Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

МТСБУ звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 5\~625,17 грн., та судового збору у розмірі 1600 грн. В обґрунтування позову позивач вказував, що 11.03.2015 р. о 06 год. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» д.н.з. Ж5697ХМ , на перехресті вул.. Церковної та Площі Шевченка в м. Славута, не переконався, що це буде безпечно, не врахував дорожню обстановку, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], при цьому обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими діями [PERSON] порушив п. 10.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та 26.03.2015 року Славутським міськрайонним судом останнього було визнано винним і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу. Відповідач не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на день вчинення ДТП. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Його власник як потерпіла особа звернувся до МТСБУ та останнє 26.06.2015 р. здійснило виплату відшкодування йому в розмірі 5\~625,17 грн., у зв'язку з чим у МТСБУ виникло право стягнути завдану матеріальну шкоду з відповідача, як особи винної у ДТП, на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник позивача в судове засідання не з'явився, у клопотанні до суду просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні вказав, що стороною відповідача вимоги позову визнаються частково у розмірі 4 725,17 грн. з огляду на те, що відповідачем сплачено уже 900 грн. на підтвердження чого надав відповідні квитанції, а також того, що відповідач є особою віднесеною до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи і звільняється від сплати судового збору. Заслухавши представника відповідача, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3\~ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової ( матеріальної) та моральної шкоди особі, інші юридичні факти. Статтею 14\~цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 26.03.2015 року постановою Славутського міськрайонного суду [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. За обставинами встановленими судом при розгляді вказаної справи встановлено, що 11.03.2015 року о 06 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» д.н.з. [NUMBER] на перехресті вулиць Церковної та Площі Шевченка в м. Славута, не переконався, що це буде безпечно, не врахував дорожню обстановку, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенс» д.н.з. [NUMBER], при цьому обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На підставі дослідженої постанови суд знаходить доведеною вину [PERSON] у вчиненні ДТП та в заподіянні майнової шкоди шляхом пошкодження автомобіля, належного потерпілому. З акту огляду транспортного засобу, належного ТОВ «Мівас», від 05.05.2015 року та Звіту № 4/1805 від 18.05.2015 року про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER] результаті його пошкодження при ДТП, вбачається, що вартість матеріального збитку становить 6\~750, 21 грн. Згідно з наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 26.06.2015 р. № 3272 та відповідно до платіжного доручення № 3272 від 26.06.2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало страхове відшкодування ТОВ «Мівас» в сумі 5\~625,17 грн. Відповідно до пп. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ\~\~за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову\~\~ відповідальність. Судом встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди - 11.03.2015 р. [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, як власник наземного транспортного засобу. Тому суд знаходить, що позивач правомірно виплатив потерпілому страхове відшкодування. Відповідно до ст.. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 26.06.2015 року МТСБУ зверталося листом до [PERSON], де повідомляло що МТСБУ відшкодовано потерпілому ТОВ «Мівас» 5\~625,17 грн., та пропонувало відповідачу добровільно компенсувати ці кошти. [PERSON] в добровільному порядку було сплачено для МТСБУ 300 грн. - 06.07.2015 р., що стверджується даними квитанції № 34752262; 300 грн. 07.08.2015 р., що стверджується даними квитанції № 41; 300 грн. 24.12.2015 р., що стверджується даними квитанції №24. На підставі наведеного суд знаходить позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь МТСБУ виплаченого потерпілому страхового відшкодування в сумі 5\~625,17 грн. такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 4 725,17 грн. з огляду на те, що відповідачем сплачено 900 грн. добровільно. При зверненні до суду позивачем сплачено 1600 грн. судового збору та заявлено вимогу стягнути ці кошти із відповідача. Однак відповідач є особою, яка відноситься до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що засвідчується даними посвідчення серії А № 240605 від 26.10.1992 р. і звільняється від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» . Згідно порядку розподілу та відшкодування судових витрат, регламентованих статтею 141 ЦПК України, у даному випадку вимога позивача про стягнення із відповідача судового збору задоволенню не підлягає.

Outcome: approved