'язання за вказаним договором, надавши відповідачеві [PERSON] в позику грошові кошти. Однак, відповідач [PERSON] у встановлені договором позики строки позику позивачеві [PERSON] не повернув. У відповідача [PERSON], яким не дотримані умови договору позики від 13 березня 2015 року, перед [PERSON] станом на 26 січня 2017 року існує заборгованість в розмірі 155455.29 гривень, із них: грошові кошти за договором - 3700 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 100669.60 гривень; три проценти річних від простроченої суми - 235.85 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 6415.12 гривень; проценти за користування позикою за обліковою ставкою Національного банку України в розмірі 1778.33 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 48370.57 гривень. Тому, із відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 155455.29 гривень заборгованості за договором позики від 13 березня 2015 року станом на 26 січня 2017 року, а також грошові кошти в розмірі 1554.55 гривень судового збору.

Outcome: approved