Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 29.06.2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Кмитівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області 29 червня 2013 року, актовий запис № 1. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось не вдалим, сторони мають різні погляди на життя. З відповідачем припинили фактичні відносини, як подружжя, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначила, що їх сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить її інтересам, відновлення сімейних відносин є недоцільним. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 30.11.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. До суду відповідач направив заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, а розгляд справи просив здійснювати за його відсутності. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29 червня 2013 року виконавчим комітетом Кмитівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, актовий запис № 1 і вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 29.06.2013 (а.с.3). Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, про що подав заяву. Враховуючи вищевикладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції №0.0.1888599318.1 від 30.10.2020 року (а.с. 6). Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 420,40 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved