Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 30.09.2017 року у Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 242. В шлюбі у них народилась дочка [PERSON] - [INFO] , яка на даний час проживає з матір`ю. Причиною розірвання шлюбу є те, що у вони з відповідачкою виявились людьми з різними характерами, у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, різні інтереси, через що між ними часто виникали сварки та скандали. Також відповідачка не поважала його як чоловіка, не рахувалась з його думкою у сімейних питаннях. Внаслідок цього вони розійшлись та з 30 березня 2018 року проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Стислий виклад позиції позивача: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, заначених в позовній заяві, просив шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину просив залишити проживати з матір`ю, строк на примирення просить не надавати. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу між сторонами, строк на примирення сторонам також просить не надавати. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Флоряк Д.В. від 13.06.2019 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я. від 14.08.2019 р. дану справу прийнято до свого провадження. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.10.2019 р. по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.09.2017 року у Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 242 (а.с. 5). За час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] - [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 6). Як вбачається з позовної заяви, на даний час сторони проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Малолітня дитина від шлюбу проживає з матір`ю. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Висновки суду: Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у сторін не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням сторін. Тому даний шлюб слід розірвати. Малолітню [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з матір`ю, оскільки сторони дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання дитини. На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved