Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Ірпінська міська рада Київської області звернулася до суду з позовом, в якому просить знести за рахунок відповідача, [PERSON], паркан з самовільно загородженої земельної ділянки по пров.Північний 15, м. Ірпінь площею 100м2(розміром 2,5х40,2м2) для відновлення меж провулку Північного. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує на те, що гр.. [PERSON] у 2013 році по провулку Північному самовільно загородив парканом частину провулку, фактично частину земельної ділянки, що відноситься до земель запасу міста та перебуває у комунальній власності, в результаті чого ширина провулку зменшилась на 2,5м. Оскільки гр.. [PERSON] не реагував на приписи міської ради, інспекторами КП «Контроль благоустрою міста» складено протокол № 16 про адміністративне правопорушення № 16 від 11.02.2013р. на гр.. [PERSON]. Враховуючи характер правопорушення передбачене ст.152КУпАП, було вирішено на гр.. [PERSON] накласти мінімальну штрафну санкцію у розмір двадцяти неоподаткованих мінімумів. Також, рішенням Ірпінської міської ради № 3317- 45 VI від 27.06.2013р. гр.. [PERSON] зобовязали до 01.09.2013р. привести межі земельної ділянки в м. Ірпінь по пров. Північний 15, у відповідність до нормативних, вигородивши самочинно зайняту земельну ділянку площею 100м2(розміром 2,5х40,2м2) для відновлення меж провулку Північного. Відповідно до регламенту ради, рішення було опубліковано на офіційному сайті Ірпінської міської ради. Також, відділом земельних ресурсів міської ради дане рішення було направлено гр.. [PERSON] рекомендованим листом від 10.07.13 № А-1753.2. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20.12.2013р. відкрито провадження у справі № 367/9217/13-а, за результатами розгляду якої прийнято постанову від 29.01.2014р., якою задоволено позов міської ради та зобовязано відповідача, [PERSON], виконати рішення Ірпінської міської ради № 3317-45- VI від 27.06.2013р. та привести межі земельної ділянки по пров. Північний, 15 у м. Ірпінь, у відповідність до нормативних, вигородивши самочинно зайняту земельну ділянку площею 100кв.м для відновлення меж провулку Північного. Ірпінською міською радою було отримано виконавчий лист по даній справі, який направлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції 13.05.2014р. та 09.07.2014р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43999446. Станом на сьогодні, очевидним є факт умисного невиконання рішення суду по справі 367/9217/13-а, що набуло чинності, окрім того 14.01.2015р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду для вирішення вказаного питання в\~\~судовому порядку. У звязку з вище викладеним просить, знести за рахунок відповідача, [PERSON], паркан з самовільно загородженої земельної ділянки по пров. Північний, 15 м. Ірпінь площею 100м2(розміром 2,5х40,2м2) для відновлення меж провулку Північного. Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач та представник позивача - [PERSON] не зявилися, просили розгляд справи проводити у їхню відсутність за доказами, наявними у матеріалах справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [INFO], де у 2013 році самовільно загородив парканом частину провулку, що відноситься до земель запасу міста та перебуває у комунальній власності, в результаті чого ширина провулку зменшилась 2,5м. Згідно рішення Ірпінської міської ради № 3317-45-VI від 27.06.2013р. гр.. [PERSON] зобовязали до 01.09.2013р. привести межі земельної ділянки в м. Ірпінь по пров. Північний 15, у відповідність до нормативних, вигородивши самочинно зайняту земельну ділянку площею 100м2(розміром 2,5х40,2м2) для відновлення меж провулку Північного(а.с.6,9). Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20.12.2013р. відкрито провадження у справі № 367/9217/13-а, за результатами розгляду якої прийнято постанову від 29.01.2014р., якою задоволено позов міської ради та зобовязано відповідача, [PERSON], виконати рішення Ірпінської міської ради № 3317-45- VI від 27.06.2013р. та привести межі земельної ділянки по пров. Північний, 15 у м. Ірпінь, у відповідність до нормативних, вигородивши самочинно зайняту земельну ділянку площею 100кв.м для відновлення меж провулку Північного(а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими актами України. Відповідно до ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Згідно ст. 80 ЗК України суб'єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Відповідно до статті 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Стаття 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом: визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тобто суд з власної ініціативи не вправі виходити за межі змісту позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає правильним позовні вимоги задовольнити, зобов'язавши [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 100м2(розміром 2,5х40,2м2), (згідно схеми розміщення земельної ділянки заштрихована частина земельної ділянки а.с.11), що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь по пров. Північний, 15, шляхом знесення паркану. Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved