Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. На даний час донька є повнолітньою, однак продовжує навчатися в Технологічному коледжі Дніпровського державного аграрно-економічного університету, є студентом ІІІ курсу з 01.09.2015 року денної форми навчання, термін її навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою університету, і потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на утримання доньки, [PERSON], [INFO], на її користь аліменти щомісячно у розмірі 930 (дев'ятсот тридцять) грн. 00 коп. з 21.04.2018 року по 30.06.2018 року, 972 (дев'ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року, та 1 013(одна тисяча тринадцять) грн. 00 коп. з 01.12.2018 року до закінчення навчання чи досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку, починаючи із дня пред'явлення цього позову. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити по мотивам, що викладені в позовній заяві. В судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодившись сплачувати аліменти на утримання доньки до закінчення її навчання, в іншій частині позов не визнав. Просив суд врахувати ту обставину, що в Межівському районному суді Дніпропетровської області відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до нього, [PERSON], про стягнення аліментів, а відтак він може не мати на майбутнє можливості сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дитини. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка станом на день розгляду справи проживає з Позивачем і знаходиться на її утриманні. Інших спільних дітей, крім вказаної доньки сторони не мають. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] досягла повноліття, однак, вона навчається в Технологічному коледжі Дніпровського державного аграрно-економічного університету, є студентом ІІІ курсу з 01.09.2015 року денної форми навчання, термін навчання - з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою вказаного навчального закладу (а.с.9) і потребує матеріальної допомоги. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються Главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона продовжує навчатися і що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів із Відповідача на утримання його повнолітньою дитини, судом встановлено, що Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання, та яка потребує матеріальної допомоги у зв'язку із такою обставиною. Доказів наявності інших аліментних зобов'язань Відповідача перед іншими особами суду не надано. Суд зазначає, що ухвала судді Межівського районного суду Дніпропетровської області Юр'єва О.Ю. про відкриття провадження по справі № 181/466/2018 за позовом [PERSON] до нього, [PERSON], про стягнення аліментів не є доказом стягнення аліментів на утримання інших дітей, адже рішення суду з цього приводу судом ще не ухвалено, а відтак таке твердження Відповідача є передчасним. Сам по собі факт відкриття провадження по справі не є тотожним обставині ухвалення судового рішення по такій. Суд вважає за необхідне роз'яснити з цього приводу, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них (ст. 192 СК України). Відтак, суд доходить висновку про необхідність стягнення із Відповідача аліментів на утримання його повнолітньої доньки, починаючи з 21 квітня 2018 року і до закінчення донькою навчання у вищому навчальному закладі - 30 червня 2018 року, оскільки Відповідач, будучи, батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати. Такий висновок суду ґрунтується також на нормах ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p.) відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи саме розмір аліментів суд виходив з наступного. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальний стан відповідача, його стан здоров'я, спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, волевиявлення Позивача на отримання аліментів у твердій грошовій сумі, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону). Визначаючи розмір аліментних платежів у такому розмірі, суд також виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд зауважує, такий розмір аліментних платежів фактично дорівнює половину прожиткового мінімуму, що встановлений для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 грн, з 1 липня - 1841 грн, з 1 грудня - 1921 грн, та відповідає законодавчо закріпленій концепції необхідної участі обох батьків в утриманні дитини (ст. 51, 52 Конституції України). У зв'язку із чим суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення із Відповідача аліментів у вказаному розмірі. В іншій частині позову суд відмовляє за безпідставністю вимог. Також відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, такий обов'язковий платіж підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial