Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

КП «Макіївтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за відпущену теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, проживаючи в квартирі [ADDRESS], користується послугами позивача по постачанню теплової енергії, але тривалий час не вносить оплату наданих послуг у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 листопада 1998 року по 01 листопада 2013 року, в загальній сумі 14730,53грн., яку просять стягнути на користь позивача, а також стягнути судовий збір у розмірі 229,40грн., сплачений при подачі позову до суду. Також просили врахувати ту обставину, що КП «Макіївтепломережа» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про примусове стягнення заборгованості, але виданий судовий наказ був скасований на підставі ухвали суду. Представник позивача - Іщенко Я.І., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що заборгованість утворилася в зв»язку із тяжким матеріальним станом, та просив застосувати вимоги закону про позовну давність. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. У відповідності з вимогами ст.ст.67,68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено копією особового рахунку, а також довідкою адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області, відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS], і проживаючи в зазначеній квартирі користується послугами позивача по постачанню теплової енергії, тобто фактично перебуває з ним у договірних правовідносинах, а тому зобов'язаний своєчасно вносити оплату наданих послуг/а.с.4,15/. Відповідно до розрахунків наданих позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості по оплаті відповідачем наданих послуг по постачанню теплової енергії за період з 01 листопада 1998 року по 01 листопада 2013 року і загальна сума заборгованості становить 14730,53грн./а.с.5-12/. Вирішуючи питання про суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд керується вимогами ст. ст. 257, 267 ч.3 ЦК України, відповідно до яких, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зробив заяву про застосування судом при вирішення спору спливу строку позовної давності, а тому суд вважає за можливе визначити до стягнення суму заборгованості в межах строку позовної давності, за заявою сторони у спорі. Судом встановлено, що 26.04.2011 року до суду надійшла заява КП «Макіївтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання з відповідача [PERSON], на підставі якої 20.05.2011 року був виданий судовий наказ, який ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Макіївки від 04.02.2013 року був скасований за заявою боржника. Таким чином, строк позовної давності був перерваний подачею до суду заяви про видачу судового наказу 26.04.2011 року і з цього часу розпочався спочатку, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за період з 01 квітня 2008 року по 01 листопада 2013 року в сумі 9650,75грн. - в межах строку позовної давності, за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення, а також в межах заявлених позовних вимог. На підставі вище наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 листопада 1998 року по 31березня 2008 року включно, у сумі 5079,78грн. задоволенню не підлягають у зв'язку із спливом строку позовної давності для звернення до суду і відсутністю підстав для його відновлення. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір у розмірі 229,40грн. сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: partial