Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

КС «Альянс Україна» звернулась до суду з позовом, у якому вказує, що 17.12.2007р. між КС «Альянс Україна» та [PERSON] укладено договір кредиту № 202-07кТВ, за яким [PERSON] наданий кредит у розмірі 5000 грн. Згідно з п.3.3. договору кредиту позичальник зобовязалася сплачувати кредит та проценти за користування кредитом до 15 числа кожного місця. Однак, свої зобов'язання вона не виконала, внаслідок чого на 09.11.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 27762,16 грн. Просить стягнути з відповідача суму неповернутого тіла кредиту у розмірі 2936,52грн., проценти за користування кредитом в розмірі 14107,34грн., пеню у розмірі 10718,30 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов визнали частково, вважають, що позов частково подано з пропуском строку позовної давності, згодні сплатити 277, 78грн. тіло кредиту за листопад - грудень 2010р. Суд, вислухавши відповідачку, її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених\~\~змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. 17.12.2007р. між КС «Альянс Україна» та [PERSON] укладено договір кредиту № 202-07кТВ, за яким, на засадах строковості, зворотності, цільового характеру, платності, позивач надав [PERSON] у кредит 5000 грн., зі сплатою 0,1918% за кожен день, які нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, на строк до 15.12. 2010р. Згідно з п.3.3. Договору кредиту позичальник зобовязалася сплачувати кредит рівними платежами в сумі по 138, 89 грн. та проценти за користування кредитом до 15 числа кожного місяця. Крім того, згідно п. 6.1 Договору при порушенні терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати процентів до 30 днів на вимогу кредитодавця позичальник сплачує 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою. Згідно ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, штрафом є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов»язання за кожень день прострочення виконання. У\~той самий час, згідно із\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є\~\~платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Нарахування процентів, як плати за користування чужими коштами та пені за несвоєчасну їх сплату, здійснюється до повного повернення коштів їх власнику. Свої зобов»язання за кредитним договором відповідачка належним чином не виконала, остання проплата за Договором позичальником була здійснена 30.12.2008р., внаслідок чого, на 09.11.2015 року виникла заборгованість в розмірі 27762,16 грн., в т.ч. сума неповернутого тіла кредиту - 2936,52грн., що нарахована станом на 15.12.2010р.; проценти за користування кредитом - 14107,34грн., що нараховані за період з 31.12.2008р. по 09.11.2015р.; пеня , що нарахована позивачем за період з 10.11.2014р. по 09.11.2015р. - 10718,30 грн., що стверджується карточкою платежів та розрахунком заборгованості. Відповідно до ст .ст. 256, 257 ,258 ,261 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом трьох років від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила , за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовна давність застосовується в один рік. Разом з тим, згідно ст.. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. В п. 9.5 Договору кредиту № 202-07кТВ сторони домовились, що до правовідноси , пов»язаних з виконанням цього договору строк позовної давності складає п»ять років. Слід також зазначити, що умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання\~\~цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто за даним договором кредиту з 16 числа кожного місця по кожному черговому платежу. Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14. Позов до суду направлено поштою 25.11.2015р., що стверджується штемпелем на поштовому конверті ( ч.6 ст..70 ЦПК України) (а.с. .16). Отже, позов в частині вимог про стягнення платежів по кредиту за період по 15.11. 2010р. включно подано з пропуском строку позовної давності ( так як за листопад 2010р. черговий платіж за кредитом мав бути сплачений до 15 числа даного місяця( п. 3.3 Договору). Питання про поновлення строку позовної давності позивач не ставить. Доказів на обгрунтування поважності причин для їх поновлення не надав. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст. 267 ЦК України). Підстав , передбачених статтею 264 ЦК України для переривання строку позовної давності , по справі не наведено. Згідно ст.. 11 ЦПК України суд справу розглядає в межах позовних вимог. Виходячи із змісту позовних вимог, враховуючи викладене, до стягнення підлягають : сума неповернутого тіла кредиту за кредитним договором, що підлягала сплаті за грудень 2010р. - 138,89грн. ( п. 3.3. Договору); проценти за користування кредитним коштами за період з 16 листопада 2010 р. по 09.11.2015р. в сумі 403,84 грн. (138,89грн. ( неповернуте тіло кредиту, що підлягає стягненню) х 0, 1918 % х 1820 днів (з 16.11..2010 р. по 09.11.2015р.)) ; пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за період з 10.11.2014р. по 09.11.2015р. в сумі 506,94 грн. (138,89 грн. неповернуте тіло кредиту, що підлягає стягненню) х 1 % х 365 днів (з 10.11.2014р. по 09.11.2015р.). Отже, до стягнення підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 1049,67грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, до стягнення підлягають 46,04грн. сплаченого позивачем судового збору (1218грн. х 3,78 ( 1049,67 грн. х 100: 27762,16 грн.) : 100)).

Outcome: approved