Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи. Позивач [PERSON] звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на: - земельну ділянку площею 0,4777 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер [NUMBER] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; - земельну ділянку площею 0,3409 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер [NUMBER] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . Також. [PERSON] просить визнати за нею право на спадкове майно, а саме на: -земельну частку (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Галичина» згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстрований під [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної частки (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Галичина» згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстрований під [ADDRESS] . Вказану спадщину прийняла його дружина [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки площею 0,4777 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер [NUMBER] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; - земельної ділянки площею 0,3409 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер [NUMBER] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . - земельної частки (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Галичина» згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстрований під [ADDRESS] . Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за заповітом, спадщину належним чином прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом з нею. [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 20.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав позивача для оформлення документів щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - представник Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву у якому вказав, що позов визнає повністю з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 67 років в с.Лука Монастириського району Тернопільської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №29. Ще за життя померлому належала: - земельна частка (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Галичина» згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстрований під [ADDRESS] , що підтверджується інформацією Відділу [ADDRESS] районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 04.04.2019 року №162/0/201-19. Вказану спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON] так як на день смерті спадкодавця проживала разом з ним, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 13.05.2019 року №185. [INFO] у віці 80 років в с.Лука Монастириського району Тернопільської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №31. Ще за життя померлій належали: - земельна ділянка площею 0,4777 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер [NUMBER] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , що підтверджується довідкою виданою виконкомом Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 13.05.2019 року №186; - земельна ділянка площею 0,3409 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер [NUMBER] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , що підтверджується довідкою виданою виконкомом Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 13.05.2019 року №186; - земельна частка (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Галичина» згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстрований під [ADDRESS] . Згідно складеного [PERSON] в с. [ADDRESS] області заповіту, посвідченого секретарем Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за №56, остання на випадок своєї смерті заповіла все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, своїй дочці [PERSON] . У відповідності до довідки виданої виконкомом Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 13.05.2019 року №186, встановлено, що на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з нею проживала її дочка [PERSON] . Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінали Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , видані Павліні [PERSON] - втрачено. Також, втрачено Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Амброзію Йосиповичу Будзану. Вищевказане підтверджується повідомленням розміщеним в газеті «Вісті Придністров`я» № [NUMBER] (7295) від 07.03.2019 року. В зв`язку з втратою вищевказаних оригіналів правовстановлюючих документів, приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В зв`язку з вищевказаним суд дійшов висновку, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , як спадкоємець за заповітом, та особа, яка на час смерті спадкодавця та відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Щодо спадкового майна, яке належало [PERSON] , а саме, земельної частки (пай) що знаходиться в господарстві спілки селян «Галичина» згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстрований під [ADDRESS] і яке фактично прийняла [PERSON] , суд зазначає наступне. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001\~\~року сертифікати\~\~на\~\~право на земельну\~\~частку\~\~(пай)\~\~є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на\~\~місцевості) земельних\~\~ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1963 р.), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Як вбачається з матеріалів справи на час смерті [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини, був чинним \~ЦК Української РСР 1963 року, тому \~при вирішенні питання про прийняття [PERSON] спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії [NUMBER] та визнання \~за нею права на це майно в порядку спадкування за законом \~необхідно \~керуватися ст. 549 ЦК Української РСР в якій зазначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, дружина. \~ \~ \~ \~Судова колегія в цивільних справах Верховного Суду України в п.65 правових позицій від 01.12.97 vd971201 висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв`язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році роз`яснила, що відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) і прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. В зв`язку з наведеним та у відповідності до роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року щодо питання визначення належності майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) суд вважає, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] як дружина спадкодавця та спадкоємець першої черги за законом оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів державних актів на право власності на земельну ділянку та оригіналу сертифікату\~\~на\~\~право на земельну\~\~частку\~\~(пай), позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Як слідує з матеріалів справи оригінали Державних актів та сертифікат на\~\~право на земельну\~\~частку\~\~(пай) були втрачені. З 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку міг лише її власник. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, судом встановлено, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стало причиною неможливості Солтис [PERSON] реалізувати своє право на спадщину (оформлення свідоцтва про право на спадщину) згідно заповіту після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки. На підставі викладеного

Outcome: approved