Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 29.01.2000 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис № 1. Від спільного проживання мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Причиною припинення шлюбних відносин стало відсутність взаєморозуміння , розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Через різні погляди на життя виникають сварки. Подальше спільне життя суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати . ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНИ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.6) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.01.2000 року у виконавчому комітеті Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис № 1. Прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]». ІV. ОЦІНКА СУДУ Відповідно до п.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб, він носить формальний характер і відновити подружні стосунки неможливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved