Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 місяців, заборонивши йому: наближатися на відстань ближче, ніж 200 метрів, до неї та її старшої дитини [PERSON] , [INFO] , місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати її та її дітей, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх, спілкуватися з ними; вести листування, телефонні переговори з нею як постраждалою особою, або контактувати з нею та її старшою донькою [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування таких вимог в заяві зазначила, що з 2017 року проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] народилася дитина [PERSON] . Подружні відносини з чоловіком через його агресивний характер та зловживання алкогольними напоями не склалися та в 2019 році вони припинили спільне життя. Через рік на прохання чоловіка вона погодилася поновити сімейні відносини, але він не змінив своє ставлення до сім`ї. З січня 2021 року сторони проживають окремо. Разом з тим [PERSON] впродовж 5 останніх місяців не залишає її та дітей у спокої, постійно вчиняє психологічне насильство. З огляду на викладене заявниця має обґрунтовані побоювання з приводу можливості подальшого завдання шкоди її здоров`ю з боку колишнього співмешканця в разі невжиття щодо нього своєчасних обмежувальних заходів. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 18.06.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Судове засідання призначено на 10 годину 30 хвилин 22.06.2021, яке для витребування додаткових доказів було відкладено на 08 годину 10 хвилин 16.07.2021. 06.07.2021 від заінтересованої особи надійшли заперечення на заяву про видачу обмежувального припису. Позиція заявника У судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просила її задовольнити. Зазначила, що з того часу, як вони з колишнім співмешканцем розійшлись, він не залишає ні її, ні дітей у спокої, постійно переслідує, телефонує, пише повідомлення. ЇЇ старша донька [PERSON] боїться його, боїться через нього вийти на вулицю, оскільки, зі слів заявниці, [PERSON] проявляв до [PERSON] нездоровий чоловічий потяг. [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння агресивний, не контролює своєї поведінки, застосовує фізичну силу до дітей. Позиція заінтересованої особи [PERSON] у судовому засіданні проти обставини, що зазначені в заяві заперечив. Пояснив, що на даний час вони із заявницею не проживають разом та у них є спільна дитина, яку він любить, хоче відвідувати, бачитися з нею, виховувати, а заявниця чинить йому в цьому перешкоди, тому у них є спір з приводу побачень батька з дитиною. Вказав, що офіційно працює, згідно з судовим наказом від 21.11.2019 з його заробітної плати здійснюються відрахування в рахунок аліментів, заборгованості не має. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судовому засіданні просив у задоволенні заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису відмовити за безпідставністю, оскільки остання вже досить тривалий час обмежує права [PERSON] на побачення з дитиною - [PERSON] . З метою участі у житті спільної доньки [PERSON] неодноразово намагався домовитися із [PERSON] щодо визначення часу побачень із донькою, однак такі домовленості заявниця не виконує. [PERSON] навіть звернувся до органу опіки та піклування Малинської міської ради з метою отримати рішення, а після цього заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Встановлені судом обставини Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). На підставі судового наказу від 21.11.2019 (а.с.39) відкрито виконавче провадження ВП №60742547 (а.с. 40) та винесено постанову про звернення стягнення (а.с.41). Згідно з довідкою про розмір аліментів державного виконавця з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти (а.с.42). 31.05.2021 [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування ММР про призначення часу спілкування з донькою [PERSON] (а.с. 38). Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що особисто бачила, як у міському парку [PERSON] перестівав [PERSON] , ображав її, хватав за руки. Зі слів заявниці [PERSON] , свідку відомо, що [PERSON] , одного разу вигнав [PERSON] з дитиною з будинку на вулицю (взимку босоніж). Вдома у заявника та заявниці свідком конфліктів не була, лише двічі в парку, при цьому поліції ні вона, ні заявниця [PERSON] не викликали. Насильства до дітей зі сторони [PERSON] не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є агресивною людиною, вона переконалась на собі. Діти його бояться, старша дочка [PERSON] не спілкується через нього з ровесниками, боїться, бо останній її перестрівав, переслідував. При цьому свідок зазначила, що особисто вона насильства зі сторони [PERSON] до дітей не бачила. Після того як [PERSON] та [PERSON] розійшлися, розпочались дзвінки і писанина у мережах зі сторони [PERSON] до [PERSON] . Вона (свідок) та її чоловік (син заявниці) неодноразово зустрічали [PERSON] з роботи, в цей час [PERSON] ніколи не з`являвся, а коли [PERSON] поверталася з роботи сама, то він часто її перестрівав, що, на думку, свідка, підтверджує факт переслідування [PERSON] [PERSON] . Свідок особисто бачила у вікно, як [PERSON] підходив до [PERSON] на вулиці та спілкувався. Свідку зі слів старшої доньки заявниці стало відомо, що з боку [PERSON] до неї (дитини) був сексуальний потяг. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 3\~статті 26 вказаного Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. \~ \~ \~ \~У пункті 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Таким чином, зважаючи на наведені положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків з наданням заявником доказів на підтвердження настання відповідних обставин. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року по справі №756/2072/18. Суд, вислухавши доводи заявника, заперечення заінтересованої особи, оцінивши здобуті у судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявником не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів вчинення відносно неї домашнього насильства, відсутні судові рішення, які набрали законної сили про визнання [PERSON] винуватим у вчиненні домашнього насильства відносно неї або дітей (дитини), отже суду не доведено належними засобами доказування, що заінтересована особа є кривдником щодо заявника та її дітей, а заявник, відповідно, є постраждалою особою. Як встановлено судом і не заперечується заявником та заінтересованою особою, [PERSON] та [PERSON] наразі спільно не проживають, при цьому мають спільну дитину, яка проживає разом із заявницею, і, як підтвердила заявниця, вона не надає можливості батьку бачитись з дитиною, бо вважає його поведінку загрозливою для дитини, при цьому жодних доказів на підтвердження такої поведінки заінтересованої особи щодо дитини заявницею не надано. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що між заявником та заінтересованою особою склались спірні правовідносини через перешкоджання заявницею [PERSON] , як батьку дитини [PERSON] , на його участь у спілкуванні та вихованні дитини. Встановлений факт не є підставою для задоволення вказаної заяви, оскільки спірні правовідносини між батьками щодо реалізації батьківських прав по відношенню до спільної дитини, свідчать про наявність між ними конфлікту, однак не є достатніми для підтвердження існування юридичних фактів, з якими Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» пов`язує можливість видачі обмежувального припису. Крім того, суд зауважує, що визначення порядку спілкування з дитиною та участі у її вихованні регулюється нормами СК України. Зазначений спір не може бути вирішений шляхом застосування вказаних заявником заходів обмежувального припису. Додані до заяви копії постанов суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2\~КУпАП від 17.11.2011, 03.02.2012, 27.03.2013, не дають підстави для висновку про необхідність видання обмежувального припису щодо [PERSON] по відношенню до заявниці, оскільки зі змісту вказаних постанов встановлено, що [PERSON] вчиняв насильство щодо своєї матері. Копії переписки (скріншоти) не є належними доказами на підтвердження вимог заяви, оскільки не дають змогу чітко ідентифікувати авторів та дати зазначеної переписки. З врахуванням наведеного, подана заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Суд звертає увагу, що згідно з п.п.4, 5 ч.1\~ст.10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~уповноважені підрозділи органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству у разі виявлення насильства в сім`ї уповноважені винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника, взяти на профілактичний облік кривдника та провести з ним профілактичну роботу в порядку, визначеному законодавством.

Outcome: dismissed