Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. До суду звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою у якій просить визначити йому додатковий строк у 2 місяці, для прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. В обґрунтування позову зазначає, що 12.09.2001 року [PERSON] на його користь склав заповіт яким заповів все належне майно позивачу. У вересні 2019 року позивачу стало відомо, що [PERSON] помер, та він одразу звернувся до нотаріуса з заявою про сприяння спадщини, де й дізнався, що заповідач помер [INFO] у Станично - Луганському районі Луганської області. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки [PERSON] майже 10 років тому виїхав з села Мусіївка Міловського району, та де він мешкав останні роки позивачу невідомо. Спадкодавець не є його родичем, з його рідними та сім`єю позивач також не знайомий у зв`язку з чим не знав про смерть [PERSON] . Померлому належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,2000 га. Від спадкування позивач не відмовляється та бажає прийняти спадщину. Вважає, що строк ним пропущено з поважних причин. Аргументи учасників справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що про складення на його користь заповіту йому було відомо, та оригінал заповіту знаходиться у нього. Про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину йому також відомо. Дійсно у вересні 2019 року він дізнався про смерть [PERSON] .. До суду звернувся тільки через 2 роки, через свою халатність. Клопотань суду не заявляв. Представник Відповідача Міловської селищної ради у судове засідання не з`явився, однак просили розглянути справу без участі представника ради. Відзив на позовну заяву не подали. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 12.02.2007 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8,2000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 7) Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) від 23.12.1996 року, [PERSON] належить право на земельну частку у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Більшовик», розміром 11,38 га. (а.с.9) Згідно копії паспорту [PERSON] , [INFO] , останній є громадянином України. (а.с.8) Відповідно до копії заповіту від 12.09.2001 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося - [PERSON] . (а.с.6) Згідно копії роз`яснення приватного нотаріуса Міловського районного нотаріального округу Луганської області Нєдовєсової Н.М. щодо порядку спадкування, від 25.09.2019 року № 1891, вбачається, що [PERSON] пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. За вирішенням цього питання рекомендовано звернутися до суду. (а.с.5) Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При перевірці наявності спадкової справи стосовно спадкодавця [PERSON] , судом було встановлено, що 02.10.2017 року приватним нотаріусом було заведено спадкову справу, та 25.12.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] , на земельну ділянку площею 8,2000 га. Таким чином, спадкоємцем майна [PERSON] , є [PERSON] , яка прийняла спадщину. Тобто, Міловська селищна рада є неналежним відповідачем у даній справі. У зв`язку з встановленням даної обставини, суд своєю ухвалою суду від 02.11.2021 року визнав явку позивача [PERSON] у судове засідання обов`язковою. Позивачу [PERSON] , було надано можливість ознайомитися з матеріалами справи, у зв`язку з чим суд відкладав розгляд справи. Однак, після ознайомлення з матеріалами справи позивач клопотань про залучення до участі у справі співвідповідача чи заміну первісного відповідача належним, не заявив. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно позиції Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду викладеній у постанові від 28.04.2021 року, справа № 707/2-1006/2011, суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з тим, що його пред`явлено до неналежного відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed