Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , шляхом надання можливості бачитися, спілкуватися та виховувати за місцем проживання дитини кожної першої та третьої суботи місяця з 12-00 год до 14-00 год та кожної другої та четвертої неділі місяця з 12-00 год до 14-00 год, а також просив стягнути понесені судові витрати. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу відповідач неодноразово порушувала його права, як батька дитини, щодо виховання, утримання та спілкування з дочкою. У зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду. Апеляційний суд Чернігівської області рішенням від 25.04.2016 визначив способи участі у вихованні дочки шляхом встановлення за місцем проживання дитини часу спілкування з нею кожної першої та третьої суботи місяця з 12.00 години до 14.00 години та кожної другої і четвертої неділі місяця з 12.00 години до 14.00 години. Однак, після набранням судовим рішенням законної сили відповідач продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з донькою. Так, коли він телефонує відповідачу повідомити, що прийде вона навмисно не відповідає на телефонні дзвінки. Коли він приходить за місцем проживання відповідача, для спілкування з донькою, [PERSON] з різних причин не надає можливості спілкуватися з дитиною та навмисно влаштовує скандали під час спілкування, що веде до негативного формування образу батька дитини. У зв`язку з чим він був змушений неодноразово звертатись до правоохоронних органів. З відповідачем неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо неприпустимості порушення даного рішення суду, але позитивного результату це не дає. Також зазначив, що звертався до виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення суду, але виконавчий документ було повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю заходів примусового виконання рішення суду. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 05.09.2019 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У встановлений строк відповідач подала відзив (а.с.67-70), у якому вказала, що твердження позивача не відповідають дійсності. Вона ніколи не заперечувала проти спілкування батька з дитиною. Неможливість провести зустрічі дитини з батьком обумовлювалися в кожному конкретному випадку виключно об`єктивними обставинами: хворобою дитини, відвідуванням гуртка, перебуванням на прийомі у лікаря, на поминках. Зазначила, що агресивна поведінка батька по відношенню до дитини, до її матері та бабусі, численні образи дитини та її матері, погрози викликали у дитини небажання спілкуватися з батьком. Кожна зустріч з дитиною супроводжується викликом поліції та скандалом, в уяві дитини сформувався негативний образ батька, що підтверджуєтеся об`єктивними висновками психологів. Також відповідачем подано зустрічний позов до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради про зміну способу участі батька у вихованні дитини, який у подальшому уточнила та просить змінити спосіб участі батька, [PERSON] у вихованні дочки, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , шляхом зустрічей за місцем проживання дитини, але без входу в житлове приміщення без згоди власника, в громадських місцях м. Чернігова та з встановленням часу спілкування з дитиною кожної останньої неділі місяця з 12.00 години до 14.00 години в присутності матері дитини, з врахуванням стану здоров`я дитини, бажань дитини, розкладу її занять. Під час зустрічей з дитиною заборонити [PERSON] створювати стресові ситуації для дитини, ображати її та викликати поліцію в присутності дитини, [PERSON] , [INFO] . Судові витрати покласти на відповідача (а.с.108-112, 118). Заявлені вимоги мотивувала тим, що позивач невірно тлумачить рішення суду в частині визначення місця зустрічей. Він вимагає в грубій формі у власниці квартири, бабусі дівчинки, [PERSON] , надати йому доступ до житла за вказаною в рішенні суду адресою для проведення зустрічей з донькою. Тим самим позивач порушує гарантовані законом права інших осіб, а саме право власника на недопущення сторонніх осіб в своє житло. 07.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України про спричинення [PERSON] з боку [PERSON] легких тілесних ушкоджень було розпочато кримінальне провадження №12017270010000174. Ця подія відбулась за адресою проживання дитини в квартирі, більше того, в присутності дитини. За таких підстав власник квартири не надає дозволу на доступ до свого житла. Зазначила, що батько, відстоюючи свої права, повністю ігнорує права дитини на власну думку, недоторканість житла, честь і гідність, право на здоров`я та безпеку, дівчинка перебуває в стані хронічного стресу та тривоги. У зв`язку з цим мати та бабуся дівчинки з 2016 року відвідують з дитиною психологів, які допомагають [PERSON] справитися з її тривогою, страхами, а також які неодноразово надавали результати психодіагностичних обстежень дитини. Відповідно до висновків таких обстежень всі спеціалісти одноголосно зазначають про перебування дитини в стані стресу, що викликаний викликами поліції під час зустрічей з батьком та примусом її до таких зустрічей в таких умовах, в дитини сформувався негативний образ батька. Як наслідок, у [PERSON] не тільки психологічні проблеми, але й проблеми з фізичним здоров`ям, які мають невралгічне походження. Ухвалою суду від 01.11.2019 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] [PERSON] у встановлений строк подав відзив на зустрічну позовну заяву (а.с.164-166), у якій вказав, що [PERSON] навмисно намагається ввести суд в оману. За весь час вона не надала можливості брати участь у спілкуванні та вихованні дитини, а тому він був вимушений звертатися до правоохоронних органів. Також зазначив, що хвороба дитини не є підставою для відмови батьку у зустрічі з донькою. Вважає, що листи [PERSON] про неможливість зустрічей з донькою є маніпуляціями з її боку. Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, вимоги зустрічного позову не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Представник третьої особи у судовому засіданні просив вирішити спір в інтересах дитини, при цьому підтримав висновок органу опіки та піклування. Після перерви у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без участі представника. Суд ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - позивач по справі, [PERSON] - відповідач. Апеляційний суд Чернігівської області рішенням від 25.04.2016 визначив спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , шляхом встановлення за місцем проживання дитини часу спілкування з нею кожної першої та третьої суботи місяця з 12.00 години до 14.00 години та кожної другої і четвертої неділі місяця з 12.00 години до 14.00 години в присутності матері дитини (т.1 а.с.6-8). На виконання рішення суду Новозаводський районний суд м. Чернігова по справі №751/284/16 видав виконавчий лист (т1. а.с.32), який [PERSON] направив у Новозаводський відділ державної виконавчої служби для примусового виконання. Втім, даний виконавчий документ старшим державним виконавцем Рожко Н.В. повернутий без прийняття до виконання в зв`язку з тим, що в ньому відсутні заходи примусового виконання рішення на підставі ст. 4 частина 7 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1 а.с.33-34). На даний час, малолітня дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.55). Даний факт не оспорюється сторонами. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки щодо участі батька у вихованні дитини. Як позивач так і відповідач неодноразово звертались до відділу поліції з приводу виконання рішення суду від 25.04.2016 року. Так, 30.03.2013, 16.05.2014, 23.04.2016, 26.04.2016, 13.05.2016, 16.05.2016, 24.05.2016, 08.06.2016, 12.06.2016, 26.06.2016, 05.07.2016, 13.07.2016, 31.08.2016, 11.09.2016, 19.01.2017, 30.01.2019, 20.02.2019, 01.03.2019, 27.03.2019, 02.05.2019, 06.06.2019, 11.06.2019, 19.06.2019, 08.08.2019, 21.07.2019, 22.08.2019, 29.08.2019 року за результатами перевірки за повідомленнями [PERSON] ЧВП ГУНП в Чернігівській області складені висновки (т.1 а.с.9-30, 57-60, 180). 22.08.2016 року за результатами перевірки за повідомленням [PERSON] інспектором ЧВП ГУНП в Чернігівській області складено висновки (т.1 а.с.99, 122, 146-149). Крім того, позивач зверталась до Управління патрульної поліції у м. Чернігові з приводу образ та погроз колишнього чоловіка під час зустрічей з дитиною, про порушення їх з дитиною прав на недоторканість житла під час відвідування поліцією, до Новозаводської районної у м. Чернігові ради щодо зміни умов спілкування батька з дитиною. На звернення [PERSON] . Департаменти патрульної поліції та Новозаводська районна у м. Чернігові рада надали відповіді (т.1 а.с.101-104). Також у матеріалах справи наявний витяг з ЄРДР про кримінальне провадження №12017270010000174 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України про спричинення [PERSON] з боку [PERSON] легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.72). У той же час, відповідачем на спростування вимог позивача, надано копії медичних довідок, що у період з 13.05.16 до 06.06.2016 року, 27.02.2016-18.03.2016 року, 18.03 - 07.04.2016, 19.03.-18.04.2016, 16.01.2016-22.02.2016, 06.09-20.09.2016 [PERSON] хворіла (т.1 а.с.73-75). Також, із копій заяв від 01.08.2016, 21.02.2018, 04.05.2017, 23.05.2017, 31.07.2018 року вбачається, що [PERSON] повідомляла [PERSON] про причини неможливості визначених зустрічей (т.1 а.с.91-97). Із копії виписки з медичної картки дитини, консультативного висновку, виписки з реабілітаційної карти, виписки про анамнези дитини за 2015-2017 роки, довідки з ДНЗ № 68, копії психодіагностичних обстежень дитини психологом ГО «Чернігівської міської асоціації «Конкордія»» за 18.04.2016, 17.06.2016, 26.07.2016, 29.09.2016 року, консультативного висновку лікаря-психолога 28.07.2017, психологічного комплексного вивчення 07.09.2018 р., психологічної характеристики вбачається, що у [PERSON] існують проблеми фізіологічного та психологічного характеру на фоні хронічних стресів (т.1 а.с.75-78, 82-88, 123, 178, 181, 201-202). Відповідно до психологічного висновку Громадської організації «Чернігівська міська асоціація «Конкордія» від 03.10.2019 зустрічі з батьком необхідно проводити у максимально комфортних для дівчинки умовах без провокацій з боку дорослих (т.1 а.с.151). Як вбачається із копії актів КП «Новозаводське» батько дитини [PERSON] з 15.08.2013 року до доньки не приходить, участі у вихованні дитини не приймає (т. 1 а.с.89-90). У той же час Центральний відділ ДВС м. Чернігів листом від 30.09.2019 повідомив, що станом на 30.09.2019 борг зі сплати аліментів на користь [PERSON] відсутній (т.1 а.с.130). Згідно досліджених у судовому засіданні аудіо та відеозаписів вбачається, що зафіксовані розмови між батьками дитини, а також дитини з батьком, а також факти виїзду працівників поліції за зверненнями позивача (т. 1 а.с.144, 150). Відповідно до інформації Чернігівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 12.02.2020 про діагностичне обстеження [PERSON] з метою попередження психотравмуючого впливу на дитину, при виникненні у подальшому суперечливих питань між батьками, рекомендовано враховувати вікові характерологічні особливості доньки, потреби та бажання (т.1 а.с.215). Згідно висновку, затвердженого рішенням №42 від 24.02.2020 року Новозаводської районної у м. Чернігові ради, орган опіки та піклування, виходячи із інтересів дитини вважає, визначити способи участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , яка проживає з матір`ю [PERSON] на [ADDRESS] , кожної першої та третьої суботи місяця з 12.00 до 14.00 години та кожної другої і четвертої неділі місяця з 12.00 до 14.00 години, за умови задовільного стану здоров`я дитини, у присутності матері дитини, обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку (т.1 а.с.212-214). У судовому засіданні, у відповідності до ст.171 СК України, з`ясовувалась думка малолітньої дитини [PERSON] щодо її спілкування з батьком, яка в присутності педагога, суду пояснила, що проживає з мамою та бабусею. Вона навчається в школі, закінчила 2 клас, навчається добре. З татом не спілкується, тому що не хоче, щоб він приходив до неї додому, тому що бабуся розсердиться і у нього зіпсується настрій і він почне кричати. Розповіла, що батько ображав її. Він до неї приходить, але подарунки не дарує. Зазначила, що хотіла б змінити періодичність та термін зустрічей. Згодна, щоб батько приїздив по суботах ввечері один раз на місяць, і щоб зустрічі тривали близько 5 хв. З батьком у неї не дуже гарні стосунки. Зустрічі відбуваються дуже примітивно: вона виходить, постоїть біля нього 5 хв мовчки. Іноді він викликає поліцію. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] є його товаришем. У 2013 році він їздив разом з [PERSON] на зустріч з дитиною. З 2013 року їздив з ним близько 30 раз. Як правило [PERSON] спочатку телефонував своїй дружині, але вона або не відповідала, або відмовляла у зустрічі з дитиною. Після чого він починав телефонувати своїй колишній тещі. У квітні-травні 2019 року він приїздив один раз на зустріч батька з дитиною, знову дружина заперечувала проти зустрічі з дитиною, а тому [PERSON] викликав поліцію. Мати ніколи не сприяла батькові зустрічам з дитиною, а навпаки підбурювала дитину та настроювала її проти батька. Кожного року він їздив до дитини по 4-5 раз. Останній раз дитина розмовляла з батьком гордовитим тоном. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що її донька ніколи не перешкоджала у спілкування батька з дитиною. З самого народження у нього було негативне відношення до дитини. Він залишив сім`ю, коли дитині був рік. Дитина виросла без нього. Тільки в 2016 році почав приходити до [PERSON] . Зазначила, що онука не хоча сама спілкуватися з батьком. Бували випадки, коли вона просила свого діда забрати її з собою, щоб не гуляти з батьком. Кожний вихідний приїздить поліція. Батько називає дитину образливими словами, а тому дитина відчуває негатив від батька і не хоче з ним спілкуватися. Одного разу поліцейський умовляв дитину на зустріч з батьком протягом 10 хв, дитина погодилась і він в рапорті про це зазначив. Після зустрічей дитини з батьком у неї погіршився стан здоров`я: з`явився енурез, мігрень, захворювання серця. Бували випадки, коли не могли заспокоїти дитину. Сусіди бачили, як дитина тремтіла після таких зустрічей. У 2016 році звернулися до психолога, на цих зустрічах іноді бував і батько. Психологи пропонують відгородитися від негативного впливу будь-яких емоцій. Вважає, що дитині потрібен якийсь час, щоб заспокоїтися і можливо повернути гарне відношення до батька. У 2016 році не допускала [PERSON] до своєї квартири, оскільки в рішенні суду не було вказано, щоб зустрічі відбувались у її квартирі. Був випадок, коли він прийшов, але її донька перебувала на стаціонарному лікуванні. Він почав гуркотіти у двері і кричати, щоб вона телефонувала доньці і вона йшла із лікарні, тому що він прийшов на зустріч зі своєю донькою. Зазначила, що її донька [PERSON] ніколи на налаштовувала дитину проти батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є знайомою [PERSON] . Коли проходять зустрічі [PERSON] з батьком, дитина кричить на весь двір, щоб її забрали. Кожного вихідного дня приїздить батько дитини і у дворі чутно істерику дитини. Зазначила, що її онук у 2019 році гуляв із [PERSON] та повідомила йому, що її батько висловлюється нецензурною лайкою, що вона його ненавидить. Коли [PERSON] була маленькою до 2016 році конфліктних ситуацій з батьком не було. Коли підходить день зустрічі мати та бабуся налаштовують дитину і умовляють зустрітися з батьком, але дитина категорично заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що є інспектором Чернігівського ВП сектору ювенальної превенції. По територіальності йому надійшли заяви [PERSON] щодо перешкод, які йому чиняться у спілкуванні з дитиною. З приводу поданої заяви безпосередньо був свідком, як відбувається зустріч батька з дитиною. Мати сиділа на лавочці, дитина бігала, а за нею ходив батько та пропонував якість забаганки, потім катав її на гойданці. Дитина повідомляла, що мати не налаштовує її проти батька, але її лякає, коли батько викликає поліцію. Вважає, що своїми діями чиниться тиск на дитину. Проводив профілактичні бесіди з позивачем та відповідачем, надавав рекомендації. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що є старшим інспектором поліції Чернігівського ВП сектору ювенальної превенції. У 2019 році чергував і близько обіду надійшов виклик від [PERSON] , що мати не надається можливості зустрітися з дитиною. Екіпаж виїхали на виклик, зустрілися із заявником через 15 хв після виклику. Через деякий час побачили, як прийшла мати та повідомила, що запізнилася з поважних причин, та вивела дитину. Вони поспілкувалися близько 1 год. Дитина та мати стояли поруч з батьком та звинувачували його в тому, що той викликав поліцію. Після чого вони поїхали. Свідок [PERSON] - сусідка, в судовому засіданні показала, що була свідком тих подій, коли батько дитини викликає поліцію. На зустрічах батька з дитиною остання плаче. Одного разу вони поїхали на кладовище, про що попередили [PERSON] , але коли повернулися назад, побачили, як іде батько дитини з представником ювенальної поліції. Дитина злякалася та кинулася назад до неї, до батька йти не хотіла. Також був випадок, коли вона забирала [PERSON] із дитячого садочку, дівчинка не хотіла йти до батька, вона плакала та повторювала, що не хоче з ним зустрічатися. [PERSON] погрожував їй за те, що вона відмовляється з ним зустрічатися. На зустріч [PERSON] приходив завжди один. Одного разу він був з працівниками поліції, вони гучно стукали та вимагали відчинити двері, вона зробила їм зауваження і вони пішли. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати і батько дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 57 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до змісту ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Частина 3 ст.11 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства » передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Чернігівським апеляційним судом рішенням від 25.04.2016 визначено способи участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною. Первісним позивачем на підтвердження позову надані висновки поліції по його зверненню та допитаний свідок [PERSON] . Однак, вказані докази не підтверджують, що саме матір`ю дитини [PERSON] чиняться перешкоди у спілкуванні та вихованні з дитиною, способи яких визначено рішенням суду. Також, свідок [PERSON] повідомляв про події, які відбувались до рішення апеляційної інстанції, при цьому після рішення був присутній один раз у квітні-травні 2019 року. На спростування доводів позивача відповідач [PERSON] повідомляла позивача про поважні причини та надала суду докази про хворобу дитини, про її участь у відповідних заходах (т.1 а.с.73-75, 91-97), які судом визнаються належними та допустимими. Також, аудіо та відео записами підтверджується, що сама дитина протягом часу встановленого у рішенні суду з 12.00 до 14.00 години не бажала спілкуватися з батьком, що спростовує доводи позивача про те, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною (т. 1 а.с.144, 150). Крім того, допитані у судовому засіданні свідки зі сторони відповідача вказали, що відсутні будь-які перешкоди з боку матері у спілкуванні з дитиною. З урахуванням вказаних обставин, у задоволенні первісного позову слід відмовити. Як вбачається із рішення Європейського суду з прав дитини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Надані [PERSON] докази на підтвердження зміни порядку та способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною на даний час є не підставою про зміни попереднього порядку участі батька у вихованні дитини, встановленого судовим рішенням від 25.04.2016. Суд в цілому погоджується із способом участі позивача у вихованні дитини, визначеним рішенням суду та запропонованим у висновку органу опіки та піклування Новозаводської районної у м.Чернігові ради від 24.02.2020, оскільки найбільше відповідає обставинам справи та інтересам малолітньої дитини, дозволяє налагодити психологічний контакт дитини з батьком, та не порушує звичайних для дитини умов життя. Таким чином, беручи до уваги вимоги закону щодо обов`язку батьків у вихованні дитини, свідоме бажання позивача виховувати свою доньку та спілкуватися з нею, відсутність будь-яких випадків, коли законом обмежене право позивача на спілкування з донькою, думку малолітньої дитини та висновок органу опіки та піклування щодо можливості спілкування батька з донькою та визначення часу спілкування, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для зміни попереднього порядку участі батька у вихованні дитини, встановленого судовим рішенням, а тому у задоволенні зустрічного позову також слід відмовити. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Позивачем [PERSON] понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн (а.с.1). Відповідачем [PERSON] також за зустрічним позовом понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн (а.с.107). Оскільки в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено повністю, судовий збір, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, не стягується. Втім, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу [PERSON] надано ордер серії ЧН №038677 (т.1 а.с.114), акт про надання правничої допомоги від 04.08.2020 року (т.2 а.с.37). Крім того, позивачем подано квитанцію №218 від 04.08.2020 про оплату 23 200 грн (т.2 а.с.36) за отримання правничої допомоги. Відповідно статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137). Як вбачається позивачем не заявлялось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що передбачено ч.5 ст.137 ЦПК України. Із акту про надання правничої допомоги від 04.08.2020 року вбачається перелік наданих видів допомоги, що становить 23 200 грн. Однак, враховуючи, що у задоволенні, як первісного так і зустрічного позову відмовлено, а тому не підлягає стягненню сума в розмірі 2 500 грн за підготовку та складання зустрічного позву. За збір доказів, підготовку та складання процесуальних заяв та участь у судових засіданнях по первісному позову необхідно стягнути 8 575 грн (17 150/2), у решті слід відмовити, оскільки у зустрічному позові відмолено. За таких підстав суд застосовує співрозмірність винагороди за адвокатські послуги обсягу наданих послуг в межах даної справи адвокатом, у зв`язку з чим суд стягує судові витрати на професійну правничу допомогу по первісному позову у розмірі 12 000 грн (800 грн - за надання консультацій, 2 500 грн - за складання відзиву на позовну заяву, 700 грн - за складання запитів, 375 грн - за складання заяв з процесуальних питань, 125 грн - ознайомлення зі справою та 7 500 грн - участь у судових засіданнях). На підставі наведеного,

Outcome: approved