Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

«І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача». Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у позові зазначив, що [PERSON] звернувся до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 16.08.2016 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Згідно п. 1.1.7.11 Договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Обов`язки, передбачені договором, [PERSON] не виконує, тому станом на 11.04.2019 має заборгованість в розмірі 12262 грн. 54 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 5529 грн. 32 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 2065 грн. 91 коп., нарахована пеня за прострочене зобов`язання в сумі 3507 грн 19 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 100 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн, штраф (процентна складова) в сумі 560 грн 12 коп. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив. У відзиві [PERSON] позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, оскільки позивачем не надано належних доказів в підтвердження того, що на час укладення договору між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків, а також штрафів і пені за невиконання зобов`язання. «ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи». Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечив. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності. «ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин». [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (в подальшому назву змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету- заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16.08.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач видав відповідачу картку для обслуговування карткового рахунку та перерахував кредитні кошти на вказаний рахунок, що підтверджується банківською випискою по картковому рахунку відповідача, довідкою про видані кредитні картки. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] користувався наданою йому кредитною карткою шляхом зняття готівкових коштів з картки, здійснення платежів, однак повернення коштів здійснював не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі копіями анкети-заяви [PERSON] від 16.08.2016 року, довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про надані [PERSON] кредитні картки, випискою з основної карки [PERSON] «ІV. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення». Суд не може взяти до уваги в якості належного доказу в підтвердження вимог про стягнення з [PERSON] пені, комісії та штрафу витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг як невід`ємну частину спірного договору, положеннями яких передбачено відповідальність у виді відсотків, пені та штрафу за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання з огляду на наступне. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомився відповідач і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету від 16.08.2016 року, а також те, що вказані документи на момент отримання [PERSON] кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема щодо сплати пені і штрафів, розміри і порядок нарахування останніх. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 встановлено, що Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» могли неодноразово змінюватися самим Банком з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Вказаною Постановою також передбачено, що відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наданий АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. «V. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи» Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 5529,32 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2065,91 грн. ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу задоволенню не підлягають з огляду на наступне. На підтвердження позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] пені, штрафу позивач надав витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які визнані судом неналежними доказами. Інших доказів в підтвердження цих позовних вимог позивачем не надано. Враховуючи, що позивач не надав належних доказів в підтвердження обов`язку відповідача сплатити 3507 грн 19 коп. пені за прострочене зобов`язання , 100 грн. 00 коп нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина), 560 грн.12коп. штрафу (процентна складова), суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] підлягає задоволенню частково. «V Норми права, які застосував суд». Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. «VI. Розподіл судових витрат між сторонами» Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено на 61,94% (7595,23х100:12262,54), а тому з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1189грн 86 коп. (1921х61,94:100).

Outcome: partial