Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Лікар КЗ Кіровоградська обласна психіатрична лікарня звернувся до суду з заявою\~\~про\~\~госпіталізацію недієздатного\~\~ [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: Кіровоградський район та область, [ADDRESS], який\~\~хворіє на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просить заяву задовольнити, зазначає про те, що\~\~[PERSON] представляє небезпеку для себе та оточуючих, його безпорадність унеможливлює задоволення самостійно основних життєвих потреб, у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога, то його психічний стан суттєво порушиться, що потягне за собою погіршення стану здоровя. В судовому засіданні опікун зазначила, що [PERSON] поводить створює для себе небезпеку, не усвідомлює свої дії, намагається піти з дому. Прокурор вважає, що заява підлягає задоволенню в інтересах хворого. [PERSON] в силу хвороби не розуміє факту його госпіталізації. Судом встановлено , що рішенням суду від 13.02. 2015 року [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначено [PERSON], хворіє на на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект. Остання госпіталізація 0 13.01.17 року по 03.07.17року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення лікаря- психіатра психіатричного закладу, опікуна, думку прокурора, суд дійшов висновку, щодо задоволення заяви, оскільки за нормами ст. ст. 279, 280 ЦПК України передбачено вирішення судом питання про надання психіатричної допомоги фізичній особі як у амбулаторному так і в примусовому порядку на підставі вимог, встановлених законом, зокрема Законом України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. 01.06.2016 року рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-1/2016 положення третього речення частини 1 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» визнано неконституційним. Згідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Відповідно до п.2 ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У висновку комісії лікарів від 06.07.2017 року зазначено, що підставою для госпіталізації є наявність реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих та неспроможність самостійно задовольняти свої основні потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Встановлені судом обставини доводять, що [PERSON] потребує госпіталізації .

Outcome: approved