Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем розірвано 14.01.2020 року, діти знаходяться на її утриманні. Відповідач працює, отримує високу заробітну плату, інших дітей на утриманні не має. Вказує, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 4 000 грн щомісячно. За вказаних обставин просить стягнути аліменти в примусовому порядку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 17.02.2020 року відкрив провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалами суду від 05 березня 2020 року та від 26 березня 2020 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неотриманням відповідачем позовної заяви з доданими документами, які направлялась за місце реєстрації та за місцем роботи. Відповідач, у запропонований судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Як вбачається із матеріалів справи, сторони із 09.08.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який Новозаводським районним судом м. Чернігова рішенням від 14.01.2020 року розірвано (а.с.14). Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.15) та [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно довідки об`єднання житлово-будівельних кооперативів №224 від 17.01.2020 року позивач разом з дітьми зареєстрована на [ADDRESS] (а.с.17). Позивач працює вчителем та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 6 344,30 грн (а.с.18). Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав у [PERSON] відсутнє у власності нерухоме майно (а.с.39). Відповідач є засновником ТОВ «Норд експорт» (а.с.19-20). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України за 4 квартал 2019 року у [PERSON] відсутні доходи. Наявна інформація щодо отриманого доходу за 3 квартал 2019 року в сумі 407 700 грн від продажу (обміну) нерухомого майна (а.с.50). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 0 до 6 років становить 1 779,00 грн, для дітей віком від 6 до 18 років - 2 218 грн. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження згоди відповідача сплачувати аліменти на дітей у розмірі 4 000 грн. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги те, що відсутні докази отримання відповідачем доходів, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобов`язана утримувати дітей та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з 23 січня 2020 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ст.137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідност.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, крім іншого, просила стягнути судові витрати, до яких входять витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 300,00 грн. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі ордера адвокатом Сиводід О.П. (а.с.22). Позивач сплатила на користь адвоката 1 300,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №3 (а.с.24) та розрахунком адвокатських витрат (а.с.23). Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Опис послуг, зазначених у розрахунку адвокатських витрат, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. При визначенні розміру компенсації за професійну правничу допомогу суд враховує, що адвокатом складено позовну заяву, надано усні консультації. При цьому участі в судовому засіданні адвокат не приймала, оскільки розгляд справи проводився без повідомлення сторін. Отже судом не враховується сума 200 грн за участь у судових засіданнях. Відповідно ч.1 та п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 975 грн 00 коп (1300х3000/4000) витрат на оплату професійної правничої допомоги. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial