Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області в особі органу опіки та піклування Красносільської сільської ради в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , третьої особи - Служби у справах дітей Лиманської РДА про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не працює, веде паразитичний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, має розлади психічного здоров`я. Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, негативно впливає на складову виховання, не займається їхнім навчанням, не забезпечує дітей матеріально, дитячу соціальну допомогу витрачала не за призначенням, у зв`язку з чим виникла загроза життю та здоров`ю дітей. Більше 10 років [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-психіатра в КУ «Лиманська центральна районна лікарня» Лиманської районної ради Одеської області, де у неї було встановлено наявність галюцинаторно-праноїдного синдрому. У зв`язку із погіршенням психічного стану з 07.11.2018р. по 10.12.2018р. вона потрапила до Одеської обласної психіатричної лікарні №2, а дітей за її заявою було направлено до притулку «Теплий дім» м.Роздільна. Тому орган опіки та піклування Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню її малолітніх дітей, передати малолітніх дітей службі у справах дітей Лиманської РДА, для подальшого влаштування. В судовому засіданні представники позивача Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області Бойко К.О. та Паршикова Т.В. підтримали позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, однак жодних обґрунтувань цьому не навела, при цьому зазначила, що у притулку її дітям буде краще, а також підтвердила факти, вказані в актах обстеження житлово-побутових умов. В свою чергу представник відповідача - адвокат Дергачева А.В. залишила вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав на розсуд суду, однак просила не вирішувати питання про передачу дітей службі у справах дітей Лиманської РДА, для подальшого влаштування, оскільки діти потім не зможуть повернутися до матері, в разі поновлення її в батьківських правах. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Лиманської РДА - Чорний В.Б. вважав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є матір`ю трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про народження [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) (а.с.8-10). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов багатодітної сім`ї [PERSON] та її трьох малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] , від 29.10.2018р., встановлено, що родина проживає в будинку, в якому 2 житлові кімнати, кухня. В кімнатах брудно, холодно, є пічне опалення, світло, вугілля та дрова відсутні, відсутні продукти харчування, брудні речі повсякденного вжитку. Домашнє господарство не ведеться. [PERSON] час від часу хворіє і на даний час потребує повторного стаціонарного лікування в психіатричній лікарні Лиманського району Одеської області. За висновком комісії - у зв`язку зі складними життєвими обставинами, які склалися в сім`ї, [PERSON] рекомендовано пройти курс лікування, а малолітніх дітей направити в притулок для дітей (а.с.11). З характеристики [PERSON] , наданою Красносільською сільською радою Лиманського району Одеської області від 30.10.2018р. вбачається, що остання не працює, має на утриманні трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживає на соціальну допомогу. У зв`язку з хворобою мати вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням сім`ї не займається, будинок не відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Виникла загроза життю та здоров`ю дітей (а.с.12). Згідно довідки КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня» №1246 від 07.11.2018р., [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні з 07.11.2018р. (а.с.13). Згідно виписки із медичної карти [PERSON] перебуває на «Д» обліку у психіатра КУ «Лиманська ЦРЛ» з 2004 року, діагноз - гострий параноїчний психіатричний розлад, галюцинаторно-параноїдний синдром (а.с.15). 30.10.2018р. [PERSON] звернулася до голови Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області із заявою про тимчасове влаштування її дітей до Роздільнянського районного притулку для дітей «Теплий дім» на період її лікування в ООПЛ №2 (а.с.14). Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] були прийняті до притулку для дітей «Теплий дім» служби у справах дітей Роздільнянської РДА 01.11.2018р., що підтверджується відповідними актами (а.с.16-18). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Красносільської сільської ради від 07.03.2019р., визнано необхідним подати позовну заяву до Комінтернівського районного суду Одеської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей (а.с.19). 15.05.2019р. комісія повторно намагалася провести обстеження житлово-побутових умов проживання багатодітної сім`ї [PERSON] та її трьох малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] , однак це не вдалося, оскільки [PERSON] на той час перебувала на стаціонарному лікуванні в ООПЛ №2, а діти в притулку «Теплий дім» м.Роздільна (а.с.24). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Красносільської сільської ради від 10.07.2019р., визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.50). З характеристики [PERSON] , наданою Красносільською сільською радою Лиманського району Одеської області від 12.07.2019р. вбачається, що за час перебування дітей у КЗ «Теплий дім» мати лише 3 рази відвідала дітей. [PERSON] пройшла лікування в психіатричній лікарні Лиманського району Одеської області та отримала ІІ групу інвалідності, грошову виплату оформила 11.07.2019р. Красносільською сільською радою неодноразово надавалася матеріальна допомога та натуральна допомога. Неодноразово надходили скарги до виконкому Красносільської сільської ради про те, що [PERSON] з ознаками алкогольного сп`яніння ходить по селу, будинок та прибудинкова територія не відповідає санітарно-гігієнічним нормам, не працює. [PERSON] неодноразово відвідували на дому працівники Красносільської сільської ради, депутати надавали інформаційні, соціально-педагогічні, консультативні, правові послуги в межах своєї компетенції, однак належних висновків для себе вона не зробила (а.с.51). 09.07.2019р. комісія втретє провела обстеження житлово-побутових умов [PERSON] та прийшла до висновку про те, що житлово-побутові умови не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, комісія провела бесіду з [PERSON] про шкідливий вплив спиртних напоїв і тютюну на організм людини, порадили влаштуватись на роботу, запропонували [PERSON] допомогти в оформленні документів на тримання пенсії по інвалідності та матеріальну допомогу на придбання ліків та продуктів харчування (а.с.52). Проведеним обстеженням житлово-побутових умов (вчетверте) від 02.10.2019р. встановлено, що [PERSON] належних висновків для себе не зробила. За останні три місяці ситуація змінилася в гіршу сторону. Члени комісії вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей (а.с.63). Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.3 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, наданих у пунктах 15, 16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.18 вказаної Постанови, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 р. звернув увагу на те, що при позбавленні батьківських прав треба підходити виважено і в найкращих інтересах дитини. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено право на повагу до приватного і сімейного життя. Неврахування положень цієї норми міжнародного права при розгляді справ про позбавлення батьківських прав призводить до того, що в окремих випадках діти невиправдано стають соціальними сиротами. Завдання держави - захистити і підтримати сім`ю, а не позбавляти дитину права на виховання у родинному середовищі, навіть за складних життєвих обставин. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 р. наголошує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися в контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та, якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер. В розрізі наведеного суд звертає увагу на ту обставину, що національне сімейне законодавство (ст. 170 СК України) передбачає можливість відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, в тому числі у випадку, встановленому п.2 ст.164 СК України, тобто при ухиленні батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Отже, є законодавчо встановлена можливість перед застосуванням крайнього і виняткового заходу впливу на батьків у вигляді позбавлення батьківських прав, вжити альтернативний засіб впливу на них з метою збереження сім`ї та зміни батьками свого ставлення до дитини. Таким чином, суд зазначає, що передбачені законом альтернативні заходи впливу на [PERSON] , яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, хоч і в позасудовому порядку, проте були реалізовані та не спричинили належного впливу на поведінку відповідача, остання не зробила відповідних висновків та не змінила своє відношення до батьківських обов`язків, які слід виконувати відносно дітей належним чином. З врахуванням наведеного, суд, при дотриманні вимог ст. 8 Конвенції, а також з врахуванням висновків зазначеного вище рішення Європейського суду з прав людини та виключно в інтересах дітей дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, оскільки відповідач ухиляється від батьківського обов`язку з виховання дітей, не проявляє до них належної турботи, не займається їх вихованням, матеріально не утримує, а подальше зволікання з таким крайнім заходом, як позбавлення батьківських прав відповідача щодо дітей призведе до того, що вони будуть позбавлені права на вільний і всебічний розвиток їх особистості, передбачене статтею 23 Конституції України. Оцінюючи доводи представника відповідача - адвоката Дергачевої А.В., яка просила не вирішувати питання про передачу дітей службі у справах дітей Лиманської РДА, для подальшого влаштування, оскільки діти потім не зможуть повернутися до матері, в разі поновлення її в батьківських правах, суд приймає до уваги позицію представника третьої особи - Служби у справах дітей Лиманської РДА - Чорного В.Б., який пояснив, що Сімейний кодекс України передбачає декілька способів охорони прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в даному випадку мова йде про дитячий будинок сімейного типу і в будь-який момент в разі зміни ставлення до своїх батьківських обов`язків вона зможе поновити свої права. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.167 СК України, якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, те, що будь-які докази відповідачем не надані, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, особи з інвалідністю II групи, оскільки [PERSON] , є інвалідом ІІ групи, що підтверджено довідкою до акта огляду МСЕК №242542, судовий збір із неї стягненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved