Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

МТСБУ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що 12.10.2018 з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Audi», реєстраційний номер [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого загинув водій [PERSON] , пасажир [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2019. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час скоєння ДТП не була застрахована, представник потерпілої [PERSON] 13.03.2019 повідомив МТСБУ про ДТП, та в подальшому звернувся із заявою про отримання відшкодування шкоди. На підставі Наказу № 4242 від 26.04.2019 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату представнику потерпілої в загальному розмірі 200 000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 3000,00 грн. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли смерть потерпілого [PERSON] та тяжке тілесне ушкодження потерпілої [PERSON] . Положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] в порушення вимог п.21.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована. Відповідно до заяви від 13.03.2019 представник потерпілої [PERSON] по довіреності - [PERSON] , звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі Наказу № 4242 від 26.04.2019 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату представнику потерпілої в загальному розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 937620 від 02.05.2019. Згідно пп.39.2.1 п.39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її завдання транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.38.2, п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, до яких відповідач не належить. Такі ж положення закріплені у статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 200 000,00 грн., а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати позивача по оплаті судового збору у розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved