Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

КС «Метроном» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, зазначивши, що 02.07.2012 року між [PERSON] та КС «Метроном» було укладено кредитний договір № К171/12, відповідно до якого КС «Метроном» видала [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 21500,00 грн., строком до 02.09.2012 року з виплатою 36 % річних. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором від 02.07.2012 року між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено Договір поруки № К171/12 від 02.07.2012 року. Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов договору, чим утворив заборгованість станом на 14.07.2015 року в розмірі 38794,46 грн., в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить, розірвати кредитний договір № К171/12 від 02.07.2012, стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 02.07.2012 року у розмірі 38794 грн. 46 коп. Представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилася, однак, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися, повідомлення про причини своєї неявки та заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надіслали, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до кредитного договору № К171/12 від 02.07.2012 року [PERSON] спілка «Метроном» зобовязується надати [PERSON] кредит у сумі 21500 грн. 00 коп., цільове призначення кредиту - споживчі цілі, строком на два місяці з 02.07.2012 року по 02.09.2012 року, зі сплатою 36% річних від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом, з обовязком позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку дії договору, тобто до 02.09.2012 року, при цьому згідно п. 3.3. сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невідємною частиною договору, у разі несвоєчасного надходження планового платежу даний кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком, і тоді ставка за таким кредитом встановлюється у розмірі 72% річних. (а.с. 4). Згідно графіку розрахунків, який узгоджений сторонами і є невідємною частиною кредитного договору № К171/12 від 02.07.2012 року, періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом наступна: 02.08.2012 року до сплати 11407,37 грн., в тому числі нарахованих процентів в сумі 657,37 грн.; 02.09.2012 року до сплати 11407,37 грн., в тому числі нарахованих процентів в сумі 657,37 грн., всього до сплати 22814,74 грн. (а.с. 5). Видатковий касовий ордер № 478 від 02.07.2012 року вказує, що [PERSON] отримав 21500,00 грн., згідно договору кредиту ОФ Дксп № К171/12 від 02.07.2012 (а.с. 12). Зміст договору поруки № К171/12 від 02.07.2012 року, укладеного між [PERSON] спілкою «Метроном» як кредитором та [PERSON] як поручителем, вказує на те, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязаннях боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № К171/12 від 02.07.2012 року, при цьому згідног п. 5.1. даний договір поруки продовжує діяти протягом трьох років з дня закінчення строку кредитного договору. (а. с. 7). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] спілка «Метроном» 02.07.2012 року уклала з відповідачем [PERSON] кредитний договір № К171/12 строком дії на два місяці, починаючи з 02.07.2012 року (з дати отримання кредиту) по 02.09.2012 року, зі сплатою 36 % річних від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом, з обовязком позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку дії договору, тобто до 02.09.2012 року, згідно узгодженого сторонами графіка розрахунків двома платежами: 02.08.2012 року та 02.09.2012 року, а у разі несвоєчасного надходження планового платежу, даний кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком, і тоді ставка за таким кредитом встановлюється у розмірі 72% річних, при цьому, з метою забезпечення виконання умов данного договору, 02.07.2012 року позивач уклав договір поруки № К171/12 з [PERSON], який зобовязався перед позивачем відповідати по зобовязаннях боржника [PERSON], що виникають з умов кредитного договору № К171/12 від 02.07.2012 року, при цьому згідног п. 5.1. відповідний договір поруки продовжує діяти протягом трьох років з дня закінчення строку кредитного договору. Зміст вимог щодо погашення заборгованості за кредитним договором № К171/12 від 02.07.2012 року вказує, що відповідачам було запропоновано здійснити дострокове погашення кредиту з метою досудового врегулювання спору, при цьому боржник [PERSON] отримав відповідну вимогу 04.03.2013 року, а поручитель [PERSON] отримав вимогу 11.03.2013 року. (а. с. 10, 11). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № К171/12 від 02.07.2012 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] спілкою «Метроном» в період з 03.07.2012 року по 14.07.2015 року становить 38794 грн. 46 коп., в тому числі: прострочена заборгованість по основному боргу в сумі 21000 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по відсотках в сумі 17794 грн. 46 коп., при цьому з данного розрахунку вбачається, що позичальник здійснював періодичні сплати за своїми зобовязаннями, починаючи з періода з 01.10.2012 по 24.10.2012, тобто після закінчення дії відповідного договору. Разом з тим, в данному розрахунку зазначено, що в період з 01.10.2012 року по 24.05.2013 року було сплачено всього 5680 грн. 00 коп. суми процентів та 01.06.2013 року було сплачено 500 грн. 00 коп. суми тіла кредиту. (а. с. 9). Таким чином із наданих суду доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобовязань перед позивачем згідно умов кредитного договору № К171/12 від 02.07.2012 року, в силу чого сплата за користування таким кредитом, який є з підвищеним ризиком, становить не 36% річних, а становить 72% річних, оскільки позичальник не сплатив вчасно перший платіж, що було узгоджено сторонами при укладанні відповідного договору, а відтак на день припинення дії відповідного договору [PERSON] повинен сплатити [PERSON] спілці «Метроном» не 22814 грн. 74 00 коп., як те було передбачено узгодженим графіком розрахунків, а повинен сплатити 24080 грн. 00 коп., що складається із основної суми кредиту в розмірі 21500 грн. 00 коп., та суми нарахованих процентів, виходячи із процентної ставки 72% річних, в розмірі 2580 грн. 00 коп. ( 21500 х 72 ? 100 ? 12 х 2 = 2580), при цьому позичальником після закінчення строку дії договору було сплачено та прийнято і зараховано позивачем 500 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту та 5680 грн. 00 коп. в рахунок погашення процентів за користування кредитом. Суд звертає увагу на те, що суду не надано жодного належного та допустимого доказу того, що кредитний договір № К171/12 від 02.07.2012 року продовжує свою дію після 02.09.2012 року, тобто після дати припинення дії вказаного договору, в силу чого, позиція позивача щодо визначення суми заборгованості по данному кредитному договорі шляхом застосування п. 3.1. та п. 3.7 договору до правовідносин, що виникли після закінчення строку дії відповідного договору є помилковою, оскільки після закінчення строку дії договору припиняють діяти і окремі його умови, в тому числі щодо нарахування процентів за користування таким кредитом, що не виключає застосування до відповідних правовідносин правового механізму, передбаченого нормами [PERSON] 51 ЦК України, в тому числі норми ст. 625 ЦК України, однак позивач в обгрунтування своїх позовних вимог не застосовує норму ст. 625 ЦК України, що з огляду на додержання судом принципу диспозитивності, унеможливлює суд самостійно застосувати до відповідних спірних правовідносин вказану норму законодавства. А відтак, оцінюючи надані суду докази, суд не погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості в частині визначення загальної суми вимог, які розраховані із застосуванням умов договору щодо нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку дії такого договору

Outcome: partial