Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що 27 грудня 2012року біля с. Лисовичі, Стрийського району з вини [PERSON], який керував автомобілем марки «Опель», д.н.з. [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача підтверджується вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2013р. В результаті зазначеної ДТП пошкоджені автомобілі: «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] (власник [PERSON]П.) та автомобіль БМВ д.н.з. BMW 6506 ([PERSON]Б.). Розмір завданих збитків вказаним автомобілям складає 56 335,37 грн.(автомобілю Фольксваген у розмірі 46859,02грн. та автомобілю БМВ у розмірі 9949,20грн.). Відповідачем зазначена шкода у добровільному порядку відшкодована не була. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілі з метою отримання відшкодування звернулися до позивача з відповідними заявами. Позивач здійснив страхове відшкодування потерпілим особам в розмірі 55715,37 грн. Тому, просить стягнути з [PERSON] борг про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою в сумі 56 335,37 грн. Судові витрати по справі покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з цим було ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів справи дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2012року біля с.Лисовичі Стрийського району Львівської області відбулась ДТП за участю: автомобіля Опель д.н.з. 224-37ТА під керуванням [PERSON] та автомобілів: «Фольксваген Кадді» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіль «БМВ-320» р.н. BMW 6506, під керуванням [PERSON]Б.). ДТП відбулась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. Згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2013 року винуватцем у вищевказаному ДТП визнано [PERSON] (а.с.3-4). Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8438071, виданого ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» застраховано транспортний засіб «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], строком з 19.10.2012р. до 18.10.2013року включно (а.с.6).\~\~ 26 грудня 2013року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 грудня 2012 року(а.с.5). Згідно з висновком № 31 експертного автотоварознавчого дослідження від 26 січня 2013року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], внаслідок його пошкодження ДТП, з врахуванням цих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 22 січня 2013року, в цінах станом на час проведення дослідження з ПДВ, становить 46\~859,02грн. (а.с.5-10). Згідно з висновком № 32 експертного автотоварознавчого дослідження від 08 лютого 2013року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля БМВ р.н. BMW 6506, внаслідок його пошкодження ДТП, з врахуванням цих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 22 січня 2013року, в цінах станом на час проведення дослідження з ПДВ, становить 9 949,20грн. (а.с.11-14). Відповідно до платіжних доручень № 2/1-19894 від 03 липня 2014року, № 1/1-19894, № 1/1-19815 від 11 лютого 2014року Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 55\~715,37грн (а.с.15, 37) та згідно платіжного доручення № 764 від 12 лютого 2014р. витрати понесені для встановлення розміру збитку та збору документів в сумі 620,00 грн.(а.с.10). На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов»язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. 03 липня 2014року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому (а.с.17). Станом на час подачі позовної заяви в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрат МТСБУ. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Нормами ст. 11 ЦК України регламентовано виникнення цивільних прав та обов'язків із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами у справі, останні регулюються спеціальними нормами, а саме, Законом України «Про страхування». Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, ст. 1188 ЦК України регулюється відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якими у розумінні ч. 1ст. 1187 ЦК України є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів. Згідно ст..38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (а в даному випадку МТСБУ) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (пп.38.2.1 п.38.2). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди. Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику позивач набув право регресу до винної у ДТП особи - відповідача. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В силу ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно з вимогами ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, в матеріалах справи наявний контракт про надання правової допомоги № 145 від 23 березня 2016 року укладений між МТСБУ (замовник) та ТзОВ «ВМ» в особі директора [PERSON] (виконавець), предметом якого є надання виконавцем за винагороду правової допомоги замовнику (а.с.19). Тому, відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені ними при поданні позовної заяви, а саме: судовий збір в сумі 1378.00 грн. та 2000,00грн. витрат на правову допомогу. На підставі наведеного ст.\~993, 1166, 1191 ЦК України та

Outcome: approved