Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Кредитна спілка «Орізон» звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 69636,96 грн. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 31 липня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №23, відповідно до якого позивач зобовязувався надати відповідачу кредит на інші потреби в сумі 6000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Кредит був наданий строком на 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту, 31.07.2013 р. до 31.07.2014 р. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Плата за користування кредиту становила 72% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобовязання, передбачені кредитним договором виконав, що підтверджується видатковим касовим ордером №110 від 31.07.2013 р. Відповідач свої зобовязання виконав не в повному обсязі, відтак кредитна спілка звертається в суд для захисту свого особистого майнового права та інтересу. Зазначає, що відповідачем лише частково сплачено нараховані відсотки за користування кредитом. За період користування кредитними коштами з 31.07.2013 по 31.07.2018 р. відповідачем сплачено кошти в сумі 1200 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами. Станом на 31.07.2018 р. відповідач заборгував позивачу кошти в розмірі 69636,96 грн., з них 20043,31 грн. залишок нарахованих відсотків, 5855,07 грн. залишок тіла кредиту, 47738,58 нарахованої та несплаченої пені. Просить стягнути вказану заборгованість з відповідача. Ухвалою суду від 17.09.2018 р. у справі відкрито провадження. Провадження у справі не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Справа перебувала в провадженні судді Галицького районного суду м.Львова Лялюка Є.Д. Розпорядженням керівника апарату Галицького районного суду м.Львова №115 від 22.10.2018 р. призначено автоматизований розподіл судових справ, що перебували у провадженні судді Лялюка Є.Д. Дана справа передана в провадження судді Радченка В.Є. 22.10.2018 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Представник позивача в судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за адресою реєстрації. Конверт із вмістом судової повістки повернувся до суду за закінченням термінів зберігання. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення\~у поштовому\~повідомленні відмітки\~про відмову\~отримати судову\~повістку чи\~відмітки про\~відсутність особи\~за адресою\~місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~що зареєстровані\~у встановленому\~законом порядку,\~якщо ця\~особа не\~повідомила суду\~іншої адреси.\~Тому,\~відповідач, в силу п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача та відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 31 липня 2013 року між кредитною спілкою «Орізон» та [PERSON] було укладено кредитний договір №23. Згідно кредитного договору позивач зобовязувався надати відповідачу кредит у сумі 6000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Кредит використовувався на комерційні цілі: придбання, будівництво, ремонт, реконструкція житла. П. 2.1. кредитного договору №23 від 21.07.2012 р. передбачено, що кредит був наданий строком на 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту, 31.07.2013 р. до 31.07.2014 р. Згідно з п.2.3. відповідач зобовязалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 договору. П. 3.1 вказаного договору передбачено, що плата за користування кредитом є фіксованою і становить 72 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позивач повність виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим ордером №110 від 31.07.2013 р.. Про те, відповідач не повернув отриманий кредит встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором. Як вбачається із наданої в матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж [PERSON]\~ був здійснений 08.06.2015 р. У зв'язку із невиконанням умов кредитного договору, 06.08.2015 р., 20.01.2016 р., 15.11.2017 р., 31.07.2018 р. на адресу [PERSON]\~ кредитною\~спілкою направлено вимоги про усунення порушення кредитних зобов'язань. Проте відповідач наявний борг не погасила. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Як вбачається із наявних в матеріалах справи довідок розрахунків заборгованості, які суд приймає до уваги, у відповідача станом на 31.07.2018 року виникла заборгованість у сумі 69636,96 грн., з них 20043,31 грн. залишок нарахованих відсотків, 5855,07 грн. залишок тіла кредиту, 47738,58 нарахованої та несплаченої пені. Згідно ст.ст. 525, 526, 530\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Судом встановлено, що [PERSON]\~ прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобовязань, в судове засідання не зявилася та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь держави понесені судові витрати в розмірі 1762 грн. Позивач судовий збір не сплачував, оскільки разом з позовною заявою подавав клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке судом прийнято до уваги.

Outcome: approved