Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1. 24 квітня 2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шумського районного суду від 02.11.2015 року та стягувати із відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, у розмірі по 3000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також позивач просить стягнути із відповідача, на її користь додаткові витрати на утримання дітей, у розмірі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину. 2. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримала повністю та пояснила, що рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2013 року у цивільній справі № 609/1089/13 - ц за позовом позивача, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 02.11.2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на двох їхніх неповнолітніх дітей, синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошові сумі у розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача стверджує, що відповідач є фізичною особою - підприємцем і являється матеріально забезпеченою людиною. Також остання зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання синів зріс. Діти увесь час проживають із позивачем. Старший син- [PERSON]., на даний час навчається в Острозькому військовому ліцеї, що потребує також значних коштів на доїзд до місця навчання та до дому, інших коштів на потреби дитини, пов'язані як з навчанням так і з особистими витратами. Представник позивача також зазначає, що оскільки одна дитина навчається в іншому місті, а друга дитини теж потребує грошових вкладень у її навчання, розвиток, відпочинок, а батько взмозі нести такі додаткові витрати на дитину, тому просить позов задоволити, збілишити розмір аліментів на утримання дітей, а також просить стягнути на корить позивача додаткові витрати на утримання синів. 3. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що він не уникає участі у вихованні своїх дітей, надає в добровільному порядку матеріальну допомогу. Відповідач також пояснив, що від підприємницької діяльності отримує невеликий дохід, а майно яке йому дійсно належить в оренду не здає, тому немає від нього ніякого доходу. Відповідач просив суд позов задоволити частково та стягувати із нього аліменти на утримання синів у мінімальному розмірі передбаченому законодавством. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. 22 травня 2018 року та 03 липня 2018 року, відповідач [PERSON] представив суду відзив на позов про збільшення розіміру аліментів, відповідно до якого просив у задоволенні позовних вимог позивача частково відмовити. 5. 20 липня 2018 року позивач [PERSON], в особі представника за довіреністю [PERSON] представила суду відповідь на відзив в якому просила позов задоволити у повному об'ємі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Ухвалою суду від 11 червня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 03 липня 2018 року. 7. Ухвалою суду від 03 липня 2018 року, підготовчий розгляд цивільної справи був відкладений на 20 липня 2018 року. 8. Ухвалою суду від 20 липня 2018 року, підготовчий розгляд цивільної справи був відкладений на 22 серпня 2018 року. 9. Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року, підготовчий розгляд цивільної справи був відкладений на 07 вересня 2018 року. 10. Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року справу було призначено до судового розгляду на 27 вересня 2018 року. 11. Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року, судовий розгляд цивільної справи був відкладений на 09 жовтня 2018 року. 12. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року, судовий розгляд цивільної справи був відкладений на 01 листопада 2018 року. 13. Ухвалою суду від 01 листопада 2018 року, судовий розгляд цивільної справи був відкладений на 16 листопада 2018 року, 07 грудня 2018 року. 14. Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року, судовий розгляд цивільної справи був відкладений на 16 січня 2019 року. 15. Ухвалою суду від 16 січня 2019 року, судовий розгляд цивільної справи був відкладений на 29 січня 2019 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 16. Суд встановив, що [PERSON] народився [INFO], а [PERSON] народився [INFO], батьками останніх є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі, вищевказане стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 жовтня 2002 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 серпня 2006 року. 17. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2013 року у цивільній справі № 609/1089/13 - ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 23 вересня 2013 року. 18. Із рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 02.11.2015 року вбачається, що судом було вирішено із відповідача стягувати аліменти на двох їхніх неповнолітніх дітей, синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошові сумі у розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. 19. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти проживають разом із матір'ю [PERSON] - даний факт не заперечували сторони по справі. Даний факт також підтверджений довідкою про склад сім»ї [PERSON] №816 від 19.04.2018 року. 20. Відповідач [PERSON] являється підприємцем, що стверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 21. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру пра власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №121689925 від 24.04.2018 року вбачається, що земельна ділянка, площею 0,65 га., що розташована в [ADDRESS]; нежитлова господарська будівля, що розташована в [ADDRESS]; нежитлове приміщення, магазин промислових товарів та перукарня, що знаходиться в [ADDRESS], кв.22; житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], - зареєстровані за [PERSON] 22. Із витягу з Єдиного державного реєстру МВС України вбачається, що автомобіль AUDI 80, 1989 року, зареєстрований 05.05.2009 року - за [PERSON] 23. Відповідачем була представлена довідка Кременецької ОДПІ із якої вбачається, що фізична особа - підприємець [PERSON] за 2017 рік отримав дохід в сумі - 43 860,00 грн. Також, надані останнім копії аркушів із понесеними ним витратами на утримання дітей, як стверджує відповідач [PERSON], суд не може брати до уваги як належний і допустимий доказ. 24. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру пра власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №124067903 від 16.05.2018 року вбачається, що трьохкімнатна квартира, яка знаходиться в [ADDRESS], належить [PERSON] 25. Із довідки №106 від 02.05.2018 року вбачається, що [PERSON], дійсно навчається в Комунальному закладі «Острозький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Рівненської обласної ради на І курсі (10 клас). 26. Згідно довідки №4482/07 від 19.09.2018 року виданиго Кременецького ОУПФУ України Тернопільської області вбачається, що на кінець 2017 року, станом на 01.05.2018 року та станом на 01.07.2018 року у ФОП [PERSON], згідно Реєстру зарахованих осіб, були відсутні наймані працівники. 27. Із довідок Кременецької ОДПІ та декларації про майновий стан і доходи по [PERSON] за 2017 рік вбачається, що [PERSON] за 2017 рік задекларувала доходи в сумі, що становить - 219508,41 грн., а сума доходу [PERSON] за 2017 рік, становить - 43860,00 грн. V. Оцінка Суду. 28. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 29. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). В свою чергу, за змістом статті 184 СК , суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частини перша та друга). 30. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. 31. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 182 СК, враховує: -стан здоров'я та матеріальне становище дитини; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей (див. пункт 13), відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у нього непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; -відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. 32. У відповідності до ст.81 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 33. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком вiд 6 дo 18 рокiв, з 1 січня 2019 року - 2027,00 гривень. Так, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів в розмірі по 1200,00 грн. щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. /редакція статті із змінами, які набули чинності 08.07.2017 року/. 34. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доводи позивача про те, що відповідач має можливість платити аліменти 3000,00 грн. в місяць на кожну дитину не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей слід визначити в розмірі по 1200 грн. щомісяця. Що стосується вимоги позивача про стягнення із відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей то в цій частині позову слід відмовити, виходячи із наступних причин. 35. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. 36. Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Заявляючи розмір додаткових витрат по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, позивач не зазначила, які саме прогнозовані витрати що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). 37. Пунктом 23 постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 38. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку із чим, оскільки в даних правовідносинах позивач звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial