Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до ДП «Мирноградвугілля» про забезпечення безоплатним вугіллям на побутові потреби, в якому зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . За життя чоловік забезпечувався відповідачем побутовим вугіллям безоплатно як пенсіонер підприємства. На її звернення із заявою про забезпечення безоплатним вугіллям на побутові потреби їй було відмовлено. Просила суд зобов`язати ДП «Мирноградвугілля» забезпечити її безоплатно вугіллям на побутові потреби у розмірі 5,9 тон за 2020 рік. ІІ. Позиції сторін, заяви (клопотання) учасників справи. У наданому відповідачем ДП «Мирноградвугілля» відзиві відповідач вимоги позову не визнав, зазначивши, що наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 08.08.2017 №551 (зміни від 08.04.2019 №164) були встановлені терміни виконання заходів з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля»: доробка підготовлених запасів - 28.12.2018, припинення роботи шахти та передача на ліквідацію - 29.03.2019. На виконання цього наказу підприємство здійснило заходи щодо скорочення чисельності, ВП «Шахта «Родинська» повністю припинив виробничу діяльність шахти з видобутку вугілля, у зв`язку з чим у підприємства відсутня можливість забезпечувати вуглеотримувачів побутовим паливом. Оскільки наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14.11.2019 №465 призначено замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації підприємства відповідача ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» і вирішене питання щодо передачі шахти на баланс цього підприємства, відповідач вважає, що на позивача розповсюджується норма статті 48 Гірничого закону України, де зазначено, що після ліквідації або консервації гірничодобувного підприємства питання забезпечення його пенсіонерів паливом на побутові потреби вирішується шляхом виділення на його придбання цільової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У задоволенні позовних вимог позивачу просили відмовити. В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи по суті сповіщені належним чином. Позивач просила справу розглянути за її відсутності. Від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність причин відсутності в судовому засіданні суду не надходило. Суд, врахувавши позиції сторін у справі та надані ними докази, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними в ній матеріалами. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11.12.2020 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, судовий розгляд якої призначено на 22.01.2021, відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву. 24.12.2020 судом отримано відзив ДП «Мирноградвугілля». 22.01.2021 через неявку представника відповідача розгляд справи відкладався на 09.02.2021. VI. Встановлені судом фактичні обставини. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22.12.2011 (а.с.14). [INFO] [PERSON] помер у с. Рівному Покровського району Донецької області (а.с.8). [PERSON] є пенсіонером з 01.09.2004 (а.с.7). Чоловік позивача [PERSON] з 12.11.1975 по 11.10.1977 працював кріпильником з ремонту підземним на шахті «Новатор» комбінату «Красноармійськвугілля»; з 11.10.1977 по 05.05.1979 - на шахті «Красноармійська - Капітальна» в/о «Красноармійськвугілля» кріпильником, прохідником підземним (з 27.03.1978 шахта «Новатор» комбінату «Красноармійськвугілля» перейменовано на ш/у ім. О.Г. Стаханова); з 10.11.1981 по 17.09.1986 - на шахті «Родинській» в/о «Красноармійськвугілля» кріпильником ремонту, звідки 17.09.1986 звільнений у зв`язку із переходом на пенсію (а.с.42-48). Позивач [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , не є абонентом Красноармійського управління з газопостачання та газифікації в приватному секторі з природного газу (а.с.9,10). 26.11.2020 позивачеві на її заяву надано відповідь від ДП «Мирноградвугілля» про те, що затримка в забезпеченні її паливом на побутові потреби зумовлена процесом ліквідації шахти «Родинська», та про те, що питання правонаступництва шахти не вирішено (а.с.12). V. Норми права, що регулюють спірні правовідносини. За змістом статті 43 Гірничого закону України від 06.10.1999 №1127-XIV підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, поряд з іншими, таким категоріям осіб: працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов`язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах та мають загальний пільговий стаж на підземних роботах та/або роботах, пов`язаних з підземними умовами, та/або роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках, - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. Відповідно до абзацу 6 частини сьомої статті 43 Гірничого закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, поряд з іншими, членам сімей (вдовам) працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, а також померлих пенсіонерів, які за життя мали таке право. Галузева угода між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 в пункті 12.10.3 визначає, що безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, станом на 1 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше, складаються додаткові списки. За положеннями п.12.10.4, серед іншого, непрацюючі вдови померлих працівників і пенсіонерів, що мають право на отримання пенсії в зв`язку з втратою годувальника, забезпечуються вугіллям вугледобувними, вуглепереробними, шахтовуглебудівельними підприємствами безоплатно. Ліквідація або консервація гірничого підприємства, відповідно до вимог статті 45 Закону, здійснюється за проектом, затвердженим власником (керівником) гірничого підприємства, який включає соціально-економічне обґрунтування, технічне рішення, пропозиції про можливе відновлення гірничих робіт, використання гірничих виробок, будівель, споруд іншого призначення, заходи, спрямовані на запобігання небезпечному впливу на інші підприємства, довкілля та людей, та який пройшов оцінку впливу на довкілля, технічну та інші види експертиз, а також погоджений в установленому законодавством порядку з органами гірничого нагляду, органами місцевого самоврядування та іншими заінтересованими органами. Питання правонаступництва гірничих підприємств, що ліквідуються або консервуються, вирішуються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства. Порядок і організація проведення ліквідаційних заходів відбувається відповідно до положень Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.1997 №939 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2002 №938). Відповідно до пункту 4 Порядку рішення про ліквідацію гірничого підприємства приймається Кабінетом Міністрів України за пропозицією Міненерговугілля, погодженою в установленому порядку із заінтересованими органами виконавчої влади, в тому числі з відповідними облдержадміністраціями. За пунктом 9 Порядку Міненерговугілля видає не пізніше ніж за три місяці до початку робіт з ліквідації гірничого підприємства наказ про утворення ліквідаційної комісії. Ліквідаційна комісія відповідно до законодавства здійснює заходи щодо ліквідації гірничого підприємства, погашення кредиторської заборгованості, стягнення дебіторської заборгованості, скорочення чисельності працівників, а також готує і подає для затвердження Міненерговугіллям розподільний баланс з переліком основних виробничих фондів, які підлягають ліквідації та можуть бути використані для виконання робіт з фізичної ліквідації підприємства, та пропозиції щодо встановлення правонаступників майна, яке не підлягає фізичній ліквідації. Акт приймання-передачі погоджується з головою ліквідаційної комісії та керівником замовника і затверджується Міненерговугіллям. Після затвердження акта ліквідаційна комісія гірничого підприємства вживає заходів для завершення ліквідаційної процедури відповідно до законодавства з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. За змістом пункту 17 Порядку підсумки фактичного виконання робіт з фізичної ліквідації гірничого підприємства та їх відповідність передбаченим у затвердженому проекті заходам розглядаються комісією, що утворюється замовником даного проекту ліквідації. Датою фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження замовником проекту ліквідації актів прийняття відповідних робіт. Після фізичної ліквідації гірничого підприємства визначається в установленому порядку правонаступник щодо соціального захисту категорій осіб відповідно до частини п`ятої статті 48 Гірничого закону України. Підсумки фактичного виконання робіт і заходів з ліквідації гірничого підприємства, у тому числі робіт з охорони довкілля та їх відповідність передбаченим у затвердженому проекті заходам, розглядаються комісією, що утворюється Міненерговугіллям. Датою виконання у повному обсязі робіт, передбачених проектом ліквідації, вважається дата затвердження Міненерговугіллям актів прийняття таких робіт, складених зазначеною комісією, та передачі в установленому порядку об`єктів, у тому числі відбудованих у процесі ліквідації гірничого підприємства, на підставі яких складаються та затверджуються ліквідаційні баланси і закриваються кошториси. Згідно із частиною п`ятою статті 48 Гірничого закону України після ліквідації або консервації гірничого підприємства надається субсидія на придбання твердого палива або на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. VI. Мотиви суду. У даній справі належить встановити наявність або відсутність права позивача на отримання безоплатно на побутові потреби вугілля відповідно до спеціальних норм, що регулюють такі правовідносини, а також з`ясувати, чи є Державне підприємство «Мирноградвугілля» у цій справі належним відповідачем. З відомостей трудової книжки чоловіка позивача [PERSON] вбачається, що він має відповідний стаж, передбачений частиною сьомою статті 43 Гірничого закону України. У зв`язку з виходом на пенсію [PERSON] був звільнений 17.09.1986 з шахти «Родинської» в/о «Красноармійськвугілля». Враховуючи викладене, на підставі статті 43 Гірничого закону України, пунктів 12.10.3, 12.10.4, 12.10.7 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 (яка є чинною), пункту 10.12 Колективного договору ДП «Красноармійськвугілля» на 2007 рік (який є також наразі чинним), позивач має право на безоплатне забезпечення вугіллям підприємством ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» по нормі 5.9 тони на рік на домоволодіння. В той самий час відповідач свого обов`язку перед позивачем із забезпечення її вугіллям безкоштовно для побутових потреб не виконав. Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.08.2017 №551 «Про заходи з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» установлено, що діяльність Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Мирноградвугілля» припиняється з 02.08.2018. Поряд з іншими ліквідаційними заходами, у пункті 2.6 цього наказу виконуючого обов`язки генерального директора ДП «Мирноградвугілля» Довгаля В.Ю. зобов`язано забезпечити належне безоплатне забезпечення вугіллям категорій осіб, визначених частиною сьомою статті 43 Гірничого закону України. Ще одним наказом №465 від 14.11.2019 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України призначило Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля». ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» зобов`язано прийняти згідно із затвердженим Міністерством енергетики та вугільної промисловості України розподільчим балансом ВП «Шахта «Родинська» на баланс ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» основні виробничі фонди, які підлягають ліквідації і потрібні для виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» та забезпечити виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська». Аналіз норм Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств дає підстави для висновку, що є дві стадії ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств: юридична та фізична. Юридична ліквідація підприємства регламентована пунктом 9 Порядку і полягає у затвердженні Міненерговугіллям розподільного балансу з переліком основних виробничих фондів, які підлягають ліквідації та можуть бути використані для виконання робіт з фізичної ліквідації підприємства, та пропозиції щодо встановлення правонаступників майна, яке не підлягає фізичній ліквідації і виключення ліквідованого підприємства з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. Датою ж фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження замовником проекту ліквідації актів прийняття відповідних робіт. Після фізичної ліквідації гірничого підприємства визначається в установленому порядку правонаступник щодо соціального захисту категорій осіб відповідно до частини п`ятої статті 48 Гірничого закону України. Датою виконання у повному обсязі робіт, передбачених проектом ліквідації, вважається дата затвердження Міненерговугіллям актів прийняття таких робіт, складених комісією, утвореною замовником проекту ліквідації, та передачі в установленому порядку об`єктів, у тому числі відбудованих у процесі ліквідації гірничого підприємства, на підставі яких складаються та затверджуються ліквідаційні баланси і закриваються кошториси (пункт 17 Порядку). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачем повністю не виконані вимоги пунктів 9, 17 Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що відомості про ліквідацію ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» до Реєстру не внесені. Це свідчить про те, що а ні юридична, а ні фізична ліквідація Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська», яке є структурним підрозділом Державного підприємства «Мирноградвугілля», на час розгляду справи не відбулися, тому підстав для звільнення від юридичного обов`язку із забезпечення відповідних категорій осіб безоплатно вугіллям, передбаченого положеннями частини сьомої статті 43 Гірничого закону України, немає. До часу ліквідації у порядку, визначеному законодавством, всі права та обов`язки щодо діяльності підприємства, питань соціального забезпечення громадян, визначених законодавством, має нести підприємство відповідача, оскільки інше, на час ліквідаційної процедури, належний у цьому випадку орган - Кабінет Міністрів України, не визначав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. VII. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved