Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Київська місцева прокуратура №9 звернулась з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до відповідачів про витребовування комунального майна та скасування рішення, в якому просила витребувати від [PERSON] нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 210,2 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 907695580000, на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №29355282 від 21.04.2016, відповідно до якого внесено запис про право власності на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 288,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 907695580000. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що спірні нежитлові приміщення належать до комунальної власності на підставі рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» (пункт 1075 додатку № 9, таблиця 6 до рішення Київської міської ради) та передані до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами у місті Києві» (пункт 1075 додатку №9, таблиця 5, враховуючи зміни в пункт 1075 відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 28.09.2011 № 1780. Встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №80977186 від 22.02.2017 року нежитлові приміщення, загальною площею 288,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані за [PERSON] на підставі рішення Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06.05.2014 №2/269/517/2014. Краматорський міський суд Донецької області листом №01.12/97/2017р. від 27.02.2017 року на запит прокуратури, повідомив, що при перевірці електронної бази даних Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області встановлено відсутність відомостей щодо цивільної справи за №2/269/517/2014. При цьому приватизація спірних приміщень не здійснювалась відповідно до листів Департаменту комунальної власності м. Києва №062/02/08-2719 від 17.03.2017 та Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №108-3107 від 23.02.2017. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Представник Київської місцевої прокуратури №9 та Київської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (оголошення в газеті Урядовий курєр №118 від 27 червня 2017 року), про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовити у повному обсязі з огляду на рішення Київської міської ради №14.04.2016 року №319/319 «Про утворення Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації)», оскільки з 1 травня 2016 року цей підрозділ здійснює повноваження з реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також ведення та зберігання реєстраційних справ, а тому скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не відноситься до компетенції Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Представник третьої особи позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надала пояснення щодо користування нежитлових приміщень на першому поверсі в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Зокрема зазначила, шо : - група нежитлових приміщень № 31, перший поверх, площею 115,3 кв. м. (інвентаризаційна справа № 194-9 від 21.12.2016), які належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передані до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплені на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» згідно з розпорядженням Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.05.2015 № 279 (з відповідними змінами від 11.11.2016 № 838); - нежитлове приміщення, перший поверх, площею 96,4 кв.м (уточнена площа-94,9 кв.м), яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передано до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплено на праві оперативного управління за закладом охорони здоров'я Солом'янського районну м. Києва, комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» для розміщення медичних амбулаторій на підставі розпорядження Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.04.2011 № 207. Суд, заслухавши сторін у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Київською місцевою прокуратурою №9 під час здійснення нагляду за додержанням законності під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42017100090000018 від 22.02.2017 року встановлено порушення майнових прав територіальної громади міста Києва, а саме вибуття поза волею власника нежитлового приміщення у житловому будинку по [ADDRESS]. Нежитлові приміщення належать до комунальної власності на підставі рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» (пункт 1075 додатку № 9, таблиця 6 до рішення Київської міської ради) та передані до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами у місті Києві» (пункт 1075 додатку №9, таблиця 5, враховуючи зміни в пункт 1075 відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 28.09.2011 № 1780. Встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №82437701 від 15.03.2017 року нежитлові приміщення, загальною площею 288,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані за [PERSON] на підставі рішення Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06.05.2014 №2/269/517/2014. Краматорський міський суд Донецької області листом №01.12/97/2017 р. від 27.02.2017 року на запит прокуратури, повідомив, що при перевірці електронної бази даних Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області встановлено відсутність відомостей щодо цивільної справи за №2/269/517/2014. При цьому судом було повідомлено, що у провадженні суду перебувало провадження №2/269/517/2014, у якому винесено судове рішення від 08.04.2014 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості. Інші рішення по зазначеному номеру справи та провадженню у базі даних Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області відсутні. Відповідно до листів Департаменту комунальної власності м. Києва №062/02/08-2719 від 17.03.2017 та Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №108-3107 від 23.02.2017 приватизація спірних приміщень у житловому будинку по [ADDRESS] не здійснювалась. Згідно із ст. 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності. Згідно з ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Разом з тим, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» передбачають, що приватизація державного майна - це відчуження майна, що перебуває у державній власності, на користь фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування. Таким чином, відчуження комунального майна повинно відбуватися в рамках приватизаційної процедури в порядку, визначеному вказаними законодавчими актами та у спосіб, передбачений Державною програмою приватизації, а волевиявлення дійсного власника майна, а саме територіальної громади, на його відчуження відсутнє. При цьому, відповідно до резолютивної частини рішення Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06.05.2014 року, останнім визнано право власності на нерухоме майно - розташованого за адресою: [ADDRESS], а саме, група вбудованих в житловий будинок приміщень 31, розташованих на першому поверсі літ. А, загальною площею 288,9 кв.м. Відповідно до п. 3.3.3 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затв. наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 р. N 146, у абрисі земельної ділянки кожен будинок, господарські будівлі, прибудови позначаються літерами за алфавітним порядком. Літерування починається з основного будинку. Вказана група приміщень на поповерховому плані позначена літерою А, що не є присвоєнням поштової адреси з літерацією. Встановлено, що загальна площа нежитлових приміщень на першому поверсі в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] становить 278 кв.м, що складає: - групу нежитлових приміщень № 31, перший поверх, площею 115,3 кв. м. (інвентаризаційна справа № 194-9 від 21.12.2016), які належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передані до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплені на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» згідно з розпорядженням Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.05.2015 № 279 (з відповідними змінами від 11.11.2016 № 838); - нежитлове приміщення, перший поверх, площею 96,4 кв.м (уточнена площа-94,9 кв.м), яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передано до сфери управління Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплено на праві оперативного управління за закладом охорони здоров'я Солом'янського районну м. Києва, комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» для розміщення медичних амбулаторій на підставі розпорядження Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.04.2011 № 207. - частина нежитлових приміщень на першому поверсі, площею 67,8 кв.м була відчуджена на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.2007 року, укладеного між Фондом приватизації комунального майна Солом'янського району м. Києва та ПП «Компаня Фідес» та перебуває у приватній власності. Група нежитлових приміщень на першому поверсі в житловому будинку № [ADDRESS] загальною площею 278 кв.м., з них нежитлові приміщення загальною площею 210, 2 кв.м. перебувають у комунальній власності, є групою приміщень на яку визнано право власності рішенням Совєтського районного суду м. Макіївки від 06.05.2014 року. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає зобов'язальних, в тому числі договірних, відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Отже, для застосування приписів ст. 387 ЦК України необхідною умовою є доведення, насамперед, того факту, що позивач є власником майна. Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. Також судом встановлено, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №29355282 від 21.04.2016 року право власності на спірне нежитлове приміщення було зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06.05.2014 №2/269/517/2014 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 288,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 907695580000. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, вносить до Державного реєстру прав відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав та видає інформацію з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно з п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Так, відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно зі ст.ст. 142 - 144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить рухоме і нерухоме майно, управління яким здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. За приписами ст.ст. 172, 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Зважаючи на те, що Київською міською радою рішення про відчуження (приватизацію) спірного майна не приймалося та не було волевиявлення законного власника на відчуження вказаного майна, спірне майно підлягає витребуванню від [PERSON] на підставі ст. 387 ЦК України на користь Київської міської ради. Підстави для проведення реєстрації права власності за вказаною особою на нежитлові приміщення за даною адресою були відсутні, реєстрація права власності на підставі неіснуючого рішення суду порушує право дійсного власника, а тому позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №29355282 від 21.04.2016, відповідно до якого 21.04.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 288,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 907695580000 підлягає задоволенню Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 5603,57 грн. підлягає стягненню з відповідача - [PERSON] на користь прокуратури м. Києва.

Outcome: approved