Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Короткий зміст заяв по суті справи та стислий виклад позиції учасників процесу: [PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що з жовтня 2016 року по червень 2019 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення суду розірвано. Від даного шлюбу сторони по справі мають дитину [PERSON] , [INFO] . В травні 2019 року позивачка разом з дитиною [PERSON] , [INFO] ,переїхала до своєї сестри [PERSON] , оскільки у будинку матері за адресою: [ADDRESS] , на той час проводився капітальний ремонт. Між сторонами виник спір щодо місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визначити місце проживання дитини разом з нею. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленка П.Л. від 04.06.2019 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. У визначеий судом строк недоліки позовної заяви усунуто та надано позовну заяву (уточнену), в якій [PERSON] просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 12.06.2019 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У строк, визначений ухвалою суду від 12.06.2019 відповідачем [PERSON] , [INFO] надано зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Токмацької міської ради про визначення місця проживання дитини.Зустрічна позовна заява мотивована тим, що з жовтня 2016 року по червень 2019 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення суду розірвано. Фактично разом не мешкають з 07 травня 2019 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають дитину [PERSON] , [INFO] . З часу окремого проживання донька періодично проживає з ним. Коли дитина повертається до нього від матері, то має занедбаний вигляд. Позивач зазначає, що дбайливо відноситься до дитини, матеріально її забезпечує всім необхідним, тому просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також 02.07.2019 [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на наступне. Після розірвання шлюбу [PERSON] разом з їх спільною дитиною [PERSON] переїхала в інше місце проживання. Дні коли [PERSON] працювала, дитина мешкала у нього. На час подання позову до суду у сторін виник спір щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] . Подальше проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю неможливо, так як матір мешкає в різних місцях, тобто не має постійного місця проживання. Донька більше часу проводить з ним, він про неї піклується, водить до дитячого садка, має своє житло, та має можливість матеріально забезпечити дитину всім необхідним. 03.07.2019 на виконання ухвали суду від 12.06.2019 органом опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради надано висновок про визначення місця проживання дитини, відповідно до якого мати та батько дитини рівною мірою мають необхідні якості вихователя, але умови проживання малолітньої дитини в житловому будинку за адресою:[ADDRESS] , неможливі з тих підстав, що вони не відповідають санітарно-гігієничним нормама утримання та виховання дитини. Однак станом на 29.08.2019 службою у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради складено новий акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого за даною адресою проживає [PERSON] разом з донькою [PERSON] . В будинку зроблено капітальний ремонт. В будинку є гаряча та холодна вода, газове опалення, каналізація, все в робочому стані. Умови проживання відповідають санітарно-гігієничим умовам проживання дитини. У кімнатах чисто, затишно, містяться необхідні меблі. Дитині відведена окрема кімната з необхідними меблями. (арк.145 Том 1). 24.07.2019 [PERSON] надано відповідь на відзив на позовну заяву. У відповіді на відзив зазначено, що вона саме через агресивне до неї ставлення, вимушена була піти працювати, коли дитині було лише 8 місяців, так як чоловік забирав у неї дитячі кошти та витрачав на власний розсуд. Працює вона до 22-00 години в магазині по вулиці Дружба, який знаходиться на значній відставі від будинку, тому приходила додому близько о 23-00 годині. Щодо місця проживання її та дитини, позивач за первісним позовом зазначила, що на даний час в будинку за адресою:[ADDRESS] , проводиться капітальний ремонт. Тому вона уклала договір оренди з [PERSON] , відповідно до якого орендує будинок за адресою: [ADDRESS] , строком до 04.07.2021. В зв`язку з чим суду надано акт обстеження умов проживання, складений 26.07.2019 начальником Служби у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради Чуб Г.Г. та головним спеціалістом Служби у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради Левченко В.В., відповідно до якого в будинку за адресою: [ADDRESS] , мешкають [PERSON] , [PERSON] та дитина [PERSON] . Умови проживання відповідають санітарно-гігієничним умовам утримання дитини. Вона як мати дитина піклується про неї, безпосередньо приймає участь у її вихованні, та забезпечує дитину всім необхідним. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 30.07.2019 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Токмацької міської ради про визначення місця проживання дитиниприйнято до провадження та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 28.10.2019 в задоволені клопотання [PERSON] про витребування доказів відмовлено. Ухвалою суду від 28.10.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом адвокат Курдюкова О.С.позовні вимоги первісного позову підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ньому, та просила суд його задовольнити. Також зазначила, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , проведений капітальний ремонт та дитина буде забезпечена всім необхідним. Щодо вимог зустрічного позову просила відмовити в його задоволені в повному обсязі. Позивач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги первісного позову підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просила суд його задовольнити. Щодо вимог зустрічного позову просила відмовити в його задоволені. Зазначила, що дитина на даний час проживає з нею, відвідує дитячий садок. Крім того, вона не забороняє батьку бачитися з донькою. Донька часто їздить до батька, коли вона на роботі. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом адвокат Маляр Н.В. позовні вимоги зустрічного позову підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просила суд його задовольнити. Щодо вимог первісного позову просила відмовити в його задоволені. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги зустрічного позову підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просив суд його задовольнити. Щодо вимог первісного позову просив відмовити в його задоволені. Зазначив, що для проживання дитини в нього створені всі необхідні умови. Він проживає разом з батьками, має постійну роботу, отримує пенсію як інвалід третьої групи та також має дохід від земельної ділянки, та взмозі забезпечити дитину всім необхідним. Тоді як мати дитини допізна працює, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не забезпечує дитині належного догляду. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення розгляду справи по суті повідомлений належним чином.В судовому засіданні 28.10.2019 представник органу опіки Левченко В.В. зазначив, що під час проведення обстеження умов проживання в будинку за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що в будинку зроблено капітальний ремонт. В будинку є гаряча та холодна вода, газове опалення, каналізація, все в робочому стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 27.11.2019 пояснила, що є сусідкою [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS] . Перебуває в дружніх стосунках з батьками [PERSON] , часто приходить до них у гості. Зазначила, що неодноразово була свідком, що дитиною займався лише [PERSON] , речі дитині купувала мати [PERSON] . Мати [PERSON] а займалася хатніми справами - прибирала, готувала їжу, а [PERSON] лише дивилася телевізор. Жодного разу не чула, щоб [PERSON] підвищував голос на [PERSON] . Які умови проживання у [PERSON] свідок не знає, але їй відомо, що за місцем проживання батька дитина забезпечена всім необхідним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 27.11.2019 пояснила, що є сусідкою [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS] . Знає [PERSON] з дитинства, характеризує його як людину працьовиту та відповідальну. Вихованням та розвитком дитини займався лише [PERSON] ж була невідповідальною особою по відношеню до своєї родини, приходила з роботи пізно та часто в стані алкогольного сп`яніння. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 27.11.2019 пояснила, що є рідою матір`ю [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком та сином. Після народження онуки, невістка [PERSON] займалася лише собою та дитиною, всіма ж хатніми справами займалася вона. Здебільшого одяг дитині купувала вона, так як це її онука. Коли дитині ще не виповнилося і трьох років, за спільною згодою [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] віддали до дитячого садка. Після чого [PERSON] влаштувалася на роботу до магазину та для неї пріоритетним стала робота. Навіть коли у дитини була температура, [PERSON] була на корпоративі. Свідок вважає, що дитині буде краще проживати з батьком, так як за його місцем проживання дитина забезпечена всім необхідним та батько приділяє належну увагу дитині. В яких умовах проживає [PERSON] , свідку невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 17.12.2019 пояснила, що є рідною матірю [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] . На запитання представників сторін та суду зазначила, що її донька [PERSON] працює в магазині, режим роботи 4 дні працює до 22-00 години, чотири дні вихідна. Алкогольними напоями не зловживає. Приділяє належну увагу вихованню та забезпеченню дитини. В будинку створені всі необхідні умови для розвитку та проживання дитини, є окрема кімната. У малолітньої [PERSON] добрі стосунки з батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 13.03.2020 пояснила, що є хрещеною малолітньої [PERSON] , з [PERSON] товаришують близько 10 років. Свідок часто приходить в гості до [PERSON] . Коли свідок була вільна декілька разів забирала дитину з дитячого садка, коли [PERSON] була на роботі. У [PERSON] дуже гарні стосунки з донькою, дитина забезпечена всім необхідним, доглянута. З чоловіком [PERSON] розлучилася, так як він та його мати погано до неї відносилися. [PERSON] взагалі не мала можливості купувати собі одяг. Під час проживання з [PERSON] , він заборонив [PERSON] спілкуватися зі свідком. Після розлучення [PERSON] вимушена була проживати в орендованому житлі, лише після закінчення ремонту вона переїхала з дитиною до своєї матері та на цей час там проживає за адресою: [ADDRESS] . Від інших свідків стронона позивача за зустрічним позовом відмовилася. Суд, вислухавши учасників процесу, свідків, всебічно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, які були досліджені в судовому засіданні та на які позивачі за первісним та зустрічним позовами посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом: У судовому засіданні було встановлено, що з жовтня 2016 року по червень 2019 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області розірвано. Фактично разом не мешкають з 07 травня 2019 року [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин у сторін виник спір щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] . Дані, що характеризують сторін. Позивач за первісним позовом [PERSON] . Відповідно до довідки ДЗ №24 «Журавлик» від 13.05.2019 [PERSON] , [INFO] , відвідує дитячий садок «Журавлик». [PERSON] , як мати, приймає безпосередню участь у вихованні своєї доньки (арк. 9, том 1). Як слідує із довідки №1 від 20.05.2019, [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів у ФОП [PERSON] та отримує стабільно заробітну плату (арк. 10, том 1). Відповідно до характеристики з місця роботи, [PERSON] з 01.11.2018 працює у ФОП [PERSON] . За час роботи проявила себе як працелюбний та відповідальний робітник. За час роботи жодного разу у нетверезому або іншому подібному стані (з ознаками похмілля) не перебувала. (арк. 103, том 1). Відповідно до листа Служби у справах дітей від 15.05.2019, з [PERSON] проведено бесіду, в ході якої досягнуто згоди, що донька буде перебувати в його родині, коли [PERSON] буде на роботі. (арк. 104, том 1). З договору оренди житлового приміщення від 05.07.2019 слідує, що [PERSON] орендувала житло у [PERSON] з 05.07.2019 за адресою: [ADDRESS] . (арк. 105, том 1). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради станом на 26.07.2019, проведено обстеження умов прживання за адресою: [ADDRESS] . Житло належить [PERSON] , з 05.07.2019 житло орендує [PERSON] . Кожні три дні, коли [PERSON] на роботі, [PERSON] забирає малолітню [PERSON] до себе. Батьки малолітньої [PERSON] розлучені, питання аліментів не вирішувалося. (арк.118, том 1). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради станом на 29.08.2019, проведено обстеження умов прживання за адресою: [ADDRESS] . Житло належить [PERSON] , яка є матірю позивача за первісним позовом [PERSON] . За даною адресою проживають [PERSON] разом з донькою [PERSON] . В будинку зроблено капітальний ремонт. В будинку є гаряча та холодна вода, газове опалення, каналізація, все в робочому стані. Умови проживання відповідають санітарно-гігієничим умовам проживання дитини. У кімнатах чисто, затишно, містяться необхідні меблі. Дитині відведена окрема кімната з необхідними меблями. (арк.145, том 1). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] . [PERSON] є учасником бойових дій та має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (арк.39, том 1). Відповідно до довідок за №№2, 3, наданих квартальним комітетом №27 за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] (арк.42, 43, том 1). [PERSON] , яка є матрію позивача за зустрічним позовом [PERSON] , на підставі договору дарування від 22.10.1993 та Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.10.2009, належить будинок і земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (арк.44-46, том 1). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради станом на 26.06.2019, проведено обстеження умов прживання за адресою: [ADDRESS] . Будинок належить [PERSON] , в будинку проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] разом з дитиною проживають за іншою адресою. Кожні три дні, батько [PERSON] , коли мати [PERSON] на роботі, забирає малолітню [PERSON] до себе. Батьки малолітньої [PERSON] розлучені, питання аліментів не вирішувалося, матеріальне забезпечення дитини здійснюється обома батьками. (арк.47, том 1). Відповідно до довідки ДЗ №24 «Журавлик» від 24.06.2019 [PERSON] , [INFO] , відвідує дитячий садок «Журавлик». [PERSON] , як батько, приймає безпосередню участь у вихованні своєї доньки (арк. 48, том 1). Відповідно до довідки ДЗ №24 «Журавлик» від 24.06.2019 [PERSON] , [INFO] , відвідує дитячий садок «Журавлик». Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] приймають участь у вихованні своєї онуки (арк. 49, том 1). [PERSON] є інвалідом 3 групи та отримує пенсію, також працює і отримує заробітну плату. (арк. 50, 51, 52, том 1). Суд не бере до уваги як доказ по справі договір оренди земельної ділнки від 01.04.2018 (арк. 53, том 1), так як даний договір не має підтвердженння щодо його укладення у вставноленому законом порядку. [PERSON] , відповідно до наданих характеристик з місця робото, служби та місця проживання, характеризується добре. (арк. 57-59, том 1). Щодо клопотання позивача за зустрічним позовом [PERSON] щодо долучення доказу по справі CD-R диску з записом телефонної розмови [PERSON] з [PERSON] , суд в судовому засіданні в задоволенні клопотання відмовив, так як даний доказ подано з порушенням вимог законодавства. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3 ст.77 ЦПК України). Положеннями ч.2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Щодо висновку органу опіки та піклування та актів обстеження умов проживання сторін по справі, суд зазначає наступне. Батьки малолітньої дитини [PERSON] створили належні умови для проживання та розвитку дитини. Мати та батько дитини рівною мірою мають необхідні якості вихователя. Сторони працездатні, працюють і отримують відповідні доходи, і мають можливість матеріально утримувати дитину. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дитини. Аналізуючи підстави звернення до суду з позовом, норми сімейного законодавства України та міжнародних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов до таких висновків. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Згідно зі статтею 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. З аналізу норм сімейного законодавства слідує, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. З системного тлумачення ч.1 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої дитини з матір`ю, яка фактично проживає з нею, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за первісним позовом. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, дорослішання, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень батька з дитиною. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] неодноразово було зазначено, що позивач за первісним позовом [PERSON] зловживає спиртними напоями та недбало відносить до дитини, однак на підтвердження зазначених обставин жодних доказів суду не надано. У зустрічній позовній заяві не вказано, що позивач не має змоги надати відповідні докази разом з позовною заявою. Надалі будь-яких письмових звернень до суду із зазначенням доказів, які бажає долучити позивач та зазначенням об`єктивних причин неможливості їх надання, останній також не подавав. Крім того, не надано будь-яких фактичних даних щодо наявності з боку органів опіки претензій до виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, тому суд вважає встановленим, що [PERSON] розвивається у безпечному, стійкому та спокійному середовищі, яке не є неблагонадійним. Висновки суду: З огляду на викладене, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, беручи до уваги, що батьки є рівними в своїх характеристиках та можливостях догляду за дитиною, вік дитини, її режим дня, стан її здоров`я та інші обставини, а також те, що мати належним чином відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків, крім того працює та має джерело доходу, забезпечена житлом, тобто, є зрілою дорослою людиною, яка може відповідати за життя та здоров`я малолітньої дитини, виходячи виключно з інтересів дитини, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю, підлягають задоволенню в повному обсязі. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитиниз батьком слід відмовити. Суд також вважає за необхідне зазначити, що за статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Суд зазначає, що залишення дитини з матір`юне позбавляє [PERSON] права виховувати дитину, утримувати її та спілкуватися з нею. Судом враховується, що як було встановлено в судовому засіданні, сторони не перешкоджають один одному у спілкуванні з дитиною, тобто батьку не створювались перешкоди у спілкуванні з донькою. В зв`язку з вищевикладеним, суд звертає особливу увагу обох батьків на необхідність компромісу та взаємних поступок у питаннях, пов`язаних з вихованням їх спільної дитини, та націлює обидві сторони у їх відносинах на максимальне врахування інтересів дитини. Суд радить батькам приборкати прояви своєї неприязної поведінки один до одного та усвідомити свою відповідальність за подальшу долю їх спільної дитини, її розвиток та психічне здоров`я. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення заявлених вимог в повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору при звернення до суду з позовом. Судові витрати позивача за зустрічним позовом у зв`язку з відмовою в задоволені позовних вимог, відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved