Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до Суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вподальшому Позивач змінив предмет позову, визначивши позовні вимоги як стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 21.01.2008 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір №\~800.70043, у відповідності до якого Відповідач отримав кредит в розмірі 9713,00 доларів США на купівлю транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором встановлювався до 21.07.2015 року. Однак, Позивач належно не виконував свої зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 1237, 39 доларів США, яка складається з простроченого боргу у розмірі 1063, 03 долари США, прострочених процентів у розмірі 148, 84 долари США, строкових процентів у розмірі 25, 52 долари США. Вказану суму заборгованості Позивач просить стягнути з Відповідача, а також 1218,00 грн судового збору. Процесуальний рух справи 30.10.2015 до Суду надійшла вказана позовна заява. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2015 року справа передана для розгляду судді Марчаку Ю.І. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2015 відкрито провадження у справі. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.04.2016 по справі призначено почеркознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 02.08.2016 провадження у справі відновлено. У зв`язку із закінченням 23.09.2016 повноважень судді Марчака Ю.І., а також повноважень всіх інших штатних суддів Яремчанського міського суду Івано-Франківської області процесуальний рух справи не здійснювався до вересня 2017 року. Вподальшому, у порядку автоматизованого розподілу, справа передавалася для розгляду судді Іванову А.П., а по закінченню терміну відрядження останнього до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, у відповідності до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.04.2019 передана для розгляду судді Польській М.В. та прийнята нею до свого провадження. 10.10.2019 Позивач подав заяву про зміну предмету позову, а саме позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено на позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором. 27.03.2020 закінчилися повноваження судді Польської М.В. у зв`язку із закінченням терміну її відрядження до Яремчанського суду Івано-Франківської області для здійснення правосуддя. Справа передана до канцелярії для повторного розподілу. Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2020 справа розподілена судді Остап`юк М.В. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23.09.2020 суддею Остап`юк М.В. справа прийнята до свого провадження. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 21.01.2021 справа призначена до судового розгляду. Аргументи сторін у судовому засіданні Пояснення Представника Позивача У судовому\~засіданні Представник\~позивача пояснив,\~що 21.01.2008\~року між\~Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~та Відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 800.70043, у відповідності до якого Відповідач отримав кредит в розмірі 9713 доларів США на купівлю транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором закінчився 21.07.2015. Однак, Відповідач лише частково погасив кредит. У зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 1237, 39 доларів США, яка складається з простроченого боргу у розмірі 1063, 03 долари США, прострочених процентів у розмірі 148, 84 долари США, строкових процентів у розмірі 25, 52 долари США. Оскільки [PERSON] заперечував факт підписання додаткових договорів до Договору, якими вносилися зміни, у тому числі у частині збільшення процентної ставки з 12% до 14% за користування кредитними коштами, Судом призначалася почеркознавча експертиза. Згідно з висновком експерта Кредитний договір та всі додатки до нього підписував Відповідач. Тому, просив задовольнити позов у повному обсязі, стягнути вказану суму заборгованості та судовий збір. Пояснення Відповідача Відповідач [PERSON] . Суду пояснив, що позовні вимоги не визнає. Вважає, що отриманий від Банку кредит погасив у повному обсязі, і навіть більше. Сплачував кредит у відповідності до Графіку погашення кредиту, передбаченого Додатком № 1 до цього Договору. Жодних інших графіків Банк йому не надавав. Йому відомо було про те, що банком була збільшена сума процентної ставки. Він погашав щомісяця. Однак, виявилося, що в основному його платежі йшли на погашення процентів за користування кредитними коштами. Вважає, що Банк неправильно здійснив нарахування заборгованості, оскільки за його особистими підрахунками, він уже погасив кредит з урахуванням відсотків. Вважає, що Позивач недобросовісно повів себе по відношенню до нього. Просив відмовити у задоволенні позову. Позиція Суду Судом встановлено, що 21 січня 2008 року між ВАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №\~800.70043 (далі Договір), відповідно до якого Позивач надав Відповідачу кредит у сумі 9713, 00 доларів США 00 центів терміном до 21.01.2015 року для придбання транспортного засобу DAEWOO NEXIA, 2007 року випуску, у ТОВ «Автоприват» та оплату комісійних за перевірку пакету документів та розгляд кредитної заявки у розмірі 1% від частини кредиту, а Відповідач зобов`язався повернути грошові кошти на визначених цим Договором умовах. За змістом умов Договору, а саме пункту 3.4 розділу 3 Договору, погашення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту ануїтетними платежами в сумі не менше 192, 70 USD кожний платіж, відповідно до Графіку погашення кредиту, передбаченого Додатком № 1 до цього Договору, щомісячно з 21 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного після укладення цього Договору. В складі щомісячних ануїтентних платежів разом з кредитом сплачуються проценти за користування кредитом та плата за кредитне обслуговування. Пунктами 5.2, 5.5 розділу 5 Договору встановлювався розмір відсотків. Так, Позичальник сплачує банку проценти у розмірі 12% (дванадцять процентів) річних та плату за кредитне обслуговування в розмірі 0, 33% в місяць від залишку кредиту. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 21 січня 2008 року, тобто у день укладення вказаного Договору, між ВАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», та [PERSON] укладено також договір застави транспортного засобу, за умовами якого відповідач передав у заставу транспортний засіб DAEWOO NEXIA (легк. седан-В) 2007 року випуску. У подальшому до Кредитного договору укладались додаткові договори, якими сторони змінили процентну ставку (з 12 % до 14% процентів річних) та продовжили строк повернення кредиту (з 21.01.2015 до 21.07.2015 року). Графіки сплати ануїтетних платежів викладалися у нових редакціях. Згідно з наданим ПАТ «Ідея Банк» розрахунком заборгованості станом на 22 жовтня 2015 року (т.2, а.с. 225), заборгованість Відповідача за кредитним договором становить 1237 доларів США 39 центів, з яких: 1063,03 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 148,84 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 25,52 доларів США нараховані строкові проценти. Відповідач заперечує вказану заборгованість, посилаючись на те, що Банк часто змінював умови погашення кредиту, і він не був обізнаний у повному обсязі із графіками сплати платежів, а тому погашав кредит згідно з Графіком сплати ануїтетних платежів у первісній редакції. За загальним підходом, визначеним положеннями ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України у редакції, чинній на час укладення сторонами Договору, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено,\~що згідно\~з первинною\~редакцією Договору\~від 21.01.2008\~року Сторони\~погодили між\~собою умови\~Договору,\~визначили графік\~сплати платежів\~та проценти за користування кредитними коштами у розмірі 12% та за кредитне обслуговування у сумі 0,\~33% (т.1 с. 16) У Додатку 1 до вказаного Договору встановлювався Графік сплати ануїтетних платежів. Вказаний Графік визначав порядок та суми сплати Відповідачем кредиту, у тому числі процентів, починаючи з 21.02.2008 року по 21.05.2015 року, тобто до кінця дії Договору. Вказаний Графік Відповідач не оспорює, зазначає, що саме у відповідності до нього він погашав кредит. Аналіз документів у хронологічному порядку за датами свідчить, що 01.08.2008 року вказаний Графік сплати ануїтетних платежів (Додаток до Договору) було викладено у новій редакції (т.1, а.с. 25). Шляхом співставлення Графіку сплати ануїтетних платежів у первісній редакції від 21.01.2008 року та Графіку сплати ануїтетних платежів у новій редакції від 01.08.2008 року вбачається, що з 21.08.2008 року і до закінчення дії Договору, тобто, до 21.01.2015, Відповідач зобов`язується сплачувати платежі з повернення кредиту та сплати процентів у значно вищих розмірах, ніж це було визначено раніше. Разом з тим, інформація про внесення змін до Договору в частині збільшення розміру платежів, зокрема, про підстави для нарахування щомісячних платежів у більшому розмірі відсутня. Представник\~Позивача у\~судовому засіданні\~пояснив,\~що причиною\~збільшення суми\~платежів стало\~підвищення процентної\~ставки,\~що відображено\~у Додатковому\~договорі №\~1 від 04.08.2008 року до Кредитного договору. Однак, така позиція Сторони Позивача не знайшла свого підтвердження. Так,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що після\~викладення Графіку сплати ануїтетних платежів у новій редакції, що мало місце 01.08.2008 року, вподальшому, 04.08.2008 року Сторони уклали Додатковий Договір №\~1 до Кредитного договору, у відповідності до якого з 16 серпня 2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14 %. У зв`язку з цим внесено зміни до п. 5.2. Договору згідно з якими передбачалося, що Відповідач за період з 21.01.2008 року по 15 серпня 2008 року сплачує проценти у розмірі 12%, а у період з 16 серпня 2008 року та протягом дії Договору 14%. Таким чином, вказаним Договором, на відміну від Графіку сплати ануїтетних платежів у новій редакції від 01.08.2008, яким передбачалася дата сплати платежів у більшому розмірі з 21.08.2008 року, встановлювалося нарахування процентної ставки у розмірі 14% - з 16.08.2008 року, тобто на п`ять днів раніше. З огляду на це, Суд вважає, що Стороною Позивача не доведено взаємозв`язку Графіку сплати ануїтетних платежів у новій редакції від 01.08.2008 року із Додатковим договором №\~1 до Кредитного договору, укладеним Сторонами на чотири дні пізніше (04.08.2008 року), яким збільшувалася ставка процентів за користування коштами та визначався період її нарахування на п`ять днів раніше, з чіткою вказівкою на дату початку такого нарахування - з 16.08.2008 року, ніж це було передбачено у Графіку. Як уже зазначалося, вказаний Додатковий договір № 1 від 04.08.2008 року передбачав зміну нарахування відсотків у підвищеному розмірі, що неодмінно потягнуло збільшення і суми щомісячних платежів з іншої дати - з 16.08.2008 року, ніж та, яка передбачена у Графіку від 01.08.2008 року. Зазначене мало би бути відображено у відповідному Графіку погашення кредиту, що передбачено у пункті 3.4 розділу 3 Договору. Однак, такий Графік відсутній. З матеріалів справи слідує, що 21.01.2009 року Сторонами укладено ще один Додатковий договір у відповідності до якого строк дії договору продовжено на шість місяців: з 21.01.2015 року до 21.07.2015 року, у зв`язку з чим Графік сплати ануїтетних платежів викладено у новій редакції. Вказаним Графіком визначався порядок та розміри погашення кредиту та процентів за ним з 21.02.2009 року і до закінчення дії Договору, тобто, до 21.07.2015 року. Доказів того, що Відповідач знав у якому порядку та у яких розмірах погашати кредит у період з 16.08.2008 року до 21.02.2009 року Позивачем не надано, а відтак Суд вважає, що порядок та розміри погашення кредиту саме у цей період не були визначені Сторонами. Вказане підтверджується\~також Розрахунком\~заборгованості за\~кредитним договором\~№\~800.70043\~(т.2,\~а.с.\~225),\~з якого\~вбачається, що нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалося з 15.08.2008 року, у той час, як згідно з Додатковим договором № 1 від 04.08.2008 року сплата Відповідачем Банку процентів у розмірі 14% розпочиналася з 16 серпня 2008 року, а згідно з Графіком сплати ануїтетних платежів у новій редакції від 01.08.2008 з 21.02.2009 року. Тобто, згідно з Розрахунком, Позивач фактично на день раніше розпочав нараховувати 14% відсотків річних за користування кредитними коштами, ніж це було обумовлено Додатковим договором №\~1, та на шість днів раніше, ніж це визначалося у Графіку сплати ануїтетних платежів у новій редакції від 01.08.2008 року, у відповідності до якого мав би погашати кредит Відповідач у період з 16.08.2008 року до 21.02.2009 року за твердженням сторони Позивача. Підвищення процентної ставки неминуче тягне і до збільшення розміру щомісячних процентних платежів. Позичальник має чітко знати з якого дня застосовується підвищена процентна ставка та з якого дня, і у якій сумі він має вносити платежі для погашення кредиту у більшому розмірі. При наявності розбіжностей щодо днів нарахування процентної ставки за користування кредитом у Додатковому договорі №\~1 від 04.08.2008, Графіку сплати ануїтетних платежів у новій редакції від 01.08.2008 року та фактичним нарахуванням Банком 14% процентної ставки, що відображено у Розрахунку заборгованості, Суд вважає, що Позивачем не доведено правильності нарахування суми заборгованості Відповідача перед Банком. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Позивач сплачував кредит. Останній платіж здійснено 04.03.2015 року. Згідно з інформацією, наданою Позивачем, Відповідачем по Кредитному договору було оплачено процентів (комісії) 8\~158, 62 доларів США, тіла кредиту 8649, 97 доларів США, пені 33, 94 долари США та процентів за підвищеною процентною ставкою 22, 23 долари США, а всього разом 16\~864, 76 долари США. Вказана сума суттєво вища від суми кредиту, яку отримав Відповідач, а саме: 9713 доларів США. Зазначене свідчить, що Позивачу шкода не заподіяна. Суд не надає оцінку висновку експерта №\~1.1.-146/16 від 18.07.2016 за результатами судової почеркознавчої експертизи, оскільки у судовому засіданні Сторони не оспорювали факту підписання Кредитного договору та додатків до нього. У той же час звертає увагу, що Додатковий договір № 1 до Кредитного договору від 04.08.2008 року, яким збільшувалася ставка процентів за користування коштами з 12% до 14% та визначався період її нарахування з 16.08.2008 року, тобто на п`ять днів раніше, ніж це було передбачено у Графіку сплати ануїтетних платежів у новій редакції від 01.08.2008 року об`єктом експертного дослідження не був. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У договірних відносинах між Сторонами діє принцип свободи договору за яким Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Однак, така свобода не є абсолютною, дії сторін Договору мають здійснюватися з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 628 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Уклавши договір, Сторони вправі змінювати його умови, однак, такі зміни вносяться при взаємній згоді Сторін та з обов`язковим дотримання загальних засад цивільного законодавства. Кожна зі Сторін Договору має бути обізнана щодо своїх обов`язків та прав. Зміни, які вносяться до Договору, породжують нові чи додаткові права та обов`язки для Сторін, або змінюють їх. Такі зміни викладаються у письмовій формі та оформлюються додатковими угодами чи у виді інших документів (додатків, додаткових договорів, тощо). Зміни до Договору, які є невід`ємними його частинами і складають цілісність договірних відносин мають бути послідовними, логічними, взаємопов`язаними, чіткими та зрозумілими для кожної зі Сторін. За змістом частин першої -третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного судочинства. При здійснені своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб, та не допускається зловживання своїм правом. У ситуації,\~що є\~предметом даного\~спору,\~відсутність Графіку сплати\~ануїтетних платежів,\~викладеного з\~урахуванням змін,\~внесених Додатковим\~договором №\~1\~від 04.08.2008\~до Кредитного\~договору, призвело як і до невизначеності погашення кредиту Відповідачем у період з 16.08.2008 року до 21.02.2009 року, так і до фактичного нарахування Позивачем, усупереч умовам Додаткового договору №\~1, 14% процентної ставки за користування кредитними коштами раніше, ніж це погоджувалося Сторонами. Відтак, є очевидно, що все це вплинуло і на правильність визначення суми заборгованості Відповідача перед Позивачем. З огляду\~на це,\~Суд не\~надає оцінку\~виконанню Позивачем\~умов Договору\~у період\~з 21.02.2009\~року і\~до 21.07.2015\~року,\~оскільки не\~доведено Стороною\~Позивача належними доказами, що до цього періоду нарахування процентів по договору та визначення розміру заборгованості за кредитом було у відповідності до умов Договору. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк» у зв`язку з їх необгрунтованістю та недоведеністю.

Outcome: dismissed