Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

КМР звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення режиму спільної часткової власності, визнання права власності. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що територіальній громаді міста Кам`янського в особі Кам`янської міської ради на праві комунальної власності належить 11/25 частини нежитлової будівлі, об`єкту нерухомості (спільна часткова власність) за адресою: [ADDRESS] . Право власності на 1/5 частини нежитлової будівлі, об`єкту нерухомості (спільна часткова власність) за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. У зв`язку з відсутністю можливості визначити площу, яка належить саме [PERSON] , Кам`янська міська рада позбавлена можливості в повній мірі розпоряджатися та користуватися власним майном. Просить суд припинити режим спільної часткової власності та виділити належні Кам`янській міській раді 11/25 частини нежитлової будівлі, об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] в самостійні окремі об`єкти нерухомого майна, які складаються з: нежитлового приміщення № 4, загальною площею 78,1 кв.м. (частка 1/1); нежитлового приміщення № 5, загальною площею 55,4 кв.м. (частка 1/1), роздаточний пункт дитячого харчування, загальною площею 21,1кв.м. (частка 1/1); визнати за Кам`янською міською радою право власності на окремий об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою [ADDRESS] який складається з нежитлового приміщення № 4, загальною площею 78,1 кв.м. (частка 1/1); визнати за Кам`янською міською радою право власності на окремий об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою [ADDRESS] який складається з нежитлового приміщення № 5, загальною площею 55,4 кв.м. (частка 1/1), роздаточний пункт дитячого харчування, загальною площею 21,1кв.м. (частка 1/1). Ухвалою суду від 27 липня 2020 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 07 серпня 2020 року о 09.00 годині Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі згідно заявлених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала, просила винести рішення на розсуд суду. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. Територіальній громаді міста Кам`янського на праві комунальної власності належить 11/25 частини нежитлової будівлі, об`єкту нерухомості (спільна часткова власність) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності, серія та номер [NUMBER] , видане 20.03.2003 року/а.с.18/. та копією свідоцтва про право власності, серія та номер -, виданий 14.02.2000 року./а.с.17/. Також, відповідно до довідок про балансову вартість основних об`єктів та Технічних паспортів /а.с.4-9,10-16, 21,22/, майно за вищевказаною адресою, а саме приміщення №4 та [ADDRESS] . Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна /а.с. 39-41/ право власності на 1/5 частини нежитлової будівлі, об`єкту нерухомості (спільна часткова власність) за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, ВАК №221151 реєстр №1094 від 21.04.2003. У зв`язку з відсутністю можливості визначити площу, яка належить саме [PERSON] , Кам`янська міська рада позбавлена можливості в повній мірі розпоряджатися та користуватися власним майном. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Стаття 16 ЦК України проголошує, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч. 1ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Статтею 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст. 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Суд прийшов до висновку про повне задоволення позову Кам`янської міської ради до [PERSON] про припинення режиму спільної часткової власності, визнання права власностів зв`язку з тим, що спірна частина нежитлової будівлі, яка була передана у спільну сумісну належить позивачу, як окремий об`єкт нерухомості відповідно до характеристик нерухомого майна, які визначені у технічних паспортах та відповідних свідоцтвах на право власності. Тому є підстави для припинення режиму спільної часткової власності та виділення позивачу належні їх 11/25 частини нежилої будівлі та визнання права власності на окремий об`єкт нерухомого майна. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved