Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 08.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , індексний номер 29317967 від 19.04.2016 року, прийнятого державним реєстратором - державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Савицькою Оленою Юліанівною. Ухвалою від 12.02.2019 року провадження у справі відкрито. 29.03.2010 року від державного реєстратора - нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицької О.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву. В ході розгляду справи судом також розглянуті клопотання сторін щодо витребування доказів. Ухвалою суду від 17.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання 09.09.2019 року позивач [PERSON] не з`явився, представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач державний реєстратор - нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицька О.Ю. до судового засідання не з`явилась. Матеріали справи містять відповідь на судову повістку, в якій відповідач просить слухати справу у її відсутність та розгляд справи залишає на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом усього майна, належного на праві власності померлій [PERSON] , яка після смерті діда позивача [PERSON] , була єдиним власником квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] зазначає, що 28.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири під [ADDRESS] [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Назарчук Н.М. та зареєстровано в реєстрі за №5-222. При цьому 15.04.2016 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю., яка реалізовувала функції державного реєстратора на підставі п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було вчинено реєстраційні дії з реєстрації прав власності на квартиру [ADDRESS] за фізичною особою [PERSON] (номер запису про право власності 14226805, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905650851101). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для вчинення вищезазначених реєстраційних дій був договір купівлі-продажу, серія та номер: 5-222, виданий 28.02.2012 державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори (підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29317867 від 19.04.2016 14:25:25, [PERSON] , Третя одеська державна нотаріальна контора, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська область). Однак договір купівлі-продажу №5-222, посвідчений 28.02.2012 державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріально контори, в якому покупцем би значився [PERSON] , а предметом договору - квартира [ADDRESS] взагалі відсутній. В результаті вказаних дій державного реєстратора були суттєво порушені права та законні інтереси позивача щодо належної йому за заповітом нерухомості. У відзиві на позовну заяву державний реєстратор - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицька О.Ю. просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] та посилається на те, що державним реєстратором відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було здійснено всі необхідні дії щодо перевірки поданих заявником [PERSON] документів та реєстрації права власності на спірну квартиру. Зокрема, державний нотаріус Савицька О.Ю. звертає увагу на те, що особу заявника [PERSON] було встановлено за паспортом громадянина України [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області 01.09.1997 року, який згідно з розшуковими обліками Міністерства внутрішніх справ серед викрадених та втрачених не значиться. Окрім того, бланк договору було перевірено за даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. Взагалі на час звернення [PERSON] підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень на квартиру під [ADDRESS] , виявлено не було. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв до суду не надав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №12766 від 17.12.2014 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №301 від 10.05.2017 року, складений Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] на підставі заповіту від 13.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеської міського нотаріального округу Давидовою К.Ю. З відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 13.04.2016 року №1781-11/428 на запит Державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори ГТУЮ в Одеській області Савицької О.Ю. вбачається, що станом на 31.12.2012 року згідно матеріалам інвентаризаційної і реєстраційної справ право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради 17.03.2005 року, р. №12-28981. Дата прийняття рішення про реєстрацію: 27.05.2005 р. (номер запису: 2910 в книзі: 568пр-178). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 20.11.2018 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. 15.04.2016 року за [PERSON] . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 5-222, виданий 28.02.2012, видавник: державний нотаріус Четвертої одеської державної нотаріальної контори, оригінал. З матеріалів реєстраційної справи №905650851101 на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] а.с.82-101/ вбачається, що до Третьої одеської державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 01.09.1997 року Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП [NUMBER] , з заявою про державну реєстрацію права власності. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29317867 від 19.04.2016 року державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] проведено державну реєстрацію права власності. Форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на квартиру, що розташована: [ADDRESS] , за суб`єктом: [PERSON] , податковий номер [NUMBER] . Відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна. Судом досліджено копію договору купівлі-продажу, посвідченого 28.02.2012 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Назарчук Н.М., зареєстровано в реєстрі за №5-222, що міститься в матеріалах реєстраційної справи №905650851101. Згідно з вказаним договором [PERSON] та [PERSON] продають, а [PERSON] купує квартиру під [ADDRESS] [ADDRESS] , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 39,1 кв.м., загальною площею 64,8 кв.м. У відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 06.03.2019 року судом 28.03.2019 року з Одеського державного нотаріального архіву отримано інформацію, що відповідно до ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року, справа №523/7036/16-к (провадження №1-кс/523/937/16), протоколу тимчасового доступу до речей і документів слідчого Суворовського ВП в м. Одесі Витяганець С.В. від 01.06.2016 року з матеріалів справи вилучено договір купівлі-продажу квартири по [ADDRESS] , посвідчений Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 28.02.2012 за реєстровим номером 5-222 та документи, які стали підставою для його укладення. В матеріалах фонду Четвертої одеської державної нотаріальної контори містяться копії вилучених правоохоронними органами документів, згідно з якими текст договору викладено на нотаріальному бланку ВРП 135968. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 08.04.2019 року 12.07.2019 року з Одеської міської прокуратури №4 отримано завірені копії матеріалів кримінального провадження №12016160490002707, яке розпочато 28.04.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Зазначені матеріали, зокрема, містять договір купівлі-продажу, посвідчений 28.02.2012 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Назарчук Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №5-222, згідно з яким [PERSON] продає, а [PERSON] купує квартиру під [ADDRESS] [ADDRESS] , яка в цілому складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 16,2 кв.м., загальною площею 30,7 кв.м. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в п. 1 ст. 1 визначено державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Доводи позивача [PERSON] щодо того, що його бабуся - спадкодавець [PERSON] за життя укладала 28.02.2012 року лише одну угоду щодо відчуження одного об`єкту нерухомості: квартири [ADDRESS] , знайшли підтвердження. Проаналізувавши угоду купівлі-продажу вказаної квартири, посвідчену державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Назарчук Н.М. 28.02.2012 року на бланку ВРП 135968, суд приходить до висновку, що вказаний нотаріальний бланк не міг бути використаний двічі, а саме на ньому не могла бути надрукована та посвідчена належним чином угода щодо відчуження іншого об`єкту нерухомості квартири [ADDRESS] , де продавцями вказані [PERSON] та [PERSON] , а покупцем - [PERSON] . Вказані обставини щодо неправомірності дій осіб, спрямованих на протиправне заволодіння квартирою [ADDRESS] , підтверджуються не тільки використанням нотаріального бланку з таким самим номером ВРП 135968, а також і реєстрацією угоди під таким самим номером в реєстрі №5-222 від тієї ж дати - 28.02.2012 року. При цьому суд також звертає увагу на те, що в обох договорах в п. 3 зазначено, що експертна оцінка відчужуваної квартири становить 215543 грн., інвентаризаційна оцінка відчужуваної квартири - 10831 грн. Відповідно до п. 2 продаж вчинено за 215543 грн. Тобто, вартість обох квартир за договорами співпадає, не дивлячись на те, що квартира [ADDRESS] є однокімнатною, а квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат. Окрім того, доводи позивача [PERSON] щодо того, що бабуся в 2012 року не відчужувала квартиру [ADDRESS] , підтверджуються ще й тим, що в заповіті, складеному [INFO] року (тобто більше ніж через чотири роки після імовірного продажу квартири), місце проживання та реєстрації спадкодавиці [PERSON] зазначено: [ADDRESS] . З урахуванням вказаної обставини, малоймовірним видається той факт, що [PERSON] продовжувала проживати за вказаною адресою і після відчуження квартири на користь [PERSON] , оскільки додаткових умов щодо подальшого проживання [PERSON] договір з [PERSON] не містить. Таким чином, в ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що договір купівлі-продажу №5-222, посвідчений 28.02.2012 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріально контори, в якому покупцем значився [PERSON] , а предметом договору - квартира [ADDRESS] , та на підставі якого 15.04.2016 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. було вчинено реєстраційні дії з реєстрації прав власності на вказану квартиру за фізичною особою [PERSON] (номер запису про право власності 14226805, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905650851101) між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ніколи не укладався. З вказаного приводу 28.04.2016 було розпочато кримінальне провадження №12016160490002707 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , індексний номер 29317967 від 19.04.2016 року, прийнятим державним реєстратором - державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Савицькою Оленою Юліанівною, порушуються права та інтереси позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] Доводи сторони відповідача щодо того, що під час реєстраційних дій були дотримані всі вимоги діючого законодавства, суд відхиляє, оскільки вчинені відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії були здійснені на підставі документів, що містять недостовірні дані. При цьому суд приймає до уваги зауваження сторони позивача щодо того, що державним нотаріусом посвідчення особи заявника [PERSON] було здійснене на підставі паспорта громадянина, оформленого неналежним чином, а саме за відсутності другої вклеєної фотокартки. Суд зазначає, що у відповідності до п. 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII (в редакції, чинній на час вчинення реєстраційних дій) термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. При цьому суд зауважує, що державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицька О.Ю., здійснюючи функції державного реєстратора в даному випадку, не могла не знати, які вимоги пред`являються до документів, що встановлюють особу заявника. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved