Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 17 березня 2020 року [PERSON] , [PERSON] представником якого є [PERSON] , звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 02 жовтня 2017 року близько 11.30 год. [PERSON] , перебуваючи біля будинку [ADDRESS] вступив у словесний конфлікт з нею та її сином. Під час конфлікту [PERSON] спричинив їй та її сину тілесні ушкодження, що підтверджується висновками судово-медичної експертизи від 03 листопада 2017 року. 03 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017090180001111 Коломийським відділом поліції внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України та 20 червня 2018 року [PERSON] винесено письмове повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. В рамках кримінального провадження ними було подано цивільний позов про стягнення з [PERSON] спричиненої їм шкоди, однак кримінальне провадження було закрито в зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. З винесеної судом ухвали вбачається також, що, враховуючи системний аналіз норм КПК, цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді. Тому вони пред`являють аналогічний позов у порядку цивільного судочинства. При визначенні розміру відшкодування їм моральної шкоди просять суд врахувати наступне. Їй та її неповнолітній дитині було спричинено фізичного болю від незнайомої їм особи, яка вчинила щодо них протиправні дії в присутності сторонніх осіб. Протиправні дії [PERSON] мали суспільно-небезпечний характер, оскільки в будь-який момент могли призвести до тяжчих наслідків. Жодних причин чи підстав для того, щоб спричиняти сторонній особі тілесних ушкоджень у [PERSON] не було. Подія, що мала місце, вплинула не лише на її стан здоров`я, але і на її емоційний стан, що пов`язано з тим, що її дитині також було спричинено фізичного болю і вони не мали можливості припинити чи вплинути на [PERSON] та оборонитися від його протиправних дій. Розуміючи це, вона перенесла душевне страждання. Також, вважає, що на розмір відшкодування їм моральної шкоди впливає і те, що вона вимушена була з жовтня 2017 року періодично витрачати свій час на звернення до Коломийського відділу поліції, на неодноразові поїздки до слідчого для надання пояснень та для участі в слідчих діях, а в подальшому і до Коломийського міськрайонного суду на судові засідання. В свою чергу, [PERSON] добровільно не виявляв свого волевиявлення на примирення з ними, на відшкодування спричиненої їм шкоди. Тому, вважає, що у відповідності з засадами розумності, виваженості та справедливості стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі по 15 000 грн. кожному відповідатиме співмірному обсягу перенесених ними страждань через неправомірні дії відповідача. Відповідач подав до суду відзив, в якому посилається на те, що він припиняв конфлікт, який виник між його дружиною та позивачкою по справі. В цей час в суперечку вмішався син позивачки [PERSON] , і він змушений був теж вмішатися і відштовхнув його в сторону, але ніяких тілесних ушкоджень позивачці та її сину не наносив. Вказав, що він не був визнаним виним, його вина не доведена. Крім того вказав, що розмір моральної шкоди, визначений позивачами в 30000 грн. не доведений жодними доказами. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 23 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без повідомлення сторін. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 5\~статті 279 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до ухвали Коломийського міськрайонного суду від 19.02.2020 року, органом досудового розслідування [PERSON] обвинувачується в тому, що він 02 жовтня 2017 року близько 11:30 год., перебуваючи біля будинку [ADDRESS] вступив у словесний конфлікт із [PERSON] , яка булла біля вищевказаного будинку разом із малолітнім сином, [PERSON] , [INFO] . Під час конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин обвинувачений діючи умисно, маючи на меті спричинення ушкоджень, наніс три удари кулаками рук в область голови малолітнього [PERSON] , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців лівих виличної та щічної ділянок з крововиливами та розривами слизової оболонки, правої виличної ділянки та лобної ділянки праворуч. Від отриманих ударів потерпілий впав на землю де обвинувачений наніс йому ще два удари ногами по тілу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянках лівого ліктьового суглобу та правої гомілки. Отримані малолітним [PERSON] тілесні укодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 03.11.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.Після цього обвинувачений не припиняючи своїх злочинних дій умисно, з метою спичинення тілесних ушкоджень наніс кілька ударів кулаками рук по тілу [PERSON] спричинивши тілесні ушкодження, у вигляді синців лобної ділянки ліворуч, лівої орбітальної ділянки з саднами на його фоні, задньої поверхні шиї праворуч з саднами на його фоні, потиличної ділянки праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 03.11.2017 року відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с.4). Клопотання захисника [PERSON] , адвоката Козака Івана Васильовича про зкриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності задоволено. Звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України на підставі ст. 49 КК України- у зв`зку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 4-5). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Статтею 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. Статтею 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(зі змінами та доповненнями) судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин. Отже, положення\~ст. 1167 ЦК України\~містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, складовими елементами яких є: шкода, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вина заподіювача шкоди. Так, аналізуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що факт заподіяння шкоди доведено встановленими обставинами справи. При цьому суд бере до уваги, що подія конфлікту мала місце, відповідач цього не заперечує, однак вказує що не бив, а штовхнув [PERSON] . Однак такий аргумент відповідача спростовується висновком судово-медичної експертизи від 03.11.2017 року, яким встановлено, що заподіяні [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також суд вважає, що дії [PERSON] по завданню тілесних ушкоджень [PERSON] були протиправними. Доведеним також є факт наявності причинного зв`зяку між діями відповідача та завданою шкодою та його вина. При цьому суд відхиляє посилання [PERSON] на відсутність відносно нього обвинувального вироку з огляду на таке. Так, вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України не встановлена. Однак це не виключає можливість притягнення його до цивільної відповідальності. Надаючи оцінку розміру заподіяної моральної шкоди суд виходить з наступного. Так, факт завдання тілесних ушкоджень [PERSON] , а також те, що його мати, [PERSON] була при цьому присутня- безумовно свідчить про те, що позивачі зазнали як фізичних, так і моральних страждань. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань, ступінь вини відповідача та доходить висновку, що з [PERSON] на користь позивачів слід стягнути по 5000 грн. моральної шкоди кожному. На підставі викладеного та ст..ст. 23, 1167\~ЦК України,

Outcome: partial