Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

І. В лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання договору оренди землі. В позові [PERSON] вказала, що є власником земельної ділянки площею 5, 9947 га, що розташована на території Мар»ївської сільської ради, яку успадкувала після смерті батька [PERSON] Вказана земельна ділянка знаходиться в оренді у відповідача з 17.02.2016, оскільки, як їй стало відомо її батько [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди землі. Позивач, як новий власник земельної ділянки, має намір розірвати договір оренди землі, оскільки, на її думку земельна ділянка не оброблюється належним чином і має занедбаний вид, що є порушенням істотних умов договору. Прохала розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та [PERSON] ІІ. У судовому засіданні позивач підтримала позов, просили задовольнити, вказавши, що, земельна ділянка не оброблюється належним чином та перебуває в занедбаному стані, чим порушені істотні умови договору. Представники відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити. Надала до суду відзив на позовну заяву, де зазначила, що дійсно між її довірителькою [PERSON] та [PERSON] 17.02.2016 укладено договір оренди земельної ділянки площею 5, 9947 га , що розташована на території Мар»ївської сільської ради. Право оренди земельної ділянки зареєстровано 12.03.2016 державним реєстратором [PERSON] Умовами договору передбачено, що орендар може видати орендну плату наперед за будь-який період строку оренди землі.17.03.2016 [PERSON] передала орендодацю [PERSON] орендну плату наперед за 20 років оренди в сумі 200 000 грн., про що [PERSON] склав розписку, копія якої додається. Враховуючи викладене просила відмовити в задоволені позову.(а.с.50-51) Позивач надала до суду відповідь на відзив в порядку ст. 179 ЦПК України, де зазначила, що підставою даного позову є порушення істотних умов договору, що призвело до порушення режиму використання земельної ділянки, забурянення і залісення, відповідачем не спростовано той факт, що земельна ділянка перебуває в занедбаному стані, надана відповідачем розписка не містить юридичної сили і не може бути доказом по справі. (а.с.60-62) ІІІ. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справи, дійшов до наступних висновків. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. IV. Судом встановлено. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом - [PERSON] є спадкоємицею за заповітом майна [PERSON], що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського призначення, площею 5,9947 га, що розташована на території Мар»ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.(а.с.8) 17.02.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди строком на 49 років, згідно якого [PERSON] передав в строкове платне користування земельну ділянку площею 5,9947 кадастровий номер 3522883000:02:000:0729. Вказаний договір зареєстрований у ДРРП на нерухоме майно від 02.08.2016. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ст.1220 ЦКУ є вважається день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Компаніївської ДНК від 06.07.2017., позивач [PERSON] успадкувала вище вказану земельну ділянку, що належала її батькові. Після оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] звернулася до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, але відповідач відмовився розривати договір оренди землі та повертати земельну ділянку. У пункті 4.4 Договору оренди, який був укладений 17.02.2016 між [PERSON] та [PERSON] передбачено, що орендар може видати орендну плату наперед за будь-який період строку оренди землі.17.03.2016 [PERSON] передала орендодацю [PERSON] орендну плату наперед за 20 років оренди в сумі 200 000 грн., про що [PERSON] склав розписку. Судом досліджено розписку складену [PERSON] 17.03.2016, з якої вбачається, що останній отримав орендну плату за 20 років в сумі двісті тисяч гривень.(а.с.52) Після оформлення права на спадщину [PERSON] фактично стала однією із сторін договору оренди землі, а саме орендодавцем, а отже наділена правом звернення до суду з вимогами про дострокове розірвання договору оренди землі за наявності передбачених ст. 141 ЗК України. Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» передбачає можливість припинення договору оренди шляхом його розірвання в односторонньому порядку лише у випадку, коли таке право прямо передбачене у договорі. Частиною першою статті 32 вказаного Закону встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний, а рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Наведене дає суду підстави вважати, що для розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку необхідні підстави, які передбачені законом України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього ж Закону істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Частиною 1 ст. 24 вказаного Закону України передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Статтею 37 Закону України «Про охорону земель» зазначено, що використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність, зокрема, щодо вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій, розорювання сіножатей та пасовищ. V. Аналізуючи надані суду документи судом встановлені наступні факти. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В позові позивач зазначає, що в якості доказу забурянення і залісення належної їй земельної ділянки [PERSON] є скарга керівника ФГ «[PERSON]В.» в оренді якого знаходиться земельна ділянка, що є прилеглою до належної [PERSON] земельної ділянки, який звертався до Головного управління Держгкекоадастру у Кіровоградській області зі скаргою про невиконання [PERSON]С обовязків добросусідства. Однак на підтвердження даної обставини позивач не надала жодного доказу та не заявляла клопотання про витребування доказів судом. Крім цього, по позивач зазначає, що в якості доказу забурянення і залісення належної їй земельної ділянки [PERSON] є довідка видана Мар»ївською сільською радою від 05.12.2017, однак при дослідженні судом даної довідки не встановлено факт забурянення та залісення даної земельної ділянки, дана довідки містить інформацію про осіб, що користувались даною земельною ділянкою та сільськогосподарську продукцію, що була посіяна. (а.с.16) В судовому засіданні доказів на підтвердження вчинення відповідачем порушення вимог земельного законодавства акту обстеження земельної ділянки, проведеного головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Компаніївському районі ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області; відомостей щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, направлення на її адресу припису про усунення вимог земельного законодавства, або інших доказів позивачем суду не надано. З огляду на викладене, позивачем не доведено наявності факту істотного порушення умов договору. Посилання позивача на порушення режиму використання земельних ділянок, забурянення і залісення земельної ділянки в судовому засіданні не підтверджене. Позивачем також не надано доказів, що відповідачем вчинено дії, які призвели до погіршення якості ґрунтів та виснаження земель, або завдали значної шкоди земельним ресурсам. Як на окрему підставу позову, позивач надало фотографії з місця проживання свого батька перед смертю та поставила під сумнів факт передачі відповідачем останньому кошти за оренду землі. Проте, позивачем не заявлялось клопотання щодо проведення експертизи наданої суду розписки [PERSON], оригінал якої було досліджено судом, про отримання орендної плати в сумі 200 000 грн., а отже суд не бере до уваги зазначені позивачем доводи про те, що дана розписка немає юридичної сили. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] про дострокове розірвання договору оренди задоволенню не підлягають, за недоведеністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Згідно наданого суду представником відповідача детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат наданих у виді правничої допомоги суми витрат понесених відповідачем становить 3723,00 грн., та підтверджується остаточним розрахунком суми судових витрат, квитанцією № 56 від 14.04.2018. Ухвалою суду від 01.03.2018 за клопотанням позивача [PERSON], з врахуванням майнового стану, останню звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду та відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Враховуючи зазначене з позивача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved