Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] 04.09.2020 звернувся до суду із позовом до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, і в обґрунтування вимог зазначив, що з 25.10.2017 по 09.06.2020 він працював у відповідача, був звільнений згідно з ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. 10.07.2020 він звернувся до підприємства із заявою про погашення заборгованості із заробітної плати, виплату вихідної допомоги та надання довідок, однак заява залишена відповідачем без відповіді. З огляду на це він розрахував заборгованість самостійно і за його підрахунками заборгованість із заробітної плати становить: за листопад 2019 року - 12799,25 грн, за грудень 2019 року - 14241,42 грн, за січень 2020 року - 17503,76 грн, за лютий 2020 року - 14613,81 грн, за березень 2020 року - 14103,52 грн, за квітень 2020 року - 14159,45 грн, за травень 2020 року - 15816,25 грн, а всього - 103237,46 грн. Розмір його середньоденного заробітку становить 800,00 грн, який він вирахував, виходячи із заробітної плати за останні два місяці і кількості робочих днів за цей період. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 103237,46 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.06.2020 по 31.08.2020 (56 днів) в сумі 44800,00 грн, а також понесені ним судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 840,80 грн. 15.10.2020 позивачем подано суду та надіслано відповідачеві заяву про збільшення позовних вимог, в якій він зазначив, що під час підрахунку заборгованості припустився помилок - не врахував заборгованості із заробітної плати за червень 2020 року в сумі 56458,80 грн та невірно зазначив заборгованість за травень 2020 року в сумі 15816,25 грн, в той час як вона становить 17840,66 грн. За правильним розрахунком заборгованість із заробітної плати становить: за листопад 2019 року - 12799,25 грн, за грудень 2019 року - 14241,42 грн, за січень 2020 року - 17503,76 грн, за лютий 2020 року - 14613,81 грн, за березень 2020 року - 14103,52 грн, за квітень 2020 року - 14159,45 грн, за травень 2020 року - 17840,66 грн, за червень 2020 року - 56458,80 грн, а всього - 161720,67 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 161720,67 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.06.2020 по 21.10.2020 (93 дні) в сумі 74400,00 грн, а також понесені ним судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 840,80 грн. 10.11.2020 позивачем знов подано суду та надіслано відповідачеві заяву про збільшення позовних вимог, в якій він зазначив, що під час підрахунку заборгованості припустився помилок - не врахував заборгованості із заробітної плати за червень 2020 року в сумі 56458,80 грн та невірно зазначив заборгованість за травень 2020 року в сумі 15816,25 грн, в той час як вона становить 17840,66 грн. За правильним розрахунком заборгованість із заробітної плати становить: за листопад 2019 року - 12799,25 грн, за грудень 2019 року - 14241,42 грн, за січень 2020 року - 17503,76 грн, за лютий 2020 року - 14613,81 грн, за березень 2020 року - 14103,52 грн, за квітень 2020 року - 14159,45 грн, за травень 2020 року - 17840,66 грн, за червень 2020 року - 56458,80 грн, а всього - 161720,67 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 161720,67 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.06.2020 по 31.10.2020 (100 днів) в сумі 80000,00 грн, а також понесені ним судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 840,80 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. До суду позивач [PERSON] та його представник адвокат Костенко В.О. не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату та час розгляду справи. Представником надано суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачем ДП «ВК «Краснолиманська» також надано судові заяву про розгляд справи без участі представника із проханням вирішити спір у відповідності до норм чинного законодавства. Також надано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнані. Згідно з відзивом трудові правовідносини між сторонами відповідачем не заперечуються, але зазначається, що вимоги є безпідставними, оскільки звільнення здійснене у повній відповідності із законом. Перед позивачем у підприємства наявна заборгованість із заробітної плати: за грудень 2019 року - 9470,01 грн, за січень 2020 року - 12915,49 грн, за лютий - 10581,16 грн, за березень - 11590,11 грн, за квітень - 11206,77 грн, за травень - 12328,41 грн, за червень - 45375,40 грн, а всього - 114467,35 грн, які зазначені після здійснення обов`язкових утримань до сплати. 09.06.2020 позивачеві була видана трудова книжка. Довідка про заборгованість підтверджує лише нараховані суми заробітної плати і не несуть доказового значення щодо виплати або невиплати. Оскільки ухвала про відкриття провадження у справі разом із позовом отримана відповідачем 18.09.2020, період затримки розрахунку має обчислюватися саме з цієї дати. За останні два місяці середньоденний заробіток позивача 817,76 грн. Просить відмовити у задоволенні позову. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 07.09.2020 ухвалою суду відкрите провадження у справі (спрощене позовне провадження), відповідачеві запропоновано подати судові відзив на позовну заяву. Призначено розгляд справи на 05.10.2020. 02.10.2020 судом отримано відзив ДП «ВК «Краснолиманська» із додатками. Судовий розгляд справи відкладався на 21.10.2020, 11.11.2020, 23.11.2020. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно з відомостями трудової книжки [NUMBER] [PERSON] з 25.10.2017 по 09.06.2020 працював у ДП «ВК «Краснолиманська», був звільнений з посади машиніста підземних установок 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті наказом №707/к від 09.06.2020 за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.9-10). З довідки №1546 від 29.09.2020, наданої відповідачем суду, вбачається, що підприємство має заборгованість із заробітної плати перед [PERSON] , яка складає: за грудень 2019 року - 9470,01 грн, за січень 2020 року - 12915,49 грн, за лютий - 10581,16 грн, за березень - 11590,11 грн, за квітень - 11206,77 грн, за травень - 12328,41 грн, за червень - 45375,40 грн, а всього - 114467,35 грн (а.с.30). Довідкою №1547 від 29.09.2020 визначено, що середньоденний заробіток [PERSON] у ДП «ВК «Краснолиманська» за останні два місяці становить 817,76 грн (а.с.31). V. Оцінка суду. Враховуючи неявку сторін до суду та подані ними заяви суд вважає за можливе розглянути справу без їхньої участі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду, у спосіб, визначений законами. Конституція України у статті 43 гарантує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. За положеннями статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Під час розгляду справи належними і допустимими доказами встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із відповідачем, але обов`язку з оплати його праці відповідач повною мірою не виконав, і на момент звільнення [PERSON] не були виплачені всі належні йому суми. Отже, заборгованість із заробітної плати, наявність якої в сумі 114467,35 грн відповідач фактично визнає у наданому відзиві і підтверджує довідкою, підлягає стягненню з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь позивача в повному обсязі. Суд не погоджується із сумою заборгованості, обрахованою позивачем самостійно в розмірі 161720,67 грн, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач обчислював заборгованість з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (за формою ОК-5), які містять у собі суми, нараховані особі без утримання обов`язкових платежів. Також позивачем зазначено про наявність заборгованості із заробітної плати за листопад 2019 року, яка відсутня у довідці, наданій відповідачем, що є офіційним документом, і існування цієї заборгованості [PERSON] жодними доказами (як-то, виписками з банківського рахунку позивача про рух коштів) не підтверджена. Наданий позивачем розрахунковий листок за червень 2020 року свідчить, що позивачеві відповідачем нараховане за цей місяць 56458,80 грн, і саме цю суму він включив до вимог про стягнення, в той час як після вирахування обов`язкових платежів, також зазначених у розрахунковому листі, до сплати (позначка «Сберкасс») підлягають суми 43077,02 грн та 2298,38 грн, що сукупно дорівнює 45375,40 грн і узгоджується із сумою, що вказана у довідці відповідача як заборгованість за червень 2020 року. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розмір заборгованості із заробітної плати перед позивачем правильно зазначений підприємством у наданій суду довідці і стягненню підлягає саме сума 114467,35 грн. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок та виплатити всі суми, що йому належать, і у разі невиконання такого обов`язку настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання, на що звертає увагу суд, є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Розмір середньоденного заробітку позивача за відомостями, наданими відповідачем, становить 817,76 грн, що є більшим, ніж розмір, вказаний позивачем. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України стягує середній заробіток саме виходячи із зазначеного позивачем розміру середньоденного заробітку - 800,00 грн. Оскільки позивача звільнено 09.06.2020, період для обрахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється з 10.06.2020 по 31.10.2020, як про це просить позивач у останній заяві про збільшення позовних вимог. Ця заява отримана відповідачем 11.11.2020 і відповіді на неї до суду станом на день розгляду справи не надходило. Період прострочення з 10.06.2020 по 31.10.2020 складає 100 робочих днів. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 80000,00 грн із розрахунку 800,00 грн середньоденного заробітку, помножених на 100 робочих днів. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн, сплачений [PERSON] при пред`явленні позову за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, з відповідача в дохід держави має бути стягнено судовий збір в розмірі 840,80 грн за вимогу про стягнення заборгованості із заробітної плати, оскільки за цією вимогою позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial