Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» (далі - КП «Кривбасводоканал») звернулося до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] обґрунтовуючи свій позов тим, що надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачеві щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . На разі відповідач зареєстрований в [ADDRESS] . В помешканні відповідача за адресою [ADDRESS] , відсутній засіб обліку об`єму води, тому нарахування здійснюється за науково-обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу, затвердженими рішенням виконкому Криворізької міської ради від 12.12.2012 р. № 367. Оскільки відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, виникла заборгованість за період з 01.08.2015 р. по 31.05.2019 р в розмірі 5149,41 грн. Вказану суму заборгованості по оплаті за отримані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення та 3% річних в сумі 152,61 грн. і втрати від інфляції в сумі 534,10 грн. просить стягнути з відповідачів на свою користь. Ухвалою суду від 11.09.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2011 року був власником квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 7-9 - рішення суду), та був споживачем послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, які надаються КП «Кривбасводоканал». Особовий рахунок споживача [PERSON] № [NUMBER] . 04.03.2019 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення по цивільній справі № 211/3401/18 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про накладення стягнення на спадкове майно, яким позовні вимоги задоволено та накладено стягнення, в рахунок погашення заборгованості спадкодавця [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] перед [PERSON] та [PERSON] по вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.12.2009 року по справі № 1-64, в рівних частинах, на спадкове майно спадкоємця боржника, яке на час відкриття спадщини належало померлому [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , а саме на трикімнатну квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] , ІПН [NUMBER] , право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири розташованої на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою [ADDRESS] , житловою площею 44,7 кв.м., загальною площею 58,7 кв.м. Визнано за [PERSON] , ІПН [NUMBER] , право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири розташованої на другому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою [ADDRESS] , житловою площею 44,7 кв.м., загальною площею 58,7 кв.м. Рішення набрало законної сили 16.04.2019 року. Отже власником квартири за адресою [ADDRESS] , відповідач [PERSON] був лише до набрання рішенням законної сили, а саме до 16 квітня 2019 року, так як і споживачем послуг позивача. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому постачанню холодної води і водовідведенню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IVтаЦивільним кодексом України, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(далі Правила). Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 32Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до частини п`ятої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов`язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Згідно пунктів 17, 18, 21 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та навводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» щомісячно здійснювалося централізоване постачання холодної води і водовідведення до житла відповідача. Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване постачання холодної води і водовідведення квартири за адресою: [ADDRESS] за період з 01.08.2015 року по 15.04.2019 р. становить 4819,04 грн. Крім того, згідно з ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2ст. 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Як зазначено в Аналізі практики застосування ст. 625 ЦК Українив цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2ст. 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Передбачена п. 10 ч. 3ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги»норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2ст. 625 ЦК(постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). За період вказаний судом 3% річних від простроченої суми, становить 152, 42 грн. та інфляційних втрат в розмірі 534,10 грн.. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так як, позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.08.2015 року по 31.05.2019 року, а з 15 квітня 2019 року відповідач вже не був власником квартири за адресою [ADDRESS] та споживачем послуг позивача, то позовні вимоги підлягають частковому задовленню, а саме за період з 01.08.2015 року по 15.04.2019 року. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно частини 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1921,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.625,714 ЦК України, Кодексу газорозподільних систем, ст. ст.10,12,13,141,263,265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial