Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 23.04.2020 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.01.2012 року, визначивши їх у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання законної сили рішенням суду і до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача витрати за надання їй професійної правничої допомоги. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.01.2012 року стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття. По вказаному рішенню видано виконавчий лист. З дня присудження аліментів минуло понад вісім років, значно змінилось законодавство та рівень життя, підвищились ціни та соціальні гарантії. Мінімальний розмір аліментів з 01.01.2020 року на одну дитину до 6 років становить 889,50 грн., для дитини до 18 років 1109 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину, виходячи з середнього заробітку по відповідній місцевості, понад 2000 грн., що значно більше присуджених 600 грн. Відповідач є здоровим, працездатним, працює та має можливість сплачувати аліменти у частці від заробітку (доходу). Визначення способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача щомісячно забезпечить інтереси дитини, її гармонійний фізичний, розумовий, духовний розвиток. Зміна способу стягнення з відповідача аліментів у частці від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, гарантуватиме отримання дитиною аліментів постійно та, щонайменше, у мінімальному розмірі, встановленому законодавством при підвищенні прожиткового мінімуму, що не вимагатиме звернення її до суду з позовами про збільшення розміру аліментів при підвищенні соціальних стандартів. Нею при зверненні з цим позовом до суду понесено витрати на професійну правничу допомогу та представництво інтересів у суді у сумі 1200 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Костриця В.С. підтримали позовні вимоги, зсилаючись на ті самі обставини та просили змінити спосіб стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , визначивши його у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того позивач та її представник просили стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 600 грн., які понесені позивачем при зверненні з цим позовом до суду. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] не використав своє право на подання до суду відзиву на позов і не подав відзиву із викладенням своїх заперечень на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 23.04.2020 року (а.с.13-14). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. 29.05.2020 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.25). 2. 09.06.2020 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності і приєднання документів, що підтверджують понесені витрати (а.с.31). 3. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно\~до ухвали\~суду від\~23.04.2020\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про зміну\~способу стягнення\~аліментів на\~дитину в\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~відкрито провадження\~та призначено\~перше судове\~засідання \~на 29.05.2020\~року з\~повідомленням (викликом)\~сторін,\~визначено дату\~другого судового\~засідання \~09.06.2020\~року,\~запропоновано відповідачеві\~у п`ятнадцятиденний\~строк з\~дня вручення\~копії цієї\~ухвали подати\~до суду\~відзив на\~позовну заяву\~(а.с.13-14). 2. 29.05.2020 року розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи відкладено на 09.06.2020 року у зв`язку з неявкою відповідача (а.с.28). \~ 3. 09.06.2020 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на дитину і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.37). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, що вбачається із рішення Шаргородського районного суду від 26.01.2012 року у справі №230/271/2012, яке набрало законної сили (а.с.6). Від спільного проживання у шлюбі у позивача та відповідача народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідками виконкому Хоменківської сільської ради від 13.03.2020 року за №№249, 250 (а.с.8). На користь позивача на утримання сина [PERSON] з відповідача [PERSON] за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.01.2012 року у справі №230/271/2012 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно, починаючи з 16.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказана обставина підтверджується копіями заочного рішення суду (а.с.6), виконавчого листа, виданого Шаргородським районним судом 26.01.2012 року (а.с.7). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №32046709 за період з 31.01.2018 року по 01.03.2020 року, відкритого на підставі виконавчого листа 230/271/2012 року від 26.01.2012 року, виданого Шаргородським районним судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини вбачається, що заборгованість останнього по сплаті аліментів станом на 01.03.2020 року становить 9042 грн. (а.с.9). Таким чином, позивач [PERSON] як одержувач аліментів, відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України, має право на звернення до суду з означеним позовом про зміну способу стягнення аліментів. Судом встановлено, що аліменти на утримання дитини стягуються у твердій грошовій сумі та не можуть в повній мірі забезпечити гармонійного розвитку дитини, тому суд вважає, що права сина сторін на належне утримання з боку батька порушені та підлягають судовому захисту шляхом зміни способу стягнення аліментів та визначення їх у частці від доходу відповідача в розмірі однієї чверті доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що гарантуватиме отримання дитиною надійного стабільного утримання з боку батька в межах мінімальної соціальної гарантії, встановленої державою в ч.2 ст.182 СК України, а також позбавить позивача та відповідача від необхідності в майбутньому звертатися з позовом до суду про зміну розміру аліментів при підвищенні соціальних гарантій чи при зменшенні доходів платника аліментів. При цьому, суд вважає, що позивач працездатний, працює та отримує дохід, оскільки заперечень щодо вказаної обставини, зазначеної у позові, відповідач не надав. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Встановлені судом\~сімейні правовідносини\~щодо способу\~виконання батьками\~обов`язку утримувати\~дітей,\~зокрема,\~щодо зміни\~способу стягнення\~аліментів,\~визначеного за\~рішенням суду,\~регулюються Конституцією\~України,\~Сімейним кодексом\~України,\~Конвенцією про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод,\~яка,\~відповідно до\~вимог ч.1\~ст.9\~Конституції України,\~ратифікована Законом\~від 17.07.1997\~року «Про\~ратифікацію Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№2,\~4,\~7\~та 11\~Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.150 Сімейного Кодексу України\~ батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Таким чином, за рішенням суду аліменти на утримання дітей присуджуються двома способами у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено в абзаці 1 частини 3 ст.181 СК України. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абз.2 ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом. При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України. Встановлений\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~прожитковий мінімум для дітей вікoм до 6 років становить 1779 грн., а для\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років -\~2218\~грн. на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць,\~який визначає\~вартісну величину\~достатнього для\~забезпечення нормального\~функціонування організму\~дитини,\~збереження її\~здоров`я,\~забезпечення набору\~продуктів харчування,\~а також\~мінімального набору\~непродовольчих товарів\~та мінімального\~набору послуг,\~необхідних для\~задоволення основних\~соціальних і\~культурних потреб\~особистості дитини\~з метою\~забезпечення гармонійного\~розвитку. VІ. Висновки суду Враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав зміни способу стягнення аліментів, то суд приходить до висновку, що позов [PERSON] щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини і визначення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини, зокрема, в розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягає задоволенню, так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Враховуючи,\~що усі\~обставини,\~які становлять\~предмет доказування,\~мають бути\~підтверджені визначеними\~у ч.2\~ст.76\~ЦПК України\~засобами доказування,\~суд вважає\~достовірно встановленими\~ті факти\~та обставини,\~які підтверджуються\~письмовими доказами,\~наданими до\~позову,\~оскільки відповідач\~відзиву на\~позов до\~суду не\~подавав. Зокрема,\~ що\~сторони мають\~спільну дитину\~ неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~спосіб утримання якого є предметом даного спору і на утримання якого з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти згідно з рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісяця. Судом встановлено, що сплачувані відповідачем аліменти не достатньо та у неповній мірі забезпечують матеріальне становище дитини для її гармонійного розвитку, що суперечить вимогам ч.2 ст.182 СК України. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. VІІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.137\~ЦПК України,\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України). Частиною 3\~ст.137\~ЦПК України\~передбачено,\~що для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем 09.06.2020 року додано договір про надання професійної правничої допомоги від 23.04.2020 року, укладений між нею та адвокатом Кострицею В.С. (а.с.34); ордер серії ВН №100490 від 23.04.2020 року (а.с.33); копію свідоцтва адвоката [PERSON] . про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.35); розрахунок/опис понесених витрат за надану правничу допомогу (послуги) адвоката в сумі 600 грн. протягом часу впродовж однієї години на консультацію щодо характеру спору, правовий аналіз документі, складання договору, складання позову (а.с.36); квитанцію до прибуткового касового ордера №54 від 23.04.2020 року про оплату послуг адвоката Костриці [PERSON] в сумі 600 грн. [PERSON] (а.с.32). Таким чином, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на надання правничої допомоги в сумі 600 грн., оскільки розмір витрат встановлений згідно з умовами угоди про надання професійної правничої допомоги і є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Крім того, витрати на надання професійної правничої допомоги фактично понесені позивачем і документально підтверджені.

Outcome: approved