Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У листопаді 2019 року [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідачка) про поділ майна подружжя. Позов обґрунтований такими обставинами. З 21.08.1999 [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час перебування у шлюбі ними було прийнято рішення про участь у фонді фінансування будівництва. 03.10.2017 [PERSON] був укладений відповідний договір. Протягом 2017 та 2018 років вони повністю сплатили на користь управителя ПАТ АКБ «Аркада» спільні кошти в сумі 717 076,10 грн. За договором про відступлення майнових прав від 06.02.2018 [PERSON] прийняла від ПАТ АКБ «Аркада» майнові права на об`єкт інвестування - однокімнатну квартиру [ADDRESS] [ADDRESS] . У подальшому сімейне життя не склалося. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.112019 шлюб був розірваний. Оскільки квартира була набута ними під час шлюбу, позивач просив виділити йому у власність 1/2 частки майнових прав на об`єкт інвестування. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON] не визнала та пред`явила зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя. На обґрунтування заперечень проти вимог первісного позову та вимог зустрічного позову вказала, що спірна квартира була придбана для їхнього сина [PERSON] , і більшу частину коштів для її придбання надали її батьки. Водночас окрім майнових прав на об`єкт інвестування ними за період шлюбу була придбана двокімнатна квартира, що за адресою: [ADDRESS] , автомобіль Nіssan Qashqai, 2010 року випуску, та накопичені заощадження на загальну суму 606 163,40 грн. Всього майна відповідно до оцінки станом на 14.02.2020 набуто на загальну суму 3 245 921,40 грн. З урахування того, що їх спільний син проживає з нею та потребує окремої кімнати, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила виділити їй у власність двокімнатну квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] - однокімнатну квартиру, яка є об`єктом інвестування, та автомобіль, яким він фактично користується, стягнувши при цьому з [PERSON] на її користь кошти в сумі 127 672,70 грн та судові витрати (а. с. 59-99, 220-221). У відзиві на зустрічну позовну заяву позивач [PERSON] не визнавав порядок поділу майна, запропонований відповідачкою, оскільки він сплачує аліменти на утримання сина і підстави для відступу від рівності часток відсутні. Не погоджувався із оцінкою вартості автомобіля, яка була проведена без огляду авто, та стягненням з нього компенсації, оскільки після припинення фактичних шлюбних відносин він за домовленістю із дружиною залишав їй всі кошти, що були на той час у сім`ї, а саме 45 000 грн та 4 000 доларів США, взамін на автомобіль. Заперечував проти наявності у нього заощаджень у розмірі 606 163,40 грн, а доходи, які зазначені в його декларації за 2018 рік, були витрачена на потреби сім`ї. Просив поділити двокімнатну квартиру та майнові права на об`єкт інвестування порівну по 1/2 частині кожному, залишити йому автомобіль, а [PERSON] - компенсацію вже сплаченої вартості автомобіля в сумі 45 000 грн та 4 000 доларів США (а. с. 115-161). У відповідь на відзив на первісний позов представник позивача [PERSON] , адвокат Пономаренко О. В., звертала увагу суду, що [PERSON] , заперечуючи у відзиві проти поділу майнових прав на однокімнатну квартиру, яка є об`єктом інвестування, у той же час у зустрічній позовній заяві визнала, що це майно є спільним майном подружжя (а. с. 162-171). У запереченнях за первісним позовом [PERSON] вказувала, що порядок поділу майна, запропонований позивачем, не призведе до його реального розподілу і метою цього позову є позбавлення їхнього сина майна, для його воно придбавалося (а. с. 208-210). ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ?Ухвалою суду від 13.12.2019 задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову (а. с. 23-24). ?Ухвалою суду від 13.12.2019 відкрито загальне позовне провадження з проведенням підготовчого провадження (а. с. 25). ?23.01.2020 відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву (а. с. 23). ?14.02.2020 позивачка [PERSON] подала заяву про забезпечення доказів (а. с. 43-50), клопотання про продовження строку для подання зустрічного позову разом із зустрічною позовною заявою (а. с. 51-99). ?29.05.2020 представник позивача [PERSON] , адвокат Пономаренко О. В., подала суду клопотання про витребування доказів (а. с. 104-111), клопотання про продовження строку для подання відзиву на зустрічну позовну заяву разом із відзивом (112-161) відповідь на відзив за первісним позовом (а. с. 162- 171), заву про виклик свідків (а. с. 172-173), клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (а. с. 174-149). ?Ухвалою суду від 10.09.2020 суддя Цимбал І. К. прийняла справу до свого провадження (а. с. 204). ?29.10.2020 від [PERSON] надійшла відповідь на відзив на первісний позов (а. с. 211-213) та заяву про збільшення позовних вимог (а. с. 220-221). ?Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 27.11.2020 справу розподілено на суддю Трусова Т. О. (а. с. 131). ?21.04.2021 представник [PERSON] , адвокат Самборський В. М., подав клопотання про залучення документів (а. с. 236-239). ?У судовому засіданні від 21.04.2021 суд ухвалив витребувати докази, приєднав до матеріалів справи відповідь на відзив, докази, заперечення за первісним позовом, відповідь на відзив за зустрічним позовом, залишив без розгляду клопотання про виклик свідків, закрив підготовче засідання та призначив справу до слухання по суті (а. с. 242-246). ?У судовому засіданні від 07.09.2021 суд заслухав сторін, дослідив матеріали справи та оголосив вступну та резолютивну частину рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом 21.08.1999 [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб (т. 1, а. с. 3). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.11.2019 по справі № 753/15377/19 шлюб між сторонами розірвано. Сторони визнали, що фактично шлюбі відносини були припиненими в січні-лютому 2019 року (т. 1, а. с. 66-67). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (т. 1, а. с. 58). На утримання сина [PERSON] позивач у добровільному порядку сплачував кошти, а саме: за період з лютого 2019 року по серпень 2019 року - по 7 035,18 грн щомісячно, у вересні 2019 року - 4020,10 грн (т. 1, а. с. 139а-148). У подальшому аліменти стягувалися в примусовому порядку по ВП № 60893780 за виконавчим листом № 753/17845/19 на виконання рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2019 (а. с. 136-139). За період шлюбу сторони набули у власність нерухоме майно. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.04.2000 двокімнатна квартира загальною площею 81,75 кв. м., жилою площею 42,70 грн, що за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (т. 1, а. с. 93). 03.10.2017 між ПАТ КБ «Аркада» та [PERSON] був укладений договір № 82721 про участь у Фонді фінансування будівництва. За цим договором [PERSON] на підставі повного визнання та виконання нею правил фонду фінансування будівництва «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» взяла на себе обов`язки передати ПАТ КБ «Аркада» кошти в управління з метою утримання у власність об`єкта інвестування - однокімнатної квартири [ADDRESS] [ADDRESS] (т. 1. а. с. 4-8). Додатковою угодою від 09.11.2017 до договору про участь у Фонді фінансування будівництва були внесені зміни в пункт 16 щодо порядку проведення розрахунків та в п. 24 щодо визначення винагороди управителя на рівні 1,9 % (т. 1, а. с. 9). На виконання умов договору № 82721 про участь у Фонді фінансування будівництва [PERSON] були сплачені кошти: 09.11.2017 - 154 871,94 грн, 04.10.2017 - 421 921,34 грн, 06.02.2018 - 154 171,15 грн, а всього - 730 964,43 грн. (а. с. 11-12). Враховуючи розмір винагороди на рівні 1,9 % вартість об`єкту інвестування становить 717 076,10 грн. За договором № 82721 від 06.02.2018 [PERSON] прийняла від ПАТ КБ «Аркада» об`єкт інвестування - однокімнатну квартиру № 271 , загальною площею 42,49 кв. м., вартістю 717 076,10 грн, розташованої на третьому поверсі житлового будинку № 19 у складі багатоповерхового житлового будинку з об`єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між [ADDRESS] (а. с. 10). Цього ж дня на ім`я [PERSON] було видане відповідне свідоцтво про участь у Фонді фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» на об`єкта інвестування (а. с. 13). Автомобіль Nіssan Qashqai, 2010 року випуску, номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] (т. 1, а. с. 95) Відповідно до висновку про оцінку майна станом на 14.02.2020 ринкова вартість автомобіля Nіssan Qashqai, 2010 року випуску, становить 279 600 грн (а. с. 83), майнових прав на об`єкт інвестування - однокімнатну квартиру № 271 , загальною площею 42,49 кв. м., вартістю 717 076,10 грн, розташованої на третьому поверсі житлового будинку № 19 у складі багатоповерхового житлового будинку з об`єктами торговельно-офісно-розважального та соціально-побутового призначення між [ADDRESS] , - 864 870,00 грн (а. с. 84), двокімнатну квартиру загальною площею 81,75 кв. м., жилою площею 42,70 кв. м., що за адресою: [ADDRESS] - 1 495 288,00 грн (а. с. 85). У той же час за висновком експерта № 01-5/05 судової автотоварознавчої експертизи станом на 15.05.2020 ринкова вартість автомобіля Nіssan Qashqai, 2010 року випуску, становить 248 280 грн (т. 1, а. с. 179-199). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків у період з 1999 по 2020 роки [PERSON] мала такі доходи: третій квартал 1999 року - 615,38 грн, 182,04 грн; 4 квартал 1999 року - 801,70 грн; 1 квартал 2000 року - 722,85 грн та 192,37 грн; 2 квартал 2000 року - 1017,81 грн; 3 квартал 2000 року - 1003,18 грн, 314,62 грн, 38,40 грн; 4 квартал 2000 року - 60,56 грн, 17,06 грн, 1612,48 грн; 1 квартал 2001 року - 403,33 грн, 187,60 грн; 1 квартал 2002 року - 120 грн; 2 квартал 2002 року - 160 грн, 135 грн; 3 квартал 2002 року - 135 грн; 4 квартал 2002 року - 174 грн; 1 квартал 2003 року - 240 грн; 2 квартал 2003 року - 240 грн; 3 квартал 2003 року - 242,64 грн; 4 квартал 2003 року - 170,32 грн; доходи за період з 3 кварталу 2004 року по 3 квартал 2006 року - відсутні; 4 квартал 2006 року - 310,29 грн; 1 квартал 2007 року - 3 142,68 грн; 2 квартал 2007 року - 2 569,56 грн; 3 квартал 2007 року - 2 312,55 грн; 4 квартал 2007 року - 2 360,80 грн; 1 квартал 2008 року - 2 734,65 грн; 2 квартал 2008 року - 1 236,50 грн, 100 грн; доходи за період з 3 кварталу 2008 року по 4 квартал 2019 року - відсутні. У 1 кварталі 2020 року [PERSON] отримала аліменти в сумі 37 777,34 грн; в другому кварталі 2020 року - 12 602,79 грн (т. 2, а. с. 3-6). Позивач [PERSON] з 08.06.1993 був постійно працевлаштований та отримував дохід (а. с. 125-134, 149а-152). У річній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, він декларував доходи на загальну суму 463 490 грн та кошти, накопичені на банківських рахунках, на загальну суму 132 грн (а. с. 152а-156). На його картковому рахунку, відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль», у період з 01.01.2019 по 01.05.2019 обліковувалася кошти в сумі 15 284,18 грн. Станом на 27.04.2017 залишок коштів на цьому рахунку складав 0,89 грн (а. с. 156 а-157). У зв`язку із укладенням 22.04.2020 шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (т. 1, а. с. 237). ІV зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини 2 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За приписами частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За правилом, встановленим частиною 1 статті 70 СК України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Суду не надано доказів наявності між сторонами домовленості або шлюбного договору, які б визначали нерівність їх часток у спільному сумісному майні подружжя, а тому слід виходити з того, що частки подружжя у праві спільної сумісної власності на майно є рівними. Оскільки сторони не домовилися про поділ майна за взаємною згодою, даний спір повинен вирішуватися судом. За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом норм статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України). Судом установлено, що за період перебування у шлюбі сторони набули двокімнатну квартиру, однокімнатну квартиру, яка є об`єктом інвестування, та автомобіль. Випадки, коли набуте за час шлюбу майно є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка, встановлені статтею 57 цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 частини 1 зазначеної норми особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. [PERSON] не доведено належними доказами, що об`єкт інвестування - однокімнатна квартира, була придбана виключно за її особисті кошти чи кошти, надані її батьками, чи для сина. Отже, усе це майно є спільним майном подружжя та підлягає поділу в рівних частках. Двокімнатна квартира, що за адресою: [ADDRESS] , вже належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках, а тому поділу не підлягає. Статтею 72 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Суд не бере до уваги посилання [PERSON] на необхідність відступу від рівності часток подружжя та виділення їй у власність двокімнатної квартири, оскільки бажання мати різні кімнати для себе і сина [PERSON] та наявність у [PERSON] іншого житла не є підставами, передбаченими статтею 72 СК України, для збільшення її частки при поділі спільного майна подружжя. Доказів того, що розмір аліментів, які [PERSON] сплачує на утримання сина [PERSON] , недостатній для забезпечення його фізичного, духовного розвитку та лікування, [PERSON] не надано, так само і доказів знаходження у розпорядженні позивача спільних коштів на загальну суму 606 163,40 грн. За приписами частини 1 та 2 статті 71 СК України визначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення . Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сторони визнають, що автомобілем фактично користується позивач. Доказів того, що він сплатив на користь [PERSON] компенсацію його вартості в сумі 45 000 грн та 4 000 доларів США суду не надано, а тому суд залишає автомобіль за позивачем із компенсацією половини його вартості на користь відповідачки. Для визначення розміру компенсації вартості автомобіля суд бере до уваги висновок експерта № 01-5/05 судової автотоварознавчої експертизи, який був виконаний на замовлення [PERSON] суб`єктом оціночної діяльності, за вірною методологією, з дотриманням вимог нормативно-законодавчих документів, зокрема, Закону України «Про судову експертизу», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та вимог частини 5 статті 106 ЦПК України щодо попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Оскільки ринкова вартість автомобіля Nіssan Qashqai, 2010 року випуску, становить 248 280,82 грн, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 124 140,41 грн. З огляду на встановлені судом обставини, що підтверджені доказами, позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню шляхом поділу спільного майна подружжя в рівних частках із компенсацією вартості автомобіля. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За правилами, встановленими статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір заявлених [PERSON] позовних вимог становив 1/2 частину вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, тобто 864 870,00/2 = 432 435 грн, що відповідає судовому збору в сумі 4 324,35 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову як особа, що має інвалідність другої групи (т. 1, а. с. 16). Позивачеві виділено майна на загальну суму 680 715,82 грн (432 435 + 248 280,82). У відзиві на зустрічну позовну заяву [PERSON] заявлено витрати на надання правової допомоги на загальну суму 21 000 грн (т. 1., а. с. 122). Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 12.05.2020, укладеного з адвокатським бюро «Раков і партнери», вартість послуг на надання правової допомоги по цивільній справі № 753/22540/19 становить 20 000 грн (т. 1, а. с. 158а). [PERSON] на користь адвокатського бюро сплачені кошти на загальну суму 20 000 грн (т. 1, а. с. 159, т. 2, а. с. 12, 13) та 1 000 грн за проведення автотоварознавчої експертизи (т. 1, а. с. 178 б), а разом - 21 000 грн. Позовні вимоги були задоволені частково на суму 740 729,59 грн., що становить 86 % від розміру заявлених позовних вимог та відповідає судовим витратам в сумі 18 060 грн, які необхідно покласти на відповідача. У свою чергу [PERSON] були заявлені позовні вимоги на суму 1 622 960,70 грн та сплачений судовий збір у сумі 10 510 грн (а. с. 99). Зустрічні позовні вимоги були задоволені частково на суму 124 140,41 грн., що становить 8 % від розміру заявлених позовних вимог та відповідає судовому збору в сумі 840,80 грн, який необхідно покласти на позивача. Отже, за результатами заліку взаємних вимог суд покладає на відповідача [PERSON] судові витрати позивача в сумі 17 219,20 грн (18 060 - 840,80). На підставі викладеного,

Outcome: partial