Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2016 року. Від сумісного подружнього життя мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час працездатний, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві названа сторона зазначає про повне підтримання позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності (а.с.44). Відповідач також подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві названа сторона зазначає про повне визнання позову, та просить здійснити розгляд справи за його відсутності (а.с.47). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і ухвалює за результатами спрощеного провадження рішення про задоволення позову. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2016 року (а.с.9). Від сумісного подружнього життя мають малолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № 245 від 21.02.2017 року (а.с.13), яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Інших дітей, крім вказаної доньки сторони не мають. Матеріалами справи підтверджено, що згідно Договору про сплату аліментів на дітей, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори від 02.12.2015 року, [PERSON] зобов`язаний сплачувати на утримання своїх дітей від першого шлюбу з [PERSON] , а саме : неповнолітньої дитини, [PERSON] , аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 30% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дітей відповідного віку до досягнення дитиною 18-ти річчя; повнолітньої дитини, [PERSON] , аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 30 % від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для осіб відповідного віку, в період навчання дитини у Харківському національному Університеті радіоелектроніки до досягнення нею 23-річного віку - до [INFO] (а.с.23). Матеріалами справи також підтверджено, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 13.01.2016 року вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь другої жінки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1/8 частині всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 27.04.2015 року і до досягнення повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім у розмірі 1/4 частини до досягнення повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с.32-33). Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, позивач добровільно кошти на утримання дитини не сплачує, відтак між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно вимог ст. 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Враховуючи встановлені судом обставини справи, розмір витрат, які несе позивач по власних аліментних зобов`язаннях, стан здоров`я та матеріальне становище самої дитини; виходячи з того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд визначає розмір аліментів на дитину з батька у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону, у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання сина та до її повноліття, починаючи з 03 травня 2019 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов`язаний її матеріально утримувати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, такий обов`язковий платіж підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved