Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

КЖРЕП № 2 звернулося до суду з позовом до відповідача про виселення [PERSON] з неповнолітніми дітьми з кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, зобов'язати [PERSON] звільнити займане нею жиле приміщення кімнату [ADDRESS] у 3 - денний строк з моменту набрання законної сили рішення суду. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до розпорядження Комсомольської міської ради № 611-р від 06.09.2006 р. було видане 18.09.2006 р. ордер № 66 серія «Г» [PERSON] на право зайняття з сім»єю кімнати [ADDRESS] , [PERSON] з неповнолітньою донькою [PERSON], 1999 р.н. зареєструвалися за зазначеною адресою 20.09.2006 р. В зв'язку з тим, що наймачі не проживали в зазначеній кімнаті, на підставі звернення [PERSON] Комсомольським міськвиконкомом було прийнято рішення про надання для тимчасового проживання на підставі договору зазначеної кімнати відповідачу. 29.11.2012 р. КЖЕП № 2 було укладено договір про тимчасове проживання в спірному жилому приміщенні [PERSON] з 26.11.2012 р. по 30.06.2013 р. , термін дії договору було продовжено на строк до 31 грудня 2013 року . Листом № 3 від 03.01.2014 р. було повідомлено [PERSON] про те, що договір продовжуватися не буде, також їй було вручено попередження про звільнення приміщення в 10 - денний строк та внесення плати за весь час проживання в спірному жилому приміщенні. Крім того, до них звернулась [PERSON], яка надала свідоцтво про право власності на кімнату [ADDRESS], згідно якого спірне жиле приміщення належить [PERSON] та її неповнолітнім дітям. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнала , посилаючись на те , що в неї та її неповнолітніх дітей не має іншого житла, при цьому зазначила, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де проживають її батьки . Просила не виселяти її з дітьми із спірного жилого приміщення до настання весни. Підтвердила, що дійсно неодноразово отримувала попередження про необхідність звільнення спірного жилого приміщення і має велику заборгованість за проживання в ньому. Виконкомом Комсомольської міської ради їй , як одинокій матері пропонувалось інше жиле приміщення в гуртожитку по [ADDRESS], але її не влаштували умови проживання в цьому гуртожитку, оскільки в неї двоє малолітніх дітей та сусіди, що проживають в тій секції . Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] не заперечував проти позову КЖЕП №2 і просив задовольнити позов в повному обсязі , посилаючись на те , строк дії договору за яким відповідач проживала в спірному жилому приміщенні давно сплинув , договір не є чинним і у відповідача та її дітей відсутні будь - які правові підстави для проживання в спірному жилому приміщенні , тим більше її проживання в цьому приміщенні порушує права [PERSON] та її неповнолітніх дітей , яким воно належить на праві власності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS], в якому розташована кімната, перебуває на балансі КЖРЕП №2, згідно рішення виконкому Комсомольської міської ради № 261 від 30.11.1998 р. (а.с. 6). На підставі ордеру № 66 серія Г від 18.09.2006 р. [PERSON] надано в користування кімнату [ADDRESS] (а.с.4) . Відповідно до довідки КЖРЕП № 2, в спірній кімнаті зареєстровані [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Відповідно до повідомлення Комсомольської міської ради виконавчого комітету від 15.11.2012 р. [PERSON] було запропоновано укласти договір тимчасового проживання в кімнаті [ADDRESS] на строк до 31.06.2013 р. з умовою зобов'язати її звільнити тимчасово займане приміщення при поверненні основного наймача (а.с.7). Відповідно до договору про тимчасове проживання в жилому приміщенні в будинку [ADDRESS] від 26.11.2012 р. КЖЕП № 2 уклало договір з [PERSON] в якому зазначено , що КЖЕП № 2 передає в користуванні [PERSON] кімнату [ADDRESS] Полтавської області строком з 26.11.2012 р. по 31.06.2013 р. , даний строк було продовжено до 31.12.2013 р. відповідно до додаткової угоди до зазначеного договору (а.с. 8,9, 11). Відповідно до заяв та повідомлень [PERSON] зверталась до виконавчого комітету Комсомольської міської ради про надання їй кімнати в гуртожитку, але їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю вільних приміщень (а.с.10 - 12). Відповідно до заяви [PERSON], остання звернулась до КЖЕП № 2 з проханням розірвати договір на тимчасове проживання [PERSON] та про звільнення нею займаної кімнати . Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить кімната [ADDRESS], аналогічні відомості містяться також в технічному паспорті на зазначену кімнату (а.с. 14-16). [PERSON] було попереджено про звільнення спірної кімнати в зв'язку з закінченням терміну дії договору під розпис , що підтверджується відповідними попередженнями (а.с.19). Відповідно до актів від 24.01.2014 р., 12.03.2014 р., 07.05.2014р. було встановлено , що [PERSON] відмовляється звільняти кімнату [ADDRESS] (а.с.20-25). Договір найму (оренди) - це договір за яким одна сторона наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України). Договір найму має тимчасовий характер, навіть якщо договір укладено без зазначення строку, тобто такий договір є строковим договором, він укладається на строк, обумовлений сторонами і встановлений договором. Договір найму може бути припинений шляхом: відмови наймодавця (ст. 782 ЦК України), розірвання на вимогу наймача (ст. 784 ЦК України) чи наймодавця (ст. 783 ЦК України), Згідно ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. За таких обставин, суд вважає, що позов КЖЕП №2 обґрунтований і підлягає до задоволення частково, саме в частині виселення відповідача з неповнолітніми дітьми із спірного жилого приміщення, вимоги щодо зобов»язання [PERSON] звільнити займане нею жиле приміщення у триденний строк з моменту набрання законної сили рішення суду не ґрунтуються на законі. Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладені судом на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial