Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 60278,24 гривень, посилаючись на те, що відповідачу на праві приватної власності належить нежитлове приміщення, загальною площею 324,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У період з січня 2020 року по квітень 2020 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час [PERSON] не здійснив повну оплату за надані послуги, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 58960,98 гривень, 3% річних у розмірі 51,87 гривень, пеню у розмірі 1265,39 гривень, а також понесені ним при пред`явленні позову судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Основним видом його економічної діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.15-17, 18, 20, 21). Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №281630122 від 28.10.2021 року встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 07.11.2018 року між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] було укладено договір №501351 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (а.с.34). Згідно з п.1.4.1 договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №501351 від 07.11.2018 року, теплопостачальна організація відпускає теплову енергію нежитловому приміщенню, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.6.4 договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №501351 від 07.11.2018 року, розрахунковим періодом є календарний місяць. За період з січня 2020 року по квітень 2020 року Концерн «МТМ» відпустив вказаному нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 58960,98 грн., що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками, наявними в матеріалах справи (а.с.14, 22-33). Заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті за відпущену теплову енергію складає 58960,98 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам у зазначеному розмірі є належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 7.2.10 договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №501351 від 07.11.2018 року договору, за порушення споживачем строків оплати за теплову енергію, встановлених у пункті 6.4 цього договору, останній сплачує теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,2% від суми заборгованості за спожиту теплову енергіюза кожен день прострочення в день фактичної оплати. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за договором про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді, у нежитлове приміщення відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved