Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» (далі Первісний кредитор, ПАТ «АКТАБАНК») та [PERSON] (далі Відповідач) було укладено Кредитний договір № 246776 (далі - Кредитний договір). Оскільки відповідач порушила умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 23.03.2018 року (дата відступлення права вимоги) за Кредитним договором № 246776 від 24.07.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 11 838 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 26 коп., з яких: 8 593 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 49 коп. заборгованість за основним боргом, 2 744 (дві тисячі сімсот сорок чотири) грн. 77 коп. заборгованість за процентами, 0 грн. 00 коп. заборгованість за комісією, 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. штрафи, пеня. Далі позивач зазначає, що 23.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги (далі Договір відступлення права вимоги), у відповідності до умов якого ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «ЄАПБ», належні банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 246776 від 24.07.2013 року у розмірі 11 838 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 26 коп., а також, судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на ті обставини, що, по-перше, після того, як була припинена діяльність банку відповідач не мала можливості сплачувати кредит, у зв`язку з припиненням роботи кредитора. По-друге, позивачем на адресу відповідача не направлялися повідомлення про відступлення права вимоги та позивачем не надано доказів про отримання відповідачем таких повідомлень. Окрім цього, за відсутності доказів черговості зарахування грошових коштів сплачених відповідачем на погашення кредиту не можливо встановити суму заборгованості за основним боргом та суму штрафу у зв`язку з неможливістю встановити час прострочення позичальником строків погашення щомісячного платежу. Також позивачем не доведено факт отримання грошових коштів за кредитним договором відповідачем. Крім того, на її думку, позивачем пропущено строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові. Представник позивача у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що відповідач могла скористатися своїм правом та виконати свій обов`язок шляхом внесення грошових коштів на погашення заборгованості на депозит нотаріуса або нотаріальної контори, але даним правом не скористалася. Також відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона намагалася зв`язатися з представником банку або вчинити будь-які дії для вирішення питання щодо порядку подальшого погашення заборгованості за кредитним договором. Крім тог, факт неповідомлення боржника про відступлення права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитних зобов`язань взагалі. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, яка зазначена у кредитному договорі, простою кореспонденцією були надіслані належним чином засвідчені повідомлення про відступлення права вимоги та погашення загальної суми боргу. Відповідач, маючи заперечення проти суми заборгованості, вказаної у позові, могла скористатися своїм процесуальним правом та надати власний розрахунок заборгованості, що є свідченням того що розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору від 23.07.2013 року, а доводи відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях та власних домислах. Окрім цього, у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та відповідачем було підписано графік платежів. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала заперечення на відповідь на відзив, в яких, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, просила відмовити в задоволені позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити. Відповідач подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає, проти їх задоволення заперечувала. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 24.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 246776 Згідно вимогам цього Кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. строком до 23 липня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних (а.с.4-7). Судом також встановлено, що 23.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір № 2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ПАТ «АКТАБАНК» відступає шляхом продажу позивачу належні Банку, а позивач набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (а.с.24-26). Згідно п. 2.2 Договору про відступлення прав вимоги, позивач в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього Договору, набуває всі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойки у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Розмір прав вимоги, які переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ», вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників - витягу з Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги № 2 від 23.03.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 11 838 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 26 коп., з яких: 8 593 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 49 коп. заборгованість за основним боргом, 2 744 (дві тисячі сімсот сорок чотири) грн. 77 коп. заборгованість за процентами, 0 грн. 00 коп. заборгованість за комісією, 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. штрафи, пеня (а.с.26). Позивачем, який набув права грошової вимоги, 27.03.2018 року на адресу відповідача, яка зазначена у кредитному договорі, простою кореспонденцією були надіслані належним чином засвідчені повідомлення про відступлення права вимоги та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних (а.с. 21). Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до приписів ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ч.1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В даному випадку, суд вважає доведеним обставину отримання відповідачем грошових коштів в порядку та на умовах, що визначені вказаним кредитним договором. Цей факт підтверджується змістом пункту 2.1 вказаного кредитного договору, графіком платежів з детальним розписом сукупної вартості кредитного ліміту від 24.07.2013 року (а.с. 13), повідомленням про умови кредитування (а.с. 11), які позивач підписала, і будь-яких застережень чи зауважень не заявляла. Доказів виконання своїх договірних зобов`язань за названим кредитним договором сторона відповідача суду не представила. Так само, заперечуючи проти розрахунку заборгованості, стороною відповідача не було надано власного розрахунку. У зв`язку із тим, суд вважає, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем підтверджено належними доказами по справі, а відтак у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку порушення договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредитних коштів також сплачувати відповідні штрафні санкції, які прямо передбачені наявними умовами кредитного договору. Перевіривши надані Позивачем розрахунок заборгованості та узявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення Відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1\~ст. 1084 ЦК України). Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3\~ст.1079 ЦК України\~визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з п. 5 ч. 1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» факторинг є фінансовою послугою. У ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ. Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ПАТ «АКТАБАНК», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до правової позиції, яка висловлено Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 23.03.2018 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З інформації бази даних Державного реєстру фінансових установ, яка є у відкритому доступі, встановлено, що позивач є внесеним до такого реєстру, а відтак така особа має право на здійснення відповідних факторингових послуг. Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася прийняти грошові кошти, та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять. У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Що стосується заборгованості по штрафам та пенею, суд виходить із наступного. Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Як вбачається зі змісту кредитного договору між позичальником та відповідачем було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати штрафів та пені у разі прострочення позичальником строків погашення щомісячного платежу (стаття 3 Кредитного договору). Підпис відповідача під договором свідчить про її ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України. Тобто в даному випадку розмір та підстави нарахування штрафу та пені прямо передбачено договором, що укладений між сторонами, а його застосування, як виду цивільно-правової відповідальності, прямо передбачено нормами матеріального закону. Відтак, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача 500 грн. 00 коп. штрафних санкцій та пені. Щодо застосування строків позовної давності. За приписами ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Разом із цим, відповідно до частини першої статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. В даному випадку згідно п. 7.9. вказаного кредитного договору строк позовної давності для даного виду вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотків та штрафів було погоджено сторонами у 10 років (а.с.7). При цьому саме по собі закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконаним належним чином однією зі сторін. Виходячи з аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок про те, що\~якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами\~і така домовленість за змістом і формою\~відповідає вимогам статті 6 і частини першої статті 259 ЦК України, то\~розрахунок розміру заборгованості за тілом кредиту, відсоткам а також пені та штрафу слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором. Як встановлено судом, кредитний договір із усіма його додатками підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до договору споживчого кредиту «Загальна вартість кредиту» та «Графік погашення кредиту», які підписані відповідачем, міститься повна інформація стосовно умов кредитування. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку, що вимогі про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за Кредитним договором № 246776 від 24.07.2013 року у розмірі 11 838 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 26 коп., з яких: 8 593 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 49 коп. заборгованість за основним боргом, 2 744 (дві тисячі сімсот сорок чотири) грн. 77 коп. заборгованість за процентами, 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. штрафи, пеня ґрунтуються на законі, підтверджені належними та достатніми доказами, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі\~2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved