Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У лютому 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» з метою отримання кредиту. 03.12.2012 року було укладено кредитний договір IKIPG3.73752.001, банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 80\~000,00 грн. на строк до 02 березня 2022 року із сплатою відсотків в розмірі18% річних. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором міжбанком та\~ [PERSON] \~03.12.2012 року було укладено договір поруки РХ029031.73755.001. Відповідно до укладеного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, штрафи, пені та інші платежі, відшкодування збитків. Відповідно до п.6 Договору поруки РХ029031.73755.001 від 03.12.2012 року боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 13 вересня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 147 від 13.09.2019 року, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» відступив шляхом продажу ТОВ «ФК «ЕСАЙМЕНТ», права вимоги, що належали ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» за відповідними договорами, до яких зокрема, входять права вимоги до\~ [PERSON] \~за кредитним договором IKIPG3.73752.001, від 03.12.2012 року та\~ [PERSON] \~за договором поруки РХ029031.73755.001 від 03.12.2012 року. В порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] \~зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 13.09.2019 року наявна заборгованість у розмірі\~126\~932,23 грн. 38 коп., з яких: 5057 грн. 62 коп. - поточна заборгованість за кредитом; 55 509 грн. 34 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 117 грн. 17 коп. поточна заборгованість за процентами по кредиту; 56 488 грн. 10 коп. - прострочена заборгованість за відсотками по кредиту; 160 грн. 00 коп. поточна заборгованість за комісією по кредиту; 9\~600 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за комісією по кредиту. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Есаймент» заборгованість за кредитним договором IKIPG3.73752.001 від 03.12.2012 року в сумі 126 932 грн. 23 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час, дату і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача Косарецьков В.М., який діє на підставі довіреності від 10.03.2020 року, не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, у зв`язку з чим 03.12.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір IKIPG3.73752.001, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 80\~000,00 грн. (а.с.5-7). 03.12.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено договір поруки РХ029031.73755.001 (а.с.8). 13 вересня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕСАЙМЕНТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 147 від 13.09.2019 року,відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» відступив шляхом продажу ТОВ «ФК «ЕСАЙМЕНТ», права вимоги, що належали ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» за відповідними договорами, до яких зокрема, входять права вимоги до\~ [PERSON] \~за кредитним договором IKIPG3.73752.001, від 03.12.2012 року та\~ [PERSON] \~за договором поруки РХ029031.73755.001 від 03.12.2012 року (а.с.16-17). Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором IKIPG3.73752.001 від 03.12.2012 року станом на 13.09.2019 року наявна заборгованість у розмірі\~126\~932,23 грн. 38 коп., з яких: 5057 грн. 62 коп. - поточна заборгованість за кредитом; 55 509 грн. 34 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 117 грн. 17 коп. поточна заборгованість за процентами по кредиту; 56 488 грн. 10 коп. - прострочена заборгованість за відсотками по кредиту; 160 грн. 00 коп. поточна заборгованість за комісією по кредиту; 9\~600 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за комісією по кредиту (а.с.13-15). V. Оцінка Суду. За змістом\~ст. 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1\~статті 634 ЦК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2\~ст. 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідач своїм підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнав та погодився із запропонованими банком умовами користування послугами банку. Положенням\~ст. 639 ЦК України\~передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст.\~525,\~526 ЦК України). В\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідач не надавав позивачеві своєчасно грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов`язання належним чином не виконував. Відповідно до ч. 1\~ст. 553 Цивільного кодексу України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч. 12\~ст. 554 цього Кодексу\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Аналогічне положення міститься у п. 6 договору поруки РХ029031.73755.001 від 03.12.2012 року. Згідно з ч. 2\~ст. 554 цього Кодексу\~поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналогічне положення міститься у п. 1 договору поруки - поручитель відповідає перед банком за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, комісії, сплату неустойки, а також відшкодування збитків. Відтак, позивач скористався своїм правом вимоги виконання зобов`язання боржником і поручителем, як солідарними боржниками (п. 6 договору поруки). Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачами не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі зобов`язання щодо щомісячного погашення кредиту не виконують. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом частини першої\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідачів повернення заборгованості за кредитом. Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення поточної заборгованості за кредитом в розмірі 5057 грн. 62 коп. - поточна заборгованість за кредитом; 55 509 грн. 34 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 117 грн. 17 коп. поточна заборгованість за процентами по кредиту; 56 488 грн. 10 коп. - прострочена заборгованість за відсотками по кредиту, а всього 117\~172,23 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає, що за положеннями ч. 1\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми випливає, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Водночас умови укладеного кредитного договору у даній справі передбачають нарахування та сплату щомісячних процентів, тобто розміру процентної ставки за користування кредитом у разі, коли терміни внесення платежів не порушено; та підвищених процентів - розміру підвищеної процентної ставки за користування кредитом у разі порушення строків погашення кредиту. При цьому у разі дотримання графіку внесення платежів процентна ставка як плата за користування кредитними коштами залишається у погодженому сторонами розмірі. Таким чином нарахування підвищеної процентної ставки не є збільшенням розміру плати за користування кредитом, яка призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, оскільки є мірою відповідальності за прострочення виконання кредитного зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.12.2018 року у справі №646/10179/16-ц. При вирішенні питання щодо стягнення заборгованості за процентами по кредиту, простроченої заборгованості за відсотками по кредиту, поточної заборгованості за комісією по кредиту, простроченої заборгованості за комісією по кредиту, суд приходить до наступних висновків. Згідно\~ст. 2 Закону України №1669-VІІ\~Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р\~затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно даного Переліку місто Слов`янськ є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Відносно строків дії вказаного\~розпорядження\~та проведення антитерористичної операції суд відзначає, що за пунктом 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції №1669-VII від 02.09.2014 року затверджується перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Також у десятиденний строк після закінчення антитерористичної операції Кабінету Міністрів наказано прийняти остаточний перелік таких населених пунктів. З огляду на вказані положення нормативних актів на сьогоднішній день відсутні дані щодо дати остаточного закінчення антитерористичної операції для визначення кінцевого періоду дії\~Закону України №1669-VІІ\~Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 року відносно заборони нарахування пені та/або штрафів за кредитними договорами, зокрема, на території м. Макіївка Донецької області. Отже, нарахування штрафних санкцій за період з 14 квітня 2014 року по теперішній час для боржників, які зареєстровані на території м. Макіївка Донецької області, не відповідає вимогам закону. Як встановлено у судовому засіданні, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачів у справі є м. Макіївка Донецької області, тобто, в населеному пункті, який віднесено згідно із\~розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р\~до населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення комісії, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 117 172,23 грн., у задоволенні решті вимог слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 970 грн. 40 коп., що пропорційна сумі задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного й

Outcome: partial