Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

КП «Синьоозерне Подільського району міста Києва» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційних. Зазначало, що відповідач є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, наданих позивачем. Свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, наданих позивачем, [PERSON] виконує неналежним чином. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість [PERSON] перед КП «Синьоозерне Подільського району міста Києва» за період з 01.09.2010 по 01.03.2015 складає 11 396, 25 грн., з яких: 7382, 20 основна сума заборгованості, 3243, 33 грн. інфляційні, 770, 62 грн. 3 % річних. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкової території не сплачує та у нього утворилася заборгованість, КП «Синьоозерне Подільського району міста Києва» просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за період з 01.09.2010 по 01.03.2015 в розмірі 11 396, 25 грн., з яких: 7382, 20 основна сума заборгованості, 3243, 33 грн. інфляційні, 770, 62 грн. 3 % річних та судовий збір в розмірі 1921 грн. Представник КП «Синьоозерне Подільського району міста Києва» подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності та вказала на те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з тим, що повістка, адресована [PERSON] була повернута поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, в силу норм ст. 128 ЦПК України [PERSON] є такою, яка належним чином повідомлена про дату та час судового засідання. Відповідо до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд спорави. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Комунальне підприємство «Синьоозерне Подільського району м. Києва» створене на підставі рішення Подільської районної в м. Києві ради від 07.12.2007 року №240 «Про удосконалення структури управління житловим господарством Подільського району» та було балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , що надавало житлового-комунальні послуги (а.с. 6). Згідно з п. 4.2.1 статуту комунального підприємства «Синьоозерне Подільського району м. Києва» предметом діяльності підприємства є обслуговування жилого та нежилого фонду: виконання комплексу послуг із забезпечення функціонування жилого та нежилого нерухомого майна (поточне обслуговування та ремонт, контроль систем опалення та кондиціювання, прибирання та загальний догляд за приміщенням тощо) (а.с. 6-9). Заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги перед комунальним підприємством «Синьоозерне Подільського району м. Києва» за період з 01.09.2010 по 01.03.2015 складає 11 396, 25 грн., з яких: 7382, 20 основна сума заборгованості, 3243, 33 грн. інфляційні, 770, 62 грн. 3 % річних (а.с. 14). Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 626 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачами по оплаті цих послуг. Ураховуючи те, що відповідач не оплачує житлово-комунальні послуги та у неї утворилася заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь комунального підприємства «Синьоозерне Подільського району м. Києва» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2010 по 01.03.2015 в розмірі 11 396, 25 грн., з яких: 7382, 20 основна сума заборгованості, 3243, 33 грн. інфляційні, 770, 62 грн. 3 % річних. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved