Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі за текстом - МТСБУ) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди (регрес) до винної особи, в якому просить стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу сплачене страхове відшкодування в розмірі 5530,68 грн., а також суму судового збору в розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.10.2015 року в м. Харків сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) автомобіля марки ВАЗ 21099 д.н.з. 895-14ХВ під керуванням відповідача; 2) автомобіля [NUMBER] власником якого є [PERSON] (надалі - потерпіла особа). Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ та постановою Московського районного суду м. Харкова від 02.12.2015 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту №28968 від 03.01.2016 року про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю потерпілої особи, був складений наказ №2380 від 29.03.2016 року про виплату страхового відшкодування Потерпілій особі. Відповідно до норм ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5530,68 грн., згідно платіжного доручення №2380рв від 30.03.2016 року. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник позивача надала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якому позов підтримала, справу просила розглянути в її відсутності та відсутності позивача, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача та його представника на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Власником транспортного засобу «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ336591 (а.с. 8). Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2015 року встановлено, що 19 10 2015 року о 22 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. 895-14ХВ, на перехресті вул. Героїв праці та Гвардійців Широнинців в м. Харкові, під час перестроювання з лівої смуги руху в праву, не дав дорогу автомобілю [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, автомобілям завдано механічних пошкоджень. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.3 ПДР України. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19 жовтня 2015 року, завдано з вини відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до висновку звіту № 28968 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 11 листопада 2015 року, ринкова вартість автомобіля DAEWOO LANOS, держномер АХ0478ВК, на момент ДТП складає 103026,55 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 7402,73 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складників складає 0,44. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 6636,82 грн., в тому числі ПДВ (а.с. 10-15). 24 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою, якою просив здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 19.10.2015 року в м. Харків на перехресті вул. Героїв праці та Гвардійців Широнинців, за участю транспортного засобу «DAEWOO LANOS», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21099», державний номерний знак 895-14ХВ, під керуванням водія [PERSON] Із вищевказаної заяви вбачається, що транспортний засіб «DAEWOO LANOS», державний номерний знак [NUMBER], за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований. За п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що власником транспортного засобу «ВАЗ 21099», державний номерний знак 895-14ХВ, [PERSON], не застраховано цивільно-правову відповідальність. Згідно Довідки МТСБУ № 1 від 08.03.2016 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до сплати становить 5530,68 грн.. З матеріалів справи встановлено, що МТСБУ, відповідно до наказу № 2380 від 25.03.2015 року, [PERSON] перераховано страхове відшкодування в розмірі 5530,68 грн. (платіжне доручення № 2380рв від 30 березня 2016 року). Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивачем на адресу відповідача направлялась вимога, якою [PERSON] запропоновано в добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати в розмірі 5530,68грн. Проте, на час розгляду справи вказана вимога залишена відповідачем без задоволення. Отже, з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 30 березня 2016 року, у позивача виникло право регресної вимоги до [PERSON] в розмірі 5530,68 грн., у звязку з чим, позовні вимоги МТСБУ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved