Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Комунальне підприємство «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про притягнення до повної матеріальної відповідальності , стягнення шкоди в розмір 61003,39 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснює свої вимоги тим, що [PERSON], перебуваючи на посаді головного бухгалтера КП «Генічеське ВУВКГ», виконуючи свої функціональні обов'язки згідно посадової інструкції по організації бухгалтерського обліку господарсько-фінансової діяльності (п. 4.1), та забезпечуючи розрахунки із заробітної плати (п. 4.4), відповідно до проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства працівниками Державної фінансової інспекції в Херсонській області, згідно складеного акту від 03.06.2013 року № 43-27/10, припустила ряд порушень - зайвих нарахувань грошових коштів, що призвели до значних матеріальних збитків підприємству, а саме: Ревізією правильності нарахування основної заробітної плати та додаткових виплат керівникам підприємства проведеної за період з 01.07.2011 по 01.04.2013 встановлено, що в порушення умов п.15 «Умови матеріального забезпечення керівника» контракту від 13.12.2011 №16/, п.1 Постанови Кабінету міністрів України від 19.05.1999 №859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань державних підприємств», колишньому керівнику підприємства [PERSON] нараховувався оклад у розмірах вищих, ніж передбачено контрактом, тобто 4608.00 грн. замість 3000,00 грн. в місяць. В порушення п.1 ст. 9 Закону № 996 від 16.07.1999, п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 у періоді з 01.07.2011 по 01.01.2013 колишньому керівнику підприємства [PERSON] зайво нараховано та виплачено заробітної плати на суму 21286,70 грн. та зайво сплачено єдиного соціального внеску в сумі 8061.30 грн., всього в сумі 29348,00 грн.. Також ревізією правильності нарахування надбавок встановлено, що у періоді з 01.07.2011 по 01.04.2013 працівникам підприємства нараховувалась та виплачувалась надбавка за розширення зони обслуговування, яка згідно п.5.2 Колективної угоди «Доплати та надбавки до тарифних ставок та посадових окладів» виплачується за умови не повної чисельності працівників, а саме:комірнику [PERSON] (штатним розписом затверджена 1 одиниця, вакансії відсутні);сторожу [PERSON], сторожу [PERSON], сторожу [PERSON]. (штатним розписом затверджено 2 одиниці, вакансії відсутні);контролеру по воді [PERSON] (штатним розписом затверджено 3 одиниці, вакансії відсутні). Таким чином, у період з 01.07.2011 по 01.04.2013 вказаним працівникам підприємства зайво нараховано надбавки за розширення зони обслуговування на загальну суму 22960.29 грн. та зайво сплачено єдиного соціального внеску в сумі 8695,10 грн., що є порушенням п.1 ст. 9 Закону № 996 від 16.07.1999, п.1.2Положення №88. (стор. 31, 32 акта), всього в сумі 31655,39 грн.. Враховуючи наявність заподіяння прямої дійсної шкоди головним бухгалтером [PERSON], яка забезпечувала правильність нарахування та розрахунків із заробітної плати, в порушення своїх функціональних обов'язків, винними діями завдала матеріальної шкоди підприємству на загальну суму 61003 грн. 39 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить стягнути з відповідача 61 003,39 коп. Відповідач та її представник позов заперечили, пояснили, що відсутні підстави , які передбачені КЗпП України про притягнення [PERSON] до повної матеріальної відповідальності. Всі нарахування були зроблені за письмовими розпорядженнями(наказами) керівника підприємства. В позові просять відмовити. В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: [PERSON] призначена на посаду головного бухгалтера КП «Генічеське ВУВКГ» згідно наказу № 44 від 20.04.2011 року , 09.01.2013 року згідно наказ № 10 звільнена. Відповідно до посадової інструкції головного бухгалтера, з якою [PERSON] ознайомлена - до функціональних обов*язків головного бухгалтера належить забезпечення розрахунків по заробітній платі , правильне нарахування та перерахування податків та сборів. Відповідно до п.15 контракта начальника Генічеського ВУВКГ [PERSON] від 13.12.2011 року його посадовий оклад складає 3000 гривень, інші виплати не передбачені. Згідно розрахункових відомостей виплата [PERSON] з 01.07.2011 по 01.01.2013 року складала 4608 гривні, що складає 10 944 гривні зайво виплачених коштів (різниця між 4608-3000*18 місяців) та обов*язкові платежі. Відповідно до ст..20 Закону України»Про умови оплати праці» Оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту. За таких умов пояснення представника відповідача, що штатним розкладом було затверджено іншу виплату керівнику підприємства не приймається судом до уваги так як це протирічить ЗУ України»Про оплату праці». В даному випадку є вина відповідача в правильності нарахування та виплати заробітної плати керівнику підприємства з зазначений вище період. Щодо нарахування та виплати працівникам зайво нарахованих надбавок за розширення зони обслуговування на загальну суму 22960.29 грн. та зайво сплаченого єдиного соціального внеску в сумі 8695,10 грн.,- комірнику [PERSON] ,сторожу [PERSON], сторожу [PERSON], сторожу [PERSON]. ,контролеру по воді [PERSON] , суд вважає така вимога не підлягає задоволенню так як до матеріалів справи надані накази керівника підприємства [PERSON] про виплати таких доплат, на підставі п.1.3 посадової інструкції головний бухгалтер підпорядковується директору підприємства. Відповідно до ст..134 КЗпП України - визначені умови притягнення працівників до повної матеріальної відповідальності, які не можна застосувати до даних правовідносин та обставин справи. В даному випадку з бухгалтером не був договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до постанови Держкомпраці N 447/24 от 28.12.77 « Про затвердження переліку посад та робіт з якими підприємством ,установою, організацією можуть укладатись договори про повну матеріальну відповідальність- з бухгалтером підприємства не укладається договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 29.12.92 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» - відповідно до п.5 ст.134 КЗпП працівник несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування. Відповідно до ст..132 КЗпП України - за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Відповідно до ст..58, 59,60 ЦПК України - сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов позов підлягає задоволенню частково, стягненню підлягає шкода в межах середнього місячного заробітку.

Outcome: partial