Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

КП «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до суду з даним позовом посилаючись на те, що позивач забезпечує теплову енергію за адресою:[ADDRESS]. На порушення п.18,20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», відповідачка за спожиту теплову енергію не сплачувала в повному обсязі, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в розмірі 2976,74 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи у його відсутність, в якій також не заперечував у разі неявки відповідачки проти заочного розгляду справи. Судова повістка на ім'я відповідачки повернулася до суду за закінченням строку зберігання, оскільки на виклики поштового відділення за отриманням листів вона не з'являлася. За таких обставин відповідно до вимог абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судова повістка була вручена їй належним чином. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідачка [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], та є споживачем теплової енергії, що виробляється і поставляється позивачем. З представленої картки абонента вбачається, що заборгованість відповідача по оплаті послуг теплопостачання станом по березень 2014 року складає 2976,74 гривень (а.с.4 ). В силу статі 162 ЖК України, платня за користування житловим приміщенням, що належить громадянину на праві особистої власності, не може перевищувати ставок, встановлених для оплати користування житловим фондом України. За несвоєчасну оплату послуг позивачем була нарахована заборгованість відповідачу по опаленню у розмірі 2976,74 грн. за період з листопада 2006 року по березень 2014 року. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Нормами ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як видно із представленого позивачем розрахунку заборгованості та наданих відповідачем квитанцій, позивачем не пропущено строк позовної давності, виходячи з наступного. 08 квітня 2014 року КП «Теплопостачання» звернулося до суду з даним позовом, а ще раніше, в березні 2012року, з заявою про видачу судового наказу (а.с.2,5). В період з листопада 2006 року до 1 березня 2014 року відповідачем [PERSON] всього було сплачено в рахунок оплати вартості послуги за опалення 10822,59 грн., в тому числі: у квітні 2007 року - 100 грн., з липня 2008 р. по квітень 2010 року - 2713,56 грн., з жовтня 2010 р. по грудень 2011 р. - 3142,57 грн.. Отже, вказані вище оплати підтверджують те, що строк позовної давності переривався, що вказує на те, що підстав для його застосування та зменшення у зв'язку з цим боргу, немає. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги по встановленим в законному порядку тарифам повинні бути задоволені, з відповідачки необхідно стягнути 2976,74 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Outcome: partial