Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 21.07.2020 року в інтересах заявниці [PERSON] до суду звернувся адвокат Цехан Д.М. з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис щодо [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , із встановленням таких обмежень прав кривдника та покласти на нього такі обов`язки: - заборона перебувати у місці проживання (перебування) заявниці; - заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) заявниці, інших місць частого відвідування особою; - заборона особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись із нею. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 року провадження по справі відкрито. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити. При цьому заявник просить встановити припис протягом шести місяців. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог [PERSON] та просить в задоволенні заяви відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїй заяві [PERSON] посилається на те, що вона з 06.09.2019 року перебуває в шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] син [PERSON] . Заявниця зазначає, що 14.05.2020 року після планового відвідування лікарні лікарем було повідомлено, що у їх сина спостерігається неповне закриття аортального клапана. По дорозі додому між заявницею та зацікавленою особою виник словесний конфлікт, оскільки [PERSON] звинуватив дружину у тому, що проблема зі здоров`ям сина виникла через те, що під час вагітності заявниця неналежним чином слідкувала за своїм здоров`ям. Конфлікт продовжився за місцем проживання, де [PERSON] наніс [PERSON] удар кулаком в обличчя, що призвело до пошкодження щелепно-лицевої частини обличчя та кровотечі, після чого заінтересована особа [PERSON] наніс удар кулаком в живіт, внаслідок чого заявниця від болю тривалий час знаходилась в безпорадному стані. Після вказаних дій [PERSON] сказав заявниці заспокоїтись та не заважати йому працювати. Дізнавшись про факт домашнього насильства батьки заявниці негайно забрали [PERSON] з малолітнім сином до себе, де зараз і проживає заявниця з дитиною. В подальшому заінтересована особа неодноразово приїжджав за місцем проживання батьків заявниці, здійснював спроби проникнути на територію подвір`я, розбив камеру відеоспостереження та агресивно вимагав від брата заявниці [PERSON] зустрічі з дружиною та сином. Наразі заінтересована особа [PERSON] продовжує приїжджати та агресивно поводитись за місцем проживання заявниці, а також здійснює економічне насилля, залишивши дружину та дитину без фінансової підтримки, надавши за весь період роздільного проживання фінансову допомогу приблизно у розмірі 1600 грн. та періодично надаючи дитячі підгузки та харчування. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що вдарив свою дружину під час сварки, однак пояснив, що викладені в заяві [PERSON] причини конфлікту неправда та вигадки, що насправді її мета не виховувати дитину, а [PERSON] , брат заявниці є провокатором. Також [PERSON] зазначив, що заявниця протягом двох місяців не може визначитись, скільки їй потрібно грошей на утримання. Заінтересована особа [PERSON] пояснив суду, що розраховує, що дружина його вибачить, оскільки він хоче жити в сім`ї та виховувати дитину. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ В ході судового розгляду встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 18.02.2020 року. На теперішній час сімейні стосунки не підтримуються, заявниця з дитиною проживає разом зі своїми батьками. На підтвердження заявлених вимог [PERSON] суду надано: - Медичну довідку КУ «Міська клінічна лікарня №11» від 14.05.2020 року №2918, з якої вбачається, що 14.05.2020 року [PERSON] о 21.30 зверталась до приймального відділення. Встановлено діагноз: забій обличчя, нижньої щелепи, травма верхньої губи та фрактура зуба. - Фотофіксація тілесних ушкоджень, нанесених 14.05.2020 року. - Талон-повідомлення єдиного обліку №9033 від 15.05.2020 року про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) [PERSON] про кримінальне правопорушення та іншу подію по факту тілесних ушкоджень, які наніс 14.05.2020 року чоловік [PERSON] , виданий поліцейським РПП Овідіопольського ВП в Одеській області. - Талон повідомлення чергової частини Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 22.05.2020 року, реєстраційний № 13869 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. В судовому засіданні 23.07.2020 року судом допитано свідка [PERSON] , який є братом заявниці [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Його сестра - заявниця по справі 15.05.2020 року повернулася до батьків додому після конфлікту з чоловіком [PERSON] 14.05.2020 року, внаслідок якого заявницею були отримані тілесні ушкодження. 16.05.2020 року [PERSON] разом з другом приїжджав до місця проживання батьків заявниці, намагався насильницьким шляхом відкрити калитку та після того, як мати заявниці зателефонувала в поліцію, поїхав. Потім приїжджав ще 17.05.2020 року та 22.05.2020 року та в інші дні. Свідок [PERSON] також вказав, що після 22.05.2020 року сестра дозволяла зустрічі заінтересованої особи з дитиною. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до п. 3 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. При цьому відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Окрім того, статтею 1 вказаного Закону визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з частиною 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] 15.05.2020 року звернулась з заявою до Овідіопольського ВП в Одеській області з приводу домашнього насильства (як фізичного, так і психологічного) з боку чоловіка [PERSON] , вчиненого 14.05.2020 року , факт вчинення якого заінтересованою особою не оспорюється. В подальшому заінтересованою особою були здійснені агресивні спроби проникнути до місця проживання заявниці, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] . На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають частковому задоволенню, так як обґрунтовані та доведені частково. При цьому судом не приймаються до уваги пояснення заявника щодо наявного економічного насилля щодо неї, оскільки протягом останніх трьох місяців заявник не зверталась до суду з питання стягнення на її користь коштів, як на її утримання, так і на утримання дитини. В судовому процесі сама заявник вказала, що батько дитини надає допомогу періодично. Також судом відхиляються заперечення [PERSON] щодо необхідності встановлення припису, оскільки вказані пояснення не обгрунтовані, не мотивовані, а факт насильства, здійсненого по відношенню до [PERSON] знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Промова заінтересованої особи стосувалась лише наміру безперешкодно виховувати дитину. Суд зазначає, що встановлення припису не обмежує прав заінтересованої особи, як батька дитини, оскільки вказані питання можуть бути вирішені належним чином шляхом звернення до відповідних органів.

Outcome: partial