Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1.30.03.2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулася з позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі відповідач) з вимогою про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, а також витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Позов обґрунтувала тим, що постановою Львівського апеляційного суду у справі № 448/2047/18 від 22.04.2020 року рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15 липня 2019 року було частково змінено, відповідно до даної постанови було стягнуто з відповідача на користь позивачки суму страхового відшкодування в розмірі 34 859 гривень 18 копійок, з яких: 34 179 гривень 44 копійок для утримання [PERSON] та 679 гривень 74 копійок для утримання [PERSON] ; пеню в розмірі 11408 гривень 61 копійки, інфляційні втрати в розмірі 2469 гривень 44 копійок та три проценти річних в розмірі 971 гривні 28 копійок, та визначилося, що загальний розмір стягнення становив 49708 гривень 51 копійку за період з 03.04.2018 року по 07.03.2019 року та витрати на правову допомогу в розмірі 8691,20 грн. Вказує, що 15 травня 2020 року на рахунок позивача надійшло 58 921,26 грн., з яких: 34 859,18 грн. страхове відшкодування, 24 062,08 грн. пеня, 3 % річних, інфляційні, витрати на правову допомогу за період з 03.04.2018 року по 07.03.2019 року. 2.\~Також вказує,\~що листом\~від 26.11.2019\~року МТСБУ\~повідомило позивачку\~про прийняття\~рішення щодо\~здійснення регламентної\~виплати по\~витратах на\~спорудження пам`ятника\~в розмірі\~30\~000,00\~грн.\~припиняється до\~дати,\~коли МТСБУ\~стане відомо\~про набрання\~рішенням в\~цивільній справі\~законної сили.\~Зазначає,\~що 15\~травня 2020\~року на адресу\~МТСБУ направлено\~вимогу про\~виплату страхового\~відшкодування щодо\~витрат на\~спорудження пам`ятника\~-\~30\~000,00\~грн.\~та моральної\~шкоди \~11\~938,82\~грн.\~(сума\~в межах\~страхового ліміту),\~адже 90\~ денний\~строк на\~прийняття рішення\~страховій справі\~було пропущено\~(сплив\~строку був\~07.01.2020\~року).\~24\~червня 2020\~року на банківський рахунок позивача надійшло 42 800 грн. (витрати на спорудження пам`ятника і моральна шкода). 3.\~Покликається на\~те,\~що Мостиським\~районним судом\~Львівської області\~та Львівським\~апеляційним судом\~у справі\~№ 448/2047/18\~було встановлено,\~що з\~моменту отримання\~МТСБУ заяви\~про виплату\~страхового відшкодування\~та до\~дати подання\~позову минуло\~більше 90\~днів,\~а потерпілі\~не отримали\~належного страхового\~відшкодування.\~Зважаючи на\~те,\~що з\~моменту отримання\~МТСБУ заяви\~про виплату\~страхового відшкодування\~та до\~дати подання\~минуло більше\~90\~днів,\~МТСБУ на\~підставі п.36.5\~Закону зобов`язане\~сплатити потерпілим\~пеню за\~кожен день\~прострочення виплати\~страхового відшкодування\~з розрахунку\~подвійної облікової\~ставки НБУ.\~Зазначає те,\~що,\~постановою Львівського\~апеляційного суду\~від 22.04.2020\~року з\~МТСБУ стягнуто\~34\~859,18\~грн.\~страхового відшкодування\~та 14848,\~33\~грн.\~штрафних санкцій\~за період\~з 03.04.2018\~року по\~07.03.2019\~року,\~виплата була\~проведена 15.05.2020\~року,\~тому,\~стверджує,\~що з\~відповідача слід\~стягнути пеню,\~3%\~річних,\~інфляційні втрати\~за період\~з 08.03.2019\~року по\~14.05.2020\~року включно\~у розмірі\~14996,47\~грн.,\~з яких:\~пеня \~12\~340,20\~грн.,\~три відсотки\~річні -\~1243.471\~грн.,\~інфляційні втрати\~ 1412,80\~грн., за період, який не охоплений Постановою Львівського апеляційного суду у справі №448/2047/18 до дня фактичного виконання відповідачем судового рішення 15 травня 2020 року. Крім того зазначає, що з відповідача слід стягнути пеню, 3 % річних, інфляційні втрати за період з 08.01.2020 по 23.06.2020 року у розмірі 5326.48 грн., з яких: пеня 3874,22 грн., три відсотки річні 590,99 грн., інфляційні втрати 861,27 грн. за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за спорудження пам`ятника та моральної шкоди. 4.\~28.04.2021 року представник відповідача подав на електронну адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. Покликається на те, що предметом даного спору є стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, в цьому випадку позивач не звільняється від сплати судового збору. Вказує, що позовна заява подана [PERSON] за місцем проживання позивачки з порушенням територіальної підсудності. Щодо позовних вимог зазначає, що відповідно до п.2.1. ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Зазначає, що відповідно до п.36.2. страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Абзацом 4 п.36.2. ст.36 Закону встановлено що, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Провадження у справі № 448/2047/18 за позовом [PERSON] до МТСБУ про стягнення страхового відшкодування відкрито 11.02.2019 р. і постановою Львівського апеляційного суду від 22.04.2020 р. у цій справі ухвалено остаточне рішення, яким стягнено з МТСБУ на користь позивачки кошти в розмірі 34859,18 грн. страхового відшкодування і штрафні санкції. Таким чином, позивачем безпідставно заявлений зазначений позов про стягнення пені, трьох процентів річних і інфляційних втрат за цей період. Крім того, зазначає, що відносно штрафних санкцій за несвоєчасну виплату відшкодування на спорудження пам`ятника і моральної шкоди в розмірі 5326,48 грн., то в даному випадку слід керуватися абзацом 5 п.36.2 ст.36 Закону, згідно з яким у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з підпунктом 33.1.4. п.33.1. ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Як зазначено у позовній заяві, товарний чек про оплату пам`ятника долучено до страхової справи 09 жовтня 2019 р., тобто майже через два роки після ДТП від 06 грудня 2017р., а отже строк прийняття рішення про здійснення регламентної виплати та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Стверджує, що МТСБУ, виплативши відшкодування 24 червня 2020р. жодним чином не порушив строків, встановлених Законом для виплати відшкодування, а, отже, відсутні підстави для застосування в цьому випадку штрафних санкцій. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, понесену позивачем в розмірі 7000,00 грн., зазначає, що до позовної заяви не долучено договору про надання правничої допомоги, а також відсутні докази, які б вказували на обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Крім цього, зазначений у позовній заяві розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і ціною позову. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. 5. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. 6. Згідно із ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 7. Як зазначено у ч. 5 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. 8. Згідно вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. 9. Крім того, згідно вимог ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). 10. Судом встановлено, що представник відповідача скерував на електронну адресу суду відзив на позовну заяву, проте, всупереч вимогам закону, такий не скріплений його електронним підписом. Крім того, всупереч зазначеним вимогам, представником відповідача не надано суду доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих документів. 11.Враховуючи наведені норми та встановлені судом обставини, суд, поданий всупереч вимогам закону відзив до уваги не приймає. ІІ. Позиція учасників справи. 12.\~Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача [PERSON] подав клопотання, в якому просить суд розгляд справи проводити у їх відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. 13.\~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 14.Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 15.\~Ухвалою суду від 01.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. 16. 06\~грудня 2017\~року на автодорозі Львів Шегині (49км+300м), що у м. Судова Вишня Мостиського району Львівської області, мала місце дорожньотранспортна пригода, під час якої автомобіль марки «Mercedes - Benz Sprinter», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих травм номер на місці пригоди. 17. 29.12.2017 року на адресу відповідача було надіслано Заяву про виплату страхового відшкодування на користь позивача, загальна сума якого становила 162\~100,39 грн. 18. 01.08.2018 року відповідачем було прийнято рішення та виплачено страхове відшкодування частково у розмірі 123\~202,00 грн. (витрати на поховання, відшкодування для утримання дітей загиблого у зв`язку з втратою годувальника). 19. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 15 липня 2019 року у справі №448/2047/18 стягнуто з МТСБУ на користь [PERSON] страхове відшкодування: пеню, інфляційні втрати, три проценти річних, та понесених нею витрат на професійну правничу допомогу. 20. Постановою Львівського апеляційного суду у справі № 448/2047/18 від 22.04.2020 року рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15 липня 2019 року змінено та визначено, що загальний розмір стягнення яке підлягає стягненню з Моторного (транспортного) страхового бюро України у користь [PERSON] становить 49 708 гривень 51 копійку за період з 03.04.2018 року по 07.03.2019 року. Відповідно до даної постанови було стягнуто з відповідача на користь позивачки суму страхового відшкодування в розмірі 34 859 гривень 18 копійок, з яких: 34 179 гривень 44 копійок для утримання [PERSON] та 679 гривень 74 копійок для утримання [PERSON] ; пеню в розмірі 11408 гривень 61 копійки, інфляційні втрати в розмірі 2469 гривень 44 копійок та три проценти річних в розмірі 971 гривні 28 копійокта витрати на правову допомогу в розмірі 8691,20 грн. 21. 15.05.2020 року на рахунок позивача надійшло згідно судового рішення 58\~921,26 грн. за період 03.04.2018 року по 07.03.2019 року. 22.\~09\~жовтня 2019\~року до матеріалів страхової справи долучено товарний чек на пам`ятник від 20.09.2019 року на суму 30 000 грн. 23. Листом від 26.11.2019 року МТСБУ повідомило, що прийняття рішення щодо здійснення регламентної виплати по витратах на спорудження пам`ятника припиняється до дати, коли МТСБУ стане відомо про набрання рішенням в цивільній справі законної сили. 24.\~15\~травня 2020\~року на адресу МТСБУ направлено вимогу про виплату страхового відшкодування щодо витрат на спорудження пам`ятника 30 000,00 грн. та моральної шкоди 11 938,82 грн. 25. 24\~червня 2020\~року на банківський рахунок позивача надійшло 42 800 грн. (витрати на спорудження пам`ятника і моральна шкода). V. Застосоване судом законодавство та висновки суду. 26. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 27. Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. 28.За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. 29.Як визначено в Постанові Верховного суду від 4 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавала шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. 30.Отже, внаслідок вказаної ДТП у відповідача виникло деліктне зобов`язання щодо відшкодування шкоди, завданої забезпеченим транспортним засобом, яку стягнуто із відповідача на підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області та Постанови Львівського апеляційного суду. 31.Прострочення виконання грошового зобов`язанням тягне за собою відповідальність, передбачену законом або договором. 32.Статтею 20 Закону України «Про страхування»\~встановлено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. 33.Статтею 992 Цивільного кодексу\~встановлено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. 34.Статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачений порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком та порядок його виплати. 35.Так, страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. 36.Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32\~та/або\~37\~цього\~Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. 37.Згідно п. 36.5\~ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. 38.Відповідно до\~ст. 624 ЦК України\~якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. 39.Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 40.Виходячи із положень зазначеної норми та постанови Верховного Суду України від 15 листопада 2010 року по справі №4/720, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. 41.Постановою Верховного суду України від 01.10.2014 року по справі №6-113/цс14, викладена правова позиція №113цс14, згідно якої за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. ЦПК України встановлено, зокрема: 42.\~Положеннями статтей\~15,\~16 ЦК,\~статтею 4 ЦПК\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 43. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81); 44. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); 45. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); 46. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); 47. У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 48. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 49. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 50. Згідно із ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI Висновок Суду. 51. З урахуванням встановлених фактичних обставин, та вищенаведених вимог закону, Суд приходить до переконання, що між сторонами спору виникло грошове зобов`язання, яке відповідачем було виконано на підставі судового рішення про стягнення виплат страхового відшкодування, а також в добровільному порядку здійснено виплату витрат на спорудження пам`ятника та моральну шкоду. Проте, така виплата була проведена відповідачем несвоєчасно та здійснена із простроченням, а тому, незалежно від її проведення, відповідач як боржник, внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання несе майнову відповідальність перед позивачем у виді пені за кожен день прострочення виплат, а також з відповідача підлягають стягненню матеріальні втрати позивача (індекс інфляції та три проценти річних від простроченої суми) від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсація за користування утримуваними ним коштами. 52.Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню. 53.Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 20\~322,95 грн., з яких, пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 16 214 гривні 42 копійки, три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі - 1834 гривні 46 копійок, інфляційні втрати у розмірі - 2274 грн. гривні 07 копійок, виходячи з наступного розрахунку. 54. Розмір заборгованості відповідача МТСБУ перед позивачем за прострочення виплати страхового відшкодування, який виплачений згідно судового рішення складає за період з 08.03.2021 року по 14.05.2020 року в розмірі 14 996 грн. 47 коп. (період, який не охоплений постановою Львівського апеляційного суду до дня фактичного виконання рішення суду), з яких: 54.1.\~пеня 12 340 грн. 20 коп.; 54.2. три відсотки річних - 1243 грн. 47 коп.; 54.3. інфляційні втрати - 1412 грн. 80 коп. 55. Крім цього, розмір заборгованості відповідача МТСБУ перед позивачем за період з 08.01.2020 року по 23.06.2020 року за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за спорудження пам`ятника та моральної шкоди (за період з 08.01.2020 року по 23.06.2020 року) становить 5326 грн. 48 коп., з яких: 55.1.\~пеня - 3874 грн. 22 коп.; 55.2. три відсотки річні - 590 грн. 99 коп.; 55.3. інфляційні втрати - 861 грн. 27 коп. 56. З урахуванням встановлених фактичних обставин, та вищенаведених вимог закону, Суд приходить до переконання, що, позивачкою надано докази на підтвердження своїх вимог щодо несвоєчасної виплати відповідачем грошового зобов`язання. 57. Також, Суд приймає до уваги розрахунки суми, надані позивачкою, яка підлягає стягненню, оскільки, такі проведені належним чином, з дотриманням вимог закону та приходить до висновку про доцільність їх задоволення в повному обсязі. 58. Відповідач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача. VIІ. Судові витрати. 59.Відповідно до ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі. 60.Статтею 137 ЦПК\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 61.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 62.Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 63.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5\~ст.137 ЦПК). 64.З матеріалів справи встановлено, що заявляючи вимогу про стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7\~000,00 грн., позивачка на підтвердження понесення таких витрат долучила: ордер адвоката, детальний опис наданих послуг на загальну суму 6000 грн., в якому зазначено: найменування послуги, кількість витраченого часу адвоката на виконання певної роботи та її вартість, а також квитанцію про оплату позивачем правничих послуг на суму 6000, 00 грн. 65.Проаналізувавши вартість наданих адвокатом послуг правничої допомоги та докази, які є в матеріалах справи на підтвердження виконання ним вказаних в описі робіт, суд вважає, що розрахунок витрат на правничу допомогу є обґрунтованим на суму 6000 грн., а тому вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. підлягає до часткового задоволення, в розмірі, який підтверджується наданими доказами. 66. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. 67. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial