Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір поставки № АП-04-0025 від 22.03.2017. Згідно з п. 1.1 договору № АП-04-0025 від 22.03.2017 продавець зобовязувався передати у власність покупцеві, а покупець зобовязувався прийняти та оплатити насіннєвий матеріал (надалі «Товар») на загальну суму 45\~276,14 грн. Пунктами 2.1 3.3 договору № АП-04-0025 від 22.03.2017 визначено, що продавець зобовязувався поставити товар покупцеві у строк до 27.03.2017, а покупець зобовязувався оплатити його: не пізніше 30.03.2017 у сумі 9 055,23 грн.; не пізніше 05.11.2017 у сумі 36\~220,91 грн. Відповідно до п. 2.2 договору № АП-04-0025 від 22.03.2017 у випадку будь-якого порушення покупцем розділу 2 цього договору продавець має право відмовити у поставці товару та вважається, що строк оплати за товар, поставлений раніше, відповідно до умов цього договору настав. При цьому покупець зобовязаний оплатити в повному розмірі за поставлений товар на протязі 3 календарних днів з моменту предявлення вимоги продавцем. Датою виконання зобовязання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 2.5 договору). Згідно з п. 5.4 договору № АП-04-0025 від 22.03.2017 у випадку прострочення виконання зобовязань, передбачених розділом 2 даного договору, більше ніж 10 днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі пятнадцяти відсотків від ціни договору. Відповідно до п. 3.10 договору № АП-04-0025 від 22.03.2017 в разі прийняття товару без заявлених претензій, товар вважається прийнятим і покупець в майбутньому не може посилатись не недоліки товару. Пунктом 4.5 договору № АП-04-0025 від 22.03.2017 визначено, що підписання покупцем видаткової накладної підтверджує отримання ним всіх передбачених пунктом 4.3 цього договору документів, зокрема рахунку на оплату товару. Позивач виконав свої зобовязання за договором № АП-04-0025 від 22.03.2017 щодо поставки товару, що підтверджується видатковою накладною № АП-04-0024 від 28.03.2017 на загальну суму 45\~276,14 грн., підписаною відповідачем. Крім цього, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір поставки № АП-04-0024 від 22.03.2017. Згідно з п. 1.1 договору № АП-04-0024 від 22.03.2017 продавець зобовязується передати у власність покупцеві, а покупець зобовязувався прийняти та оплатити засоби захисту рослин (надалі «Товар») на загальну суму 38\~923,20 грн. У відповідності до п.п. 2.1, 3.3 договору поставки продавець зобовязувався поставити Товар Покупцеві у строк до 27.03.2017, а покупець зобовязувався оплатити його: не пізніше 30.03.2017 у сумі 7\~784,64 грн.; не пізніше 05.11.2017 у сумі 31\~138,56 грн. Відповідно до п. 2.5 договору № АП-04-0024 від 22.03.2017 у випадку будь-якого порушення покупцем розділу 2 цього договору продавець має право відмовити у поставці товару та вважається, що строк оплати за товар, поставлений раніше, відповідно до умов цього договору настав. При цьому покупець зобовязаний оплатити в повному розмірі за поставлений товар на протязі 3 календарних днів з моменту предявлення вимоги продавцем. Датою виконання зобовязання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 2.8 договору). Згідно з п. 5.4 договору № АП-04-0024 від 22.03.2017 у випадку прострочення виконання зобовязань, передбачених розділом 2 даного договору, більше ніж 10 днів винна сторона додатково сплачує потерпілій стороні за даним договором штраф у розмірі пятнадцяти відсотків від ціни договору. Відповідно до п. 3.11 договору № АП-04-0024 від 22.03.2017 в разі прийняття товару без заявлених претензій, товар вважається прийнятим і покупець в майбутньому не може посилатись не недоліки товару. Пунктом 4.5 договору № АП-04-0024 від 22.03.2017 визначено, що підписання покупцем видаткової накладної підтверджує отримання ним всіх передбачених пунктом 4.3 цього договору документів, зокрема рахунку на оплату товару. Позивач виконав свої зобовязання за договором № АП-04-0024 від 22.03.2017 щодо поставки товару, що підтверджується видатковою накладною № АП-04-0022 від 28.03.2017 на загальну суму 11\~968,00 грн. та видатковою накладною № АП-04-0023 від 28.03.2017 на загальну суму 26\~955,20 грн., що підписані відповідачем. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який станом на 28.03.2017 був торговим представником позивача, пояснив суду, що він дійсно поставив відповідачу насіння соняшнику та засоби захисту рослин за вищезазначеними договорами поставки, а також забрав у відповідача підписані ним договори для погодження їх позивачем. Також свідок [PERSON] повідомив, що через декілька днів після поставки відповідачу насіння соняшнику він, діючи не від імені позивача, а на свій ризик, звернувся до відповідача з проханням повернути поставлений товар (насіння соняшнику). Відповідач погодився і повернув [PERSON] поставлене насіння соняшнику без оформлення будь-яких додаткових документів. 24.07.2017 позивач направив відповідачу претензію від 18.07.2017 № 221, що підтверджується описом вкладення до цінного листа і фіскальним чеком про оплату послуг поштового звязку. Дана претензія була вручена адресату 27.07.2017, що підтверджується повідомлення оператора поштового звязку «Укрпошта», а також інформацією, що наявна на офіційному веб-сайті цього оператора поштового звязку у загальному доступі за штриховим ідентифікатором листа, зазначеним у фіскальному чеку 0216009392478. Отже з 28.07.2017 починає перебіг триденний строк виконання зобовязання покупця в повному обсязі, відповідно до п. 2.2 договору № АП-04-0025 від 22.03.2017 та п. 2.5 договору № АП-04-0024 від 22.03.2017. Проте, відповідач провів оплату за договором № АП-04-0024 від 22.03.2017 в розмірі 7\~784,64 грн. лише 28.08.2017, що підтверджується квитанцією від 28.08.2017 № 0.0.836630236.1, а решту сум за договорами сплатив 06.11.2017, що підтверджується квитанціями від 06.11.2017 на суму 31\~138,56 грн., від 06.11.2017 на суму 45\~276,14 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилом ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених\~\~змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною другою статті 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Посилання відповідача у судовому засіданні на те, що він особисто не отримував претензії позивача про сплату боргу, судом не беруться до уваги, оскільки спростовуються вищезазначеними доказами, а тимчасова відсутність відповідача за місцем проживання не спростовує факту направлення йому претензії. Твердження відповідача про відсутність у нього реквізитів для сплати вартості товару у звязку з ненаданням позивачем рахунку, суд визнає необґрунтованим, з огляду на положення п. 4.5 договору № АП-04-0025 від 22.03.2017 та п. 4.5 № АП-04-0024 від 22.03.2017 та наявність підписаних відповідачем накладних. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення штрафів в розмірі 12\~629,90 грн. за прострочення оплати поставленого товару більше, ніж на 10 днів, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а відтак позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви додано платіжне доручення від 15.08.2017 № 3183, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1600,00 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved