Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м.Києва звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 5664,73 гривень та судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що у квартирі [ADDRESS] проживають відповідачі, які є споживачами житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. В порушення норм діючого законодавства відповідачі не виконували своїх обов'язків по своєчасному внесенню плати за користування квартирою та за надані комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в період з 01.09.2009 року по 01.05.2012 року в сумі 5664,73 гривень. В порядку досудового врегулювання спору відповідачам було надіслано вимогу-попередження з пропозицією сплати заборгованості в добровільному порядку, однак добровільно погасити борг відповідачі відмовилися, у зв'язку з чим підприємство позивача змушене звернутись до суду з вимогою про стягнення боргу в судовому порядку. В судове засідання представник позивача Пількевич О.А. не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву просив задовольнити з підстав, викладених у ній, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилаися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі та застосувати строки позовної давності, інші відповідачі про причини неявки суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що розпорядженням від 29 грудня 2004 року №64-710 виданим Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією, квартиру [ADDRESS] передано [PERSON] в приватну, спільну власність (а.с.8) Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], що підтверджується довідкою (форма №3) , яка видана Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією №411 датована 30 травня 2012 року. (а.с.7) Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Звертаючись з позовом до суду, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за квартплату та плату за комунальні послуги на загальну суму 5664,73 грн., яка виникла за період з 01.09.2009 року по 01.05.2012 року., що підтверджується довідками про заборгованість по квартплаті та комунальним платежам, та розрахунками боргу по квартирній платі та комунальним платежам, які приєднано до матеріалів справи. (а.с. 9-12) Згідно положення ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.3, 4 ст.267 ЦК України). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги клопотання відповідача [PERSON] про застосування загального строку позовної давності, враховуючи, що заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги в сумі 2080,71 гривень виникла за період з січня 2009 року по травень 2011 року включно, а позивачем не заявлено клопотання про подовження строку позовної давності із зазначенням причини поважності його пропуску, суд приходить до висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності для звернення із вказаною вимогою до суду. Разом з тим, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за період з червня 2011 року по квітень 2012 року в сумі 3584,02 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial