Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Кам'янська районна державна адміністрація Черкаської області, як орган опіки та піклування, в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до Кам'янського районного суду Черкаської з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог представник Кам'янської РДА зазначила, що [PERSON] та [PERSON] перебували в цивільному шлюб від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] З народження [PERSON] з сім'єю не проживав, не займався вихованням та утриманням дочки, не цікавився її здоров'ям навчанням. [PERSON] разом з донькою [PERSON], проживала в сім'ї своїх батьків [PERSON] та [PERSON], батько ж дитини виїздив для працевлаштування в Російську Федерацію, де має іншу сім'ю. В лютому 2017 р. [PERSON] померла, а її неповнолітня дочка [PERSON], яка є студенткою «Корсунь-Шевченківського педагогічного коледжу ім. Т.Шевченка Черкаської обласної ради», залишилась на повному утриманні баби та діда по лінії матері [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з невиконанням [PERSON] батьківських обов'язків, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] та беручи до уваги висновок від 27.03.2017 року Кам'янської райдержадміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав та на підставі вищевикладеного просять позбавити [PERSON] батьківських прав. Представник позивача Маслєй А.М. вимоги позовної заяви підтримала та просила їх задовольнити, з мотивів наведених в заяві. Прокурор позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні просили позов задовольнити. Заслухавши учасників судового засідання, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON], [INFO] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO].(а.с. 5) З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] року померла мати дитини [PERSON]. (а.с. 7) З довідки Юрчиської ЗОШ І-ІІ ступенів, та акту про неучасть батька у вихованні дочки [PERSON] КВНЗ «Корсунь-Шевченківський педагогічний коледж ім.. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради» вбачається, що за час навчання неповнолітньої [PERSON], як в школі, так і в коледжі відповідач [PERSON], батько дитини, в навчальних закладах не з'являвся, не цікавився її навчанням, вихованням та здоров'ям. (а.с.12-13) Згідно висновку від 27.03.2017 року № 85/01-28 Кам'янська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне порушити питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO].(а.с. 3-4) У відповідності до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Аналогічні обов'язки батьків передбачені у статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно ст. 164 СК України, батьки або один із них, може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьків обов'язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] Щодо вирішення питання про стягнення аліментів то суд дійшов до наступного. Згідно пленуму ВСУ від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 19 Конституції України статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Наприклад, суд має право вийти за межі заявлених вимог і з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину одночасно з позбавленням батьківських прав (частина друга статті 166 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Аліменти на дітей стягуються на користь другого з батьків (опікуна, піклувальника, особи, в сім'ї якої проживає дитина), а також організації, де дитина перебуває на вихованні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Отже з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача, тому з відповідача [PERSON], слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved