Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

КП «Галицьке Подільського району міста Києва» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційних. Зазначало, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким позивач надавав послуги з утримання будинків та прибудинкової території. Свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, наданих позивачем, відповідачі виконують неналежним чином. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідачів перед КП «Галицьке Подільського району міста Києва» за період з 01.09.2010 по 31.07.2018 складає 82274, 62 грн., з яких: 35970, 81 основна сума заборгованості, 38200, 84 грн. інфляційні, 8102, 97 грн. 3 % річних. Посилаючись на те, що відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкової території не сплачують та у них утворилася заборгованість, КП «Галицьке Подільського району міста Києва» просило стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційних в розмірі 82274, 62 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн. У подальшому позивачем було подана заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги, 3 % річних та інфляційних в розмірі 82274, 62 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн. Згідно з ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2019 замінено у цивільній справі за позовом комунального підприємства «Галицьке Подільського району міста Києва» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] . Представник КП «Галицьке Подільського району міста Києва» подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43-44). Комунальне підприємство «Галицьке Подільського району м. Києва» створене на підставі рішення Подільської районної в м. Києві ради від 07.12.2007 року №240 «Про удосконалення структури управління житловим господарством Подільського району» та було балансоутримувачем будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 4.2.1 статуту комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» предметом діяльності підприємства є обслуговування жилого та нежилого фонду: виконання комплексу послуг із забезпечення функціонування жилого та нежилого нерухомого майна (поточне обслуговування та ремонт, контроль систем опалення та кондиціювання, прибирання та загальний догляд за приміщенням тощо) (а.с. 5-8). Заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги перед комунальним підприємством «Галицьке Подільського району м. Києва за період з 01.09.2010 по 31.07.2018 складає 82274, 62 грн., з яких: 35970, 81 основна сума заборгованості, 38200, 84 грн. інфляційні, 8102, 97 грн. 3 % річних. Згідно з ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 626 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Ураховуючи те, що відповідач не оплачує житлово-комунальні послуги та у неї утворилася заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2010 по 31.07.2018 складає 82274, 62 грн., з яких: 35970, 81 основна сума заборгованості, 38200, 84 грн. інфляційні, 8102, 97 грн. 3 % річних. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved