Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 11.01.2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 03.09.2015 близько 13:50 год. в м.Києві по бульвару Івана Лепсе, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю двох транспортних засобів:«Газель» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Шкода» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2015 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Страхова компанія «Страховий Капітал» при використанні транспортного засобу - «Шкода» д.н. [NUMBER] за договором обов'язкового страхування № А10473807. [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, складала 14 552 грн 43 коп. Позивачем було виплачено [PERSON] відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 11 417 грн 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 302 від 18.01.2016 та 2 283 грн 41 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1493рв від 26.02.2016, окрім цього позивачем було сплачено послуги аварійного комісара в розмірі 852 грн 00 коп. Позивачем було направлено лист відповідачу [PERSON] з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, але відповідач проігнорував позивача. У зв'язку з викладеним вище позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 552грн 43 коп. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені та підтверджені матеріалами справи наступні факти. 03.09.2015 року о 13 год. 50 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] в місті Києві по бульвару Івана Лепсе рухаючись заднім ходом, не переконався, що буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2015 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП. У відповідності із ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Страховій компанії «Страховий Капітал» при використанні транспортного засобу - «Шкода» д.н. [NUMBER] за договором обов'язкового страхування № А10473807. 21.10.2015 [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до звіту № 1078 про оцінку автомобіля вартість відновлюваного ремонту автомобіля Skoda Octavia 1.6і, номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 13700,43 грн. Позивачем було виплачено [PERSON] відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 11 417 грн 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 302 від 18.01.2016 та 2 283 грн 41 коп. та платіжним дорученням № 1493рв від 26.02.2016. Крім цього, позивачем було сплачено послуги аварійного комісара в розмірі 852грн. Позивачем було направлено лист відповідачу [PERSON] з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, але відповідач проігнорував позивача. Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (Транспортного) Страхового бюро України про стягнення коштів в розмірі 14 552,43грн, оскільки вважає, що відповідач повинен відшкодувати пошкодження, які були зафіксовані на момент дорожньо-транспортної пригоди 03 вересня 2015 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1762грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved