Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ГУ Держпраці у Донецькій області, ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області про зобов`язання утворити комісію та провести розслідування нещасного випадку в обґрунтування якого вказав, що він перебував з відповідачем у трудових відносинах з 21.02.2012 року по 31.07.2016 року працюючи прохідником підземним. 04.01.2016 року, під час виконання своїх трудових обов`язків з ним стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого він отримав виробничу травму 4 пальця правої кісті, який в подальшому було ампутовано на рівні н/третини основної фаланги. Даний факт підтверджується медичною документацією, але сам нещасний випадок роботодавцем був прихований. Позивач звернувся до підприємства із заявою про призначення комісії з розслідування нещасного випадку, який з ним стався на виробництві 04.01.2016 року та про надання актів за формою Н-1 та Н-5. Листом відповідача від 03.05.2018 року йому було відмовлено у задоволенні вимог його заяви. Але обставини та місце нещасного випадку були підтверджені свідками у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи про встановлення факту нещасного випадку у цивільній справі № 226/1583/18. 16.05.2018 року, через ухилення відповідача від складання актів за формою Н-1 та Н-5 про нещасний випадок з позивачем на виробництві, позивач звернувся до Головного управління Держпраці з проханням видачі відповідачу відповідного припису за формою Н-9 щодо визнання нещасного випадку пов`язаного з виробництвом. Оскільки відповідач знаходиться на непідконтрольній Україні території у видачі припису за формою Н-9 позивачу відмовлено. З позовом про встановлення факту нещасного випадку позивач звернувся до Димитровського міського суду Донецької області, рішенням якого від 01.11.2018 року йому відмовлено у задоволенні позовних вимог. Дане рішення набрало чинності на підставі постанови Донецького апеляційного суду від 24.01.2019 року, який роз`яснив, що встановлення факту нещасного випадку можливе під час спеціальної процедури, провести яку відповідач відмовився, незважаючи на обов`язок передбачений у п. 10 та п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затв. постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 року позивачу було відмовлено також у задоволенні його позову до ГУ Держпраці про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання видачі припису за формою Н-9. Вважає, що діями відповідача порушуються його трудові права, тому просив суд зобов`язати відповідачів утворити комісію з розслідування нещасного випадку на виробництві на підставі його заяви від 16.04.2018 року та провести протягом місяця розслідування нещасного випадку, який стався з ним 04.01.2016 року. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав та пояснив суду, що коли він отримав травму у шахті, він ще не знав характеру травми. Йому зробили операцію. З ним у лікарні був заступник начальника дільниці підприємства та його колега по роботі, сказали, що все буде добре і попросили, щоб сказав, що травма отримана у побуті. Коли травмувався у шахті, доповідав заступнику начальника [PERSON] . Його бачили інші колеги по роботі, як виводили з шахти. Перчатка на руці була у крові, палець дивився у бік. Медпункту на ВПС-3 не було ні поверхневого ні підземного. Представник позивача підтримав вимоги позивача, просив позов задовольнити та пояснив суду, що на підприємстві пообіцяли що все буде добре, тому позивач сказав у лікарні, що це травма у побуті. Він не знає, чи були посадові особи підприємства при зверненні позивача у лікарню. Представник відповідача ГУ Держпраці до судового засідання не з?явився, надав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким вважає даний позов безпідставним та необґрунтованим, роз`яснивши, що процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві визначена Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затв. постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232. 16.05.2018 року позивач звертався до ГУ Держпраці з проханням видати припис за формою Н-9 щодо визнання нещасного випадку пов`язаного з виробництвом. Як вбачається зі змісту листа від 21.05.2019 року № 09/16-08/К-208 Управлінням Держпраці, позивачу було вказано про те, що видати ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» обов`язковий для виконання припис за формрою Н-9 щодо необхідності проведення розслідування нещасного випадку немає можливості. На теперішній час вищезазначене рішення Управління Держпраці про відмову у видачі припису за формою Н-9 є правомірним та не оскаржено позивачем у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 34 Порядку № 1232 посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування нещасного випадку. З аналізу вищенаведеної норми права вбачається, що положення пункту 34 Порядку № 1232 є дискреційними повноваженнями Управління Держпраці. Пунктом 38 Порядку № 1232 передбачено, що спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною Управлінням держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, до складу якої входять не тільки представники Управління Держпраці, але й представники інших органів та установ, рішення ними приймаються колегіально за результатами дослідження місця нещасного випадку та ін. Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» розташовано за адресою: Донецька область, м. Донецьк, проспект Павших Комунарів, буд. 102, тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України, що унеможливлює здійснення в установленому порядку дій, пов`язаних з розслідуванням нещасного випадку, що стався на тимчасово непідконтрольній території з працівниками підприємств, які зареєстровані чи здійснюють господарську діяльність на тимчасово неконтрольованій території та отримання відповідних документів і висновків від компетентних державних органів, закладів і установ України. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» до судового засідання не з?явився, надав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким вважає вимоги позивача необґрунтованим та такими, що пред`явлені до неналежного суду. Позивачем документально не підтверджений факт його перебування у січні 2016 року на лікарняному, оскільки дані табелю обліку робочого часу свідчать про фактичне виконання позивачем своїх посадових обов`язків. Крім того, для утворення підприємством комісії з розслідування нещасного випадку, у разі відмови видати акти за формою Н-1 та Н-5, необхідний припис Держпраці за формою Н-9, передбачений Порядком № 1232, який може бути оскаржений до адміністративного суду. Тобто у даному адміністративному спорі відповідачем повинен бути лише орган державного нагляду за охороною праці, а вирішуватися даний спір повинен в порядку адміністративного провадження. Постановою Донецького апеляційного суду від 24.01.2019 року у справі № 226/1583/18 підтверджено, що рішення посадової особи органу держнагяду може бути оскаржено до адміністративного суду. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області позовні вимоги не визнав у повному обсязі та надав пояснення, які повністю узгоджуються з відзивом на позовну заяву. Згідно з відзивом на позовну заяву зазначив, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків. Процедура розслідування нещасного випадку передбачена Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затв. постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1232. Отже, вирішення питання про утворення комісії з розслідування нещасного випадку, в т.ч. про який своєчасно не було повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого, належить до виключної компетенції роботодавця, а не Держпраці та Фонду. По суті спору зазначив, що суд при розгляді справи № 226/1583/18 у своєму рішенні від 01.11.2018 року не взяв до уваги надані сторонами докази щодо наявності чи відсутності нещасного випадку, зокрема пояснення свідків події під час розгляду даної справи доказового значення не мають, їх свідчення судом у сукупності з іншими доказами не оцінюються. З епікрізу історії хвороби позивача № 257/43 вбачається, що він отримав травму 04.01.2016 року в побуті о 19.00 год. в гаражі важким предметом. Питання правомірності дій ГУ Держпраці у Донецькій області вирішено Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується і самим позивачем. Крім того, листом Держгірпромнагляду України від 24.11.2014 року № 8457/015-10/6/14 доручено територіальним органам Держгірпромнагляду припинити проведення спеціальних розслідувань і здійснення наглядових функцій на підприємствах, які розташовані та території неконтрольованій владою України. Крім того, не визнає позовну вимогу про стягнення судового збору, оскільки дана вимога є похідною від основновної позовної вимоги. Також у судовому засіданні пояснив, що саме роботодавець повинен створити комісію, а не Фонд. Якщо роботодавець видаст цей наказ, тоді представник фонду буде брати участь цій комісії. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 02.05.2019 року на підставі ухвали судді заява залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків заяви, які були усунуті 21.05.2019 року. 21.05.2019 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год. 18.06.2019 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 21.02.2012 року по 31.07.2016 року перебував з відповідачем у трудових відносинах, працюючи прохідником підземним (а. с. 10-13). Згідно з епікризом історії хвороби № 257/43, [PERSON] , 1985 року народження, працюючий у ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», перебував на лікуванні у травматологічному відділенні Димитровської центральної міської лікарні з 04.01.2016 року по 18.01.2016 року з діагнозом відкритий осколковий внутрішньосуглобовий перелом н/з середньої фаланги четвертого пальця правої кисті зі зміщенням, забиті рани четвертого пальця правої кисті. Зі слів хворого, травму отримав 04.01.2016 року у побуті. Травмував палець у гаражі важким предметом (а.с. 15). Згідно із заявою без дати, [PERSON] звертався до відповідача із заявою про призначення комісії з розслідування нещасного випадку, який стався з ним 04.01.2016 року та видачу акти за формою Н-1 та Н-5 (а. с. 19). На заяву позивача щодо призначення комісії з розслідування нещасного випадку від 16.04.2018, 03.05.2018 року ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» надана відповідь та [PERSON] роз`яснено, що за період трудових відносин [PERSON] , з відповідачем жодних нещасних випадків на виробництві з ним не мало місця (а. с. 20). На підставі даної відповіді, позивач звернувся із заявою до ГУ Держпраці в Донецькій області з проханням перевірити зазначені факти та видати відповідний припис за формою Н-9 щодо визнання вищезазначеного нещасного випадку пов`язаного з виробництвом (а. с. 21). За змістом листа ГУ Держпраці в Донецькій області від 29.05.2018, фахівцями спеціалізованого відділу геолого-маркшейдерського нагляду, переробки корисних копалин, реструктуризації та шахтного обладнання бли проведені бесіди з потерпілим [PERSON] та зі свідками нещасного випадку, які підтвердили, що з ним стався 04.01.2016 року стався нещасний випадок на ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» в результаті якого [PERSON] було травмовано та направлено до Димитровської ЦМЛ для надання медичної допомоги (а. с. 22). Своїм листом від 21.05.2018 року ГУ Держпраці в Донецькій області відмовило [PERSON] у задоволенні його заяви видати відповідний припис за формою Н-9 щодо визнання вищезазначеного нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, посилаючись на той факт, що ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» розташовано за адресою: Донецька область проспект Павших Комунарів, буд. 102, тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України, що унеможливлює здійснення в установленому порядку дій, пов`язаних з розслідуванням нещасного випадку, що стався на тимчасово непідконтрольній території з працівниками підприємств, які зареєстровані чи здійснюють господарську діяльність на тимчасово неконтрольованій території та отримання відповідних документів і висновків від компетентних державних органів, закладів і установ України відповідно до п. 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві № 1232 (а.с. 25). Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач - колишній колега по роботі. 04.01.2016 року їм був наданий наряд по роботі. Вони тоді працювали на ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка». При виконанні наряду позивачу придавило комбайном палець. Він побачив, як позивач пішов з рукою у крові. Покликали гірничого майстра, а заступник начальника дільниці повів його на ствол на вихід з шахти. Він сам залишився на робочому місці, а позивача повезли у лікарню. У лікарні він неодноразово провідував позивача. У будівлі ДП «Мирноградвугілля» його опитував якійсь інспектор з безпеки праці, він давав аналогічні покази, які дає зараз. Все це сталося на ШУ «Покровське», де працює їх підприємство. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач - колишній колега по роботі. 04.01.2016 року у 1 зміну на цьому ж підприємстві, тільки раніше воно по іншому трохи називалося, був нещасний випадок з позивачем. Він на той час був учнем прохідника. Почув крики та шум у забої. Оскільки він був учнем, то йому сказали, що він буде транспортувати травмованого. Він допомагав вийти позивачу, ніс його рятівник та куртку. Позивачу було погано, той хитався. У бані допоміг йому помитися та одягнутися і далі на машині підприємства супроводжував до Мирноградської ЦМЛ. Позивач травмував палець, кість руки була у печатці, її не знімали. Такі ж покази він надавав у будівлі ДП «Мирноградвугілля» особі з охорони праці. У лікарню з позивачем їхав ще заступник начальника дільниці [PERSON] . V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, ддій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Відповідно до п.п. 2 п. 10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011, який діяв на час звернення позивача до ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» (далі - Порядок), роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов`язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування. За змістом абз. 1 п. 23 Порядку, нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку). Таким чином саме на роботодавця, а не на інших відповідачів, покладено обов`язок організації розслідування нещасного випадку, до того ж суд звертає увагу, що нещасний випадок стався на території підприємства ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», яка підконтрольна державній владі України і де здійснює роботодавець свою виробничу діяльність, виходячи з показів свідків. Як вбачається з матеріалів справи, роботодавцем взагалі не утворена комісія та не організовано проведення розслідування. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою. Тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з покладанням відповідних обов`язків на ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка». При цьому суд враховує постанову Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 242/3471/17. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 768,40 грн підлягає стягненню з ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» на користь позивача. Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача на правову допомогу склали 5000 грн, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги від 09.04.2018, (а. с. 6, Додатковою угодою від 04.04.2019 до Договору про надання правничої допомоги від 09.04.2018, Актами виконаних робіт від 04.04.2019 та від 19.05.2019, розрахунковими квитанціями від 19.05.2019 та від 20.06.2019. Оскільки клопотання від ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» щодо зменшення витрат на правничу допомогу не надходило, суд вважає, що ці витрати у сумі 5000 грн підлягають стягненню з ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» на користь позивача.

Outcome: partial