Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

КС «Кредит-Союз» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту в загальному розмірі 24176,13 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.04.2016 року між позивачем по справі та [PERSON] був укладений договір №Зл-0073 про надання кредиту в сумі 14000 грн., з терміном повернення коштів - 36 місяців. З метою належного виконання вказаного кредитного договору 05.04.2016 року між позивачем по справі та [PERSON] і [PERSON] був укладений договір поруки за №Зл-0073-П від 05.04.2016 року, відповідно до умов якого останні несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням [PERSON] .. Позивач наполягає, що [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором кредиту належним чином не виконувала, суму заборгованості своєчасно не сплачує та ухиляється від виконання своїх зобов`язань, в результаті чого виникла заборгованість. Поручителі за зобов`язанням [PERSON] та [PERSON] свої зобов`язання також не виконують та заборгованість [PERSON] не погашають, а тому позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом про стягнення суми заборгованості із відповідачів в примусовому порядку. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 02.08.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідачі відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотаннями про розгляд справи за участю сторін до суду не направили. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормами \~ст.\~625\~ЦК\~України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як вбачається з матеріалів справи позивач та [PERSON] 05.04.2016 року уклали договір кредиту №Зл-0073, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 14000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених договором. Згідно з п. 2.1 вказаного договору строк його дії становить 36 місяців. Аналізуючи вказаний договір суд встановив, що сторони при його укладені визначили всі істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, строки та порядок погашення кредиту та процентів за користування кредитом, що визначено розділом 4 вказаного кредитного договору, а також графік повернення суми кредиту та погашення процентів за ним, який встановлений п. 8.4 цього договору. Також суд зважає, що згідно п. 3.1 та п. 3.2 вказаного договору сторони визначили розмір плати за користування кредитом , а також визначили, що у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення , цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання цього кредиту кредитом з підвищеним ризиком, плата за користування кредитом процентна ставка становить 90 процентів річних , а річна процентна ставка вказана в п. 3.1 не застосовується. Як встановлено судом [PERSON] належним чином свої зобов`язання по повернення кредиту а також сплати відсотків за його користування не виконувала, хоча підтвердила свою згоду з умовами вказаного договору та отримавши кредит взяла на себе зобов`язання належного виконання умов кредитного договору. За вказаних обставин у [PERSON] за кредитним договором виникла заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 24176.13 грн., з яких: 10695.43 грн. - тіло кредиту, 5292.94 грн. - проценти за користування грошима, 8187.76 грн. - донараховані проценти в порядку п. 3.2 кредитного договору. Суд також бере до уваги, що згідно з п. 5.1 вказаного вище договору кредиту, з метою своєчасного повернення кредиту та сплати процентів для забезпечення виконання умов договору укладається договір поруки №Зл-0073-П від 05.04.2016 року. Відповідно до вказаного договору поруки, укладеного 05.04.2016 року між позивачем та [PERSON] , [PERSON] , поручителі беруть на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями по кредиту [PERSON] , що випливають із договору кредиту №Зл-0073. Згідно з п. 3.1 казаного договору поруки відповідальність поручителів настає у випадку, коли боржник не виконує, або неналежним чином виконує свої зобов`язання згідно з договором. Аналізуючи вказані договори суд встановив, що сторони при їх укладені визначили всі істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, строки та порядок погашення кредиту та процентів за користування кредитом, що визначено розділом 4 вказаного кредитного договору, а також графік повернення суми кредиту та погашення процентів за ним, який встановлений п. 8.4 цього договору. Також суд зважає, що згідно п. 3.1 та п. 3.2 вказаного договору сторони визначили розмір плати за користування кредитом, а також визначили, що у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково з першого дня прострочення , цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання цього кредиту кредитом з підвищеним ризиком, плата за користування кредитом процентна ставка становить 90 процентів річних , а річна процентна ставка вказана в п. 3.1 не застосовується. Як встановлено судом [PERSON] належним чином свої зобов`язання по повернення кредиту а також сплати відсотків за його користування не виконувала, хоча підтвердила свою згоду з умовами вказаного договору та отримавши кредит взяла на себе зобов`язання належного виконання умов кредитного договору. Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] , [PERSON] , взявши на себе обов`язки поручителя та не забезпечивши належного виконання відповідачем [PERSON] взятих кредитними договорами обов`язків, повинні відповідати перед позивачем разом з [PERSON] , як солідарні боржники, у тому ж обсязі що і остання. \~ \~ \~ \~Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідачі належним чином не виконують умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. При цьому розмір заборгованості складає 24176.13 грн., з яких: 10695.43 грн. - тіло кредиту, 5292.94 грн. - проценти за користування грошима, 8187.76 грн. - донараховані проценти в порядку п. 3.2 кредитного договору. Відповідно до норм ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання в тому числі розподілу між сторонами судових витрат. Суд вважає, що з відповідачів солідарно необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням №218 від 06.06.2019 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved