Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1. 13 грудня 2018 року [PERSON], [PERSON] (далі позивачі) звернулися до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою стягувати із відповідача аліменти на користь та на утримання матері [PERSON], [INFO], а також стягувати аліменти на користь та на утримання батька [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/5 частині зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і довічно. 2.Свої позовні вимоги позивачі обгрунтували тим, що від зареєстрованого ними шлюбу, 02.02.1974 року Биковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, подружжя має двох дітей: сина - [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] являється інвалідом третьої групи загального захворювання довічно, а позивач [PERSON], являється пенсіонером за віком, останні мають слабке здоров'я та тяжкі хронічні захворювання. Позивачі стверджують, що будь-якого доходу окрім мінімальної пенсії вони не мають та знаходяться у дуже тяжкому матеріальному становищі. На даний час, кошти на лікування надає лише один син [PERSON], однак їх недостатньо. Інший син, будь-якої допомоги не надає. А тому останні просять їхні позовні вимоги задоволити. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 14 січня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 04 лютого 2019 року. 5. В судове засідання позивачі не з'явилися, однак у позовній заяві просять справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю. 6. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак 21.01.2019 року, представив заяву із якої слідує, що останній позовні вимоги визнає повністю та просить справу слухати у його відсутність. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. Із свідоцтва про народження відповідача [PERSON] серії [NUMBER] від 01.07.1977 року вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON]., являються його батьками. 9. Судом було встановлено, що [PERSON] являється інвалідом третьої групи загального захворювання довічно, що стверджується пенсійним посвідченням [NUMBER], виданим Пнсійним фондом України 02.01.2013 року. 10. Згідно довідки №1505 від 23.10.2018 року Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області вбачається, що розмір пенсії [PERSON] до вересня 2018 року складав - 1574,72 грн., з вересня 2018 року - 1598,28 грн. 11. Із довідки №1504 від 23.10.2018 року Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області вбачається, що [PERSON], являється пенсіонером за віком, а розмір її пенсії складає - 1564,58 грн. 12. Також суд встановив, що позивачі [PERSON] та [PERSON], часто хворіють, що стверджується виписками із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, квитанціями про сплату за медикаменти. ІV. Оцінка Суду. 13. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 14. Згідно ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. 15. Відповідно до п. 21 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Прозастосування судамиокремих нормСімейного кодексуУкраїни прирозгляді справщодо батьківства,материнства тастягнення аліментів»№ 3від 15травня 2006року обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. 16. Згідно положення ст.75СК України непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено у частині четвертій ст. 75 СК України. 17. Відповідно до Закону України«Про загальнообов'язковедержавне пенсійнестрахування» непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого статтею 26цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов'язання у сина на утримання батьків можуть бути призначені за наявності юридичних складових у сукупності певних умов, а саме: мати, батько не були позбавлені батьківських прав та не ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків; непрацездатність матері, батька; потреба у матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. При цьому, суд враховує, що отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітнього сина від обов'язків утримувати непрацездатних батьків. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. 18. Родинний зв'язок між сторонами по справі судом визначено за правилами, встановленими нормами глави 12 СК України. 19. Потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи. 20. Частиною першою статті 81ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 21. Згідно частин першої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. 22. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, - суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст.205СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. 23. При цьому, згідно роз'яснень, викладених в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. 24. З урахуванням вищевикладеного, з урахуванням потреб позивачів та можливостей відповідача, - суд вважає за можливе стягнути із [PERSON] на утримання батьків [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі по 1/5 частині зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і довічно, що не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Вирішуючи спір по суті, суд зазначає часовий період зобов'язання відповідача утримувати своїх непрацездатних батьків, до зміни матеріального становища сторін. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 25. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку із чим, оскільки в даних правовідносинах позивачі звільнені від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved