Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ Приватбанк,мотивуючи позов тим, що 28 квітня 2011 року він придбав у [PERSON] пасажирський автобус МЕРСЕДЕС Бенц білого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за 16 900 доларів США.4 липня 2011 року державним виконавцями та представниками Приватбанку він був позбавлений права користування належним йому мікроавтобусом на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми , якою було накладено арешт на цей Вказує, що він на платній основі отримав право власності на пасажирський автобус Мерседес Бенц реєстраційний номер [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу і є добросовісним набувачем, права якого підлягають захисту. Про наявність ухвали про накладення арешту на спірний мікроавтобус йому стало відомо тільки 4 липня 2011 року. Діями відповідача він був фактично позбавлений права володіння . користування та розпорядження належним йому на праві приватної власності пасажирським автобусом. Просить визнати за ним право власності на пасажирський автобус МЕРСЕДЕС БЕНЦ 2003 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] і зобов`язати ПАТ КБ Приватбанк усунути перешкоди в користування майном шляхом повернення йому автобусу МЕРЕСЕДЕС БЕНЦ білого кольору 203 року випуску, номерний знак [NUMBER] . 08.04.2011 року позивач збільшив свої позовні вимоги зазначивши, що він вимушений був знайти взамін вилученого в нього автомобіля інший транспортний засіб із дозволом на пасажирські перевезення. 5 липня 2011 року він уклав договір оренди транспорту засобу марки Мерседес Бенц червоного кольору номерний знак [NUMBER] із цільовим використанням для перевезень пасажирів відповідно до ліцензійної картки серії [NUMBER] від 21 березня 2007 року. згідно умов договору орендна плата за користування автомобілем становить 2500 грн., які він оплатив 5 липня 2011 року ПП [PERSON] та просить стягнути з відповідача ПАТ «Приватбанк`на користь [PERSON] вимушені витрати на оренду транспортного засобу в р розмірі 35 600 грн.. Рух справи та позиція сторін. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.11.2011 року позов задоволено частково (Т.1 а.с.91-93) Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 28.09.2017 року апеляційну скаргу відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.11.2011 року залишено без змін (Т.2 а.с.115-116) Постановою Верховного суду від 13.11.2019 року, касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.11.2011 року та Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 28.09.2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (Т.2 а.с.178-183) Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями суддею Слободян Г.М. Ухвалою Шевченківського районного суду від 04.12.2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження, та призначено справу у відкрите підготовче судове засідання (Т2 а.с.218) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.02.2021 року в якості співвідповідача залучено - [PERSON] .(Т.2 а.с.218) В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачем 04.11.2020 року скеровано до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі (Т.3 а.с.25). Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, по не відомим суду причинам, довіреність яка міститься в (Т.1 ас.. [NUMBER] ) укладена між [PERSON] та представниками 13.07.2014 року видана строком на 10 (десять ) років до 13.07.2024 року, із якої вбачається що апредставники мають право висловлювати думку щодо заявлених ними вимог, однак із матеріалів справи вбачається що цим правом вони не скористались. Представник ВДВС Шевченківського району м. Чернівці в судове засідання по не відомим суду причинам не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином судом повідомлений . Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог [PERSON] (Т.1 а.с.54-55). Співвідповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`являвся будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду спарви у відповідності до ст..124 ЦПК України. Відповідно до повернутих на адресу суду ковертів із поштовими відмітками про відмову від отримання судових повісток [PERSON] умисно ухиляється він виконання свого обов`язку будучи залученим в справі в якості співвідповідача. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі та не визнання позовних вимог в повному обсязі, позов вважав недоведеним та необґрунтованим Т.3 а.с.29). Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені по справі докази та застосовані норми права. Судом, належними доказами встановлено, що 02 червня 2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1393-мк та договір про надання траншу № 1393/1-мк від 12 червня 2007 року. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір застави, відповідно до якого [PERSON] надав у заставу належне йому майно - автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: 313-CDI Sprinter, 2003 року випуску, тип ТЗ, автобус - D, номер [NUMBER] , №кузова/шасі: [NUMBER] . [PERSON] всупереч договору застави, без попередньої письмової згоди заставодержателя, здійснив відчуження предмету застави [PERSON] на підставі біржового контракту №ТЗ/60/864 від 02 грудня 2008 року. Після цього, [PERSON] реалізував заставлений автомобіль по біржовому контракту №ТЗ 60/270 від 30 березня 2010 року [PERSON] [PERSON] реалізував заставний автомобіль по біржовій угоді №10409 від 28 квітня 2010 року [PERSON] 28 квітня 2010 ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб ( том 1, а.с.7). [PERSON] реалізувала заставний автомобіль [PERSON] на підставі довідки-рахунку серії КІМ №686284 від 08 квітня 2011 року. 13 квітня 2011 року [PERSON] зареєстрував транспортний засіб в УДАІ УМВС України в Чернівецькій області ( том 1, а.с.14). 04 липня 2011 року транспортний засіб MERCEDES-BENZ, модель: 313-CDI Sprinter, 2003 року випуску, тип ТЗ, автобус - D, номер [NUMBER] , № кузова/шасі: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] був вилучений державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ у [PERSON] ( том 1, а.с.8-11). [PERSON] , вважаючи себе власником спірного транспортного засобу, з 2011 року не заявляв віндикаційного позову в порядку ч.1 ст.388 ЦК України про витребування транспортного засобу від добросовісного набувача. Згідно із частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України тільки власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до вимог статті 387 ЦК України, власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 15 липня 2011 року накладено арешт на авто «Mercedes-Benz», № кузова [NUMBER] , реєстраційний н.з. [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] шляхом заборони вчиняти будь-які дії, та в тому числі продаж автомобіля (а.с. 17). Судом встановлено, що [PERSON] всупереч договору застави, без попередньої письмової згоди заставодержателя здійснив відчуження предмету застави [PERSON] на підставі біржового контракту №ТЗ/60/864 від 02 грудня 2008 року. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 травня 2011 року ( том 1, а.с.41-43):- визнано недійсними біржовий контракт № ТЗ/60/864 від 02 грудня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель: 313-CDI Sprinter, 2003 року випуску, тип ТЗ, автобус - D, номер [NUMBER] , № кузова/шасі: [NUMBER] ;- визнано недійсним біржовий контракт № ТЗ/60/270 від 02 грудня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель: 313-CDI Sprinter, 2003 року випуску, тип ТЗ, автобус - D, номер [NUMBER] , № кузова/шасі: [NUMBER] ;- визнано недійсним біржовий контракт № ТЗ/60/270 від 02 грудня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель: 313-CDI Sprinter, 2003 року випуску, тип ТЗ, автобус - D, номер [NUMBER] , № кузова/шасі: [NUMBER] . Рішенням Апеляційного суду Сумської області рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 травня 2011 року скасовано та залишено без змін в частині визнання недійсним біржового контракту № ТЗ/60/864 від 02 грудня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж транспортний засіб MERCEDES-BEN, модель: 313-CDI Sprinter, 2003 року випуску, тип ТЗ, автобус - D, номер [NUMBER] , № кузова/шасі: [NUMBER] ( том1, а.с. 63-68). Наслідок визнання недійсним першого правочину - договору купівлі-продажу транспортного засобу MERCEDES-BENZ, модель: 313-CDI Sprinter, 2003 року випуску, тип ТЗ, автобус - D, номер [NUMBER] , № кузова/шасі: [NUMBER] , укладеного між [PERSON] та [PERSON] , вказаний транспортний засіб фактично вибув з власності [PERSON] та фактичним власником транспортного засобу став [PERSON] . Судом окрім наведеного, встановлено, що 8 квітня 2011 року [PERSON] придбав у [PERSON] пасажирський автобус МЕРСЕДЕС БЕНЦ білого кольору , 2003 року випуску, що підтверджується довідкою ВРЕР для обслуговування м. Чернівці при УДАЇ УМВС України в Чернівецькій області від 6 липня 2011 року, копією довідки-рахунку серії КІМ № 686284, копією технічного паспорту на цей автомобіль від 28 квітня 2011 року.(Т.1, а.с.12,13,14) Відповідно до ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2010 року на спірний автомобіль накладено арешт, а також він підлягав вилученню у власника [PERSON] або у інших осіб, у яких він буде перебувати на праві власності або на праві керування та передачі на відповідальне зберігання ПАТ КБ «Приватбанк»(Т.1 а.с.7) 4 липня 2011 року на виконання вищезазначеної ухвали державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ автомобіль МЕРСЕДЕС-БЕНЦ був вилучений у [PERSON] , що підтверджується актом державного виконавця від 4 липня 2011 року.(Т.1 а.с.9-10). Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК України якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається що поведінка цієї особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом, тобто якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування цього майна. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється бо не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Висновки На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed