Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідача . 1. 28 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-Кредитний Супермаркет» (далі - позивач), звернулось до суду з заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованість за кредитним договором № 1166756 від 14 червня 2017 року у розмірі 40\~485,17 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2102 грн. 2. Свої вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач 14 червня 2017 року уклали Договір № 1166756 про надання, на підставі якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти в кредит в сумі - 3 000.00 грн. для власних потреб, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Кредитодавця на рахунок Позичальника, зазначений у Додатку № 2, який є невід`ємною частиною Договору кредиту. Позика отримана Позичальником на умовах строковості, зворотності, платності із сплатою процентів за користування позикою 0,01 відсоток річних від суми позики строком до 13 липня 2017 року на 31 день та зі сплатою комісії. Сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід`ємною частиною договору Позики. Обчислення строку користування позикою та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти за користування позикою нараховуються у відсотках від суми позики з дня надання позики Позичальнику (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Позичальником) до дня повного погашення Заборгованості за позикою (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Сума позики, проценти за користування позикою, складають заборгованість за договором позики. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений договором позики. прострочення до моменту виконання зобов`язання в повному обсязі. Вжиття заходів досудового врегулювання спору договором позики не передбачено, проте позивачем здійснювалось доведення по відповідача інформації про наявність факту прострочення виконання власних зобов`язань за договором позики із повідомленням про необхідність здійснювати повернення позики та сплати простроченої заборгованості за позикою шляхом направлення смс- повідомлень на контактні номери телефону Позичальника, також представник позивача неодноразово здійснював інформаційні дзвінки. Підписанням договору позики Позичальник засвідчив власне ознайомлення із Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а також із інформацією, передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг». Станом на день подачі позовної заяви відповідач не віддав борг, чим порушив виконання свого зобов`язання. Позичальник [PERSON] порушила умови Договору кредиту, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів передбачених договором в строки визначені у Додатку № 1 до Договору Кредиту. Загальна сума заборгованості відповідно до умов Договору кредиту станом на 01 червня 2020 року становить (в т.ч. - заборгованість за тіло кредитом - 3000 грн., заборгованість по відсотках- 0 грн., заборгованість по комісії - 32 460 грн., заборгованість по рахунку інфляції - 3 484,26 грн., заборгованість 3 % річних - 1 540,91 грн.) - 40 485,17 грн. Позивач звернувся до Відповідача з листом-претензією щодо повернення заборгованості за кредитом в зв`язку з порушенням умов Договором кредиту та вимогою погасити заборгованість в повному обсязі. Однак, Позичальником зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку залишились без уваги та задоволення. На день подачі позову сума заборгованості відповідача становить 40\~485, 17 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» з даним позовом до суду. 3. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 32) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2020 року справа була передана судді Галич О.П. 6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 11 серпня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. 7. Відповідач в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 8. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України шляхом надіслання судової повістки, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 9. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 10.Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1166756 від 14 червня 2017 року, станом на 01 червня 2020 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансово-кредитний Супермаркет» становить 40\~485,17 грн. (а.с. 7) 11. За період кредитування сума нарахованих комісій становить 32\~460 грн., сума кредиту до сплати за договором 3000 грн., 3 % за період 1\~540, 91 грн., індекс інфляції за період 3\~484, 26 грн. (а.с. 8) 12. Згідно договору позики № 1166756 [PERSON] отримала від ТОВ «Фінансово-кредитний Супермаркет» грошові кошти у розмірі 3000 грн на строк 30 днів та має бути повернута до 13 липня 2017 року. (а.с. 12-16) 13. З додатку № 1 до Договору про надання позики № 1166756 від 14 червня 2017 року вбачається, що [PERSON] отримала у позику 3000 грн. до 13 липня 2017 року, нарахування становлять 870 грн., - до сплати 3870 грн. (а.с. 17) 14. Згідно додатку № 2, Позичальником [PERSON] була написана заява про перерахування їй належної суми позики згідно Договору позики № 1166756 про надання кредиту від 14 червня 2017 року в розмірі 3000 грн. на рахунок № [NUMBER] . (а.с. 18) 15. Згідно додатку № 3 до договору № 1166756 про надання кредиту від 14 червня 2017 року, вказані реквізити перерахунку коштів на поточний рахунок кредитодавця (а.с. 19) 16. Згідно платіжного доручення № 47467 від 14 червня 2017 року, ТОВ ««Фінансово-кредитний Супермаркет» перераховано на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] кошти у розмірі 3000 грн. (а.с. 20) 17. Позивачем було направлено до відповідача лист-претензію щодо повернення заборгованості за кредитом у зв`язку з порушення умов Договору кредиту та вимогою погасити заборгованість в повному обсязі. (а.с. 21) 18. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові кошти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка не спростована відповідачем. V. Оцінка Суду. 19. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 20. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. 21. Згідно статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). 22. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 23. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. 24. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 25. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року по справі № 347/1910/15-ц, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. 26. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. 27. Частина перша\~ст. 626 ЦК України\~передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та відповідно до ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 28. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 29.\~Згідно ст.\~1046\~ЦК України,\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 30. Положеннями ст.\~1047\~ЦК України передбачено, що \~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 31. Згідно з ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 32. Пунктом 5.1. договору позики визначає обов`язок Позичальника вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування позикою в порядку, визначеному цим договором та комісію, п. 5.3.2. вказаного договору передбачена сплата комісії із розрахунку 1 відсоток від суми позики за кожний день користування позикою. 33. Пунктом 9.7. договору передбачено, що Позичальник одночасно засвідчує, що він отримав свій примірник оригіналу цього договору, також він (позичальник) належним чином ознайомлений із Правилами про порядок надання позик, а також із інформацією, передбаченою у ст. 11 Закону України « Про захист прав споживачів» та ч. 2 ст. 13 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг». 34. Пунктом 7.2. передбачено, якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики та прострочив виконання грошового зобов`язання, він зобов`язаний, на вимогу позикодавця сплатити суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, сплатити відсотки та комісії, які встановлені договором та сплатити неустойку (пеню) в розмірі 10 (десять) процентів від суми позики чи частини неповернутої позики, за кожний день прострочення до моменту виконання зобов`язань в повному обсязі. 35. Відповідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 36. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 37. Нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені\~ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (Постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 року у справі 6-42цс11). 38. У Постанові №127/15672/16-ц від 08 листопада 2019 року Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. 39. Отже, оскільки відповідач прострочив свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, отриманих на підставі вказаного кредитного договору, то у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. 40. Відповідно до\~ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. 41. Пунктом 5.3.2 Договору передбачено, що комісія за обслуговування позики нараховується за фактичну кількість днів користування позикою із розрахунку 1 відсоток від суми позики за кожний день користування позикою. Встановлена Договором комісійна винагорода за обслуговування позики сплачується Позичальником в розмірі та строк, встановлені у Додатку № 1 до цього Договору, а у разі повного дострокового повернення позики за фактичний період користування позикою. 42. Пунктом 5.3.3. передбачено, що за надання позики Позичальник сплачує комісію у розмірі 0 % від суми позики, встановленої у п 1.1. даного Договору. Зазначена комісія сплачується Позичальником одноразово в розмірі та строк, встановлені у додатку № 1 цього Договору. 43. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). 44. У Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. 45. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі №740/4328/14. 46. За таких підстав суд приходить до висновку, що позивач не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження стягнення з відповідача нарахованої заборгованості по комісії у розмірі 32460 грн., а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. 47. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 48. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. 49. Таким чином, з відповідача на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1165756 від 14 червня 2017 року слід стягнути кошти у сумі 8025,174 грн з яких: заборгованість за тіло кредитом - 3000 грн., заборгованість по рахунку інфляції - 3 484,26 грн., заборгованість 3 % річних - 1 540,91 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 50. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі\~8025,17 грн. (По справі позивачем заявлено вимогу за ціною позову 40\~485,17 грн., що становить 100%, з яких задоволено вимог на суму 8025,17 грн., що становить 19,82 %, а тому з частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 416,61 грн. = 2102 х19,82% /100).

Outcome: partial