Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути зі [PERSON] на розрахунковий рахунок Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надмірно виплачені кошти адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у розмірі 8000 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 28.11.2019 року відповідач [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі наданих відповідачем документів відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, відповідачу та її сім`ї була призначена з 28.11.209 року допомога внутрішньо переміщеним особам у розмірі 2000 грн. щомісячно. Згідно з відомостями Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області [PERSON] разом з дітьми 20.12.2019 вибула з місця тимчасової реєстрації. Сума незаконно отриманих відповідачем коштів за період з 01.01.2020 року по 30.04.2020 року склала 8000 грн. З травня 2020 року допомога відповідачу не призначалася. Представник позивача Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради - Іванова Т.В., згідно заяви підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялася про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 28.11.2019 року відповідач [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 Управлінням була призначена відповідачу допомога з 28.11.2019 року у загальній сумі 2000 грн. щомісячно на сім`ю: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В подальшому на підставі відомостей Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області був встановлений факт того, що 20.12.2019 р. неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] вибули з місця навчання. З огляду на вказані обставини, позивачем було прийнято Рішення № 9 від 14.05.2020 було відмовлено [PERSON] у здійсненні виплат щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Особовий рахунок [PERSON] було закрито з 01.01.2020 р.. Відповідачу 09.06.2020 та 20.01.2021 було направлено вимоги про необхідність повернення зайво сплачених коштів. Як зазначається позивачем, залишок несплачених відповідачем коштів адресної допомоги складає 8000 грн. Згідно ст. 1212 ЦК України: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що матеріалами справи доведено, що відповідачем безпідставно отримана адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, сума якої на час розгляду справи складає 8000 грн., суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши кошти у вказаному розмірі з відповідача на користь позивача. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, вказані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved