Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, за участю заінтересованої особи [PERSON] .. В заяві зазначено, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі із заінтересованою особою, від якого вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . 29 жовтня 2020 року шлюб між ними було розірвано, дитина залишилась проживати із заявницею. Протягом перебування у шлюбних відносинах [PERSON] постійно вчиняв відносно заявниці домашнє насильство, що було однією з підстав для розірвання їх відносин. Однак, після розлучення [PERSON] продовжує переслідувати заявницю та вчиняти домашнє насильство відносно неї. Заявниця зазначає, що вжиті заходи профілактичного впливу на заінтересовану особу не діють, він своєї поведінки не змінює, а тому заявниця вважає, що існує реальна загроза продовження домашнього насильства з боку її колишнього чоловіка. Заявниця просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк шість місяців, яким: заборонити йому наближатися на 500 метрів до її місця проживання; заборонити йому особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому вказаній особі, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити йому вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заявлені вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що він заявницю не переслідує, фізичного насильства відносно неї він ніколи не вчиняв. У них є спільна дитина, тому йому цікаво спілкуватися із заявницею. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно свідоцтва про народження, виданого 07 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 07 квітня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 420. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2020 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 778. Зазначене судове рішення набрало законної сили 01 грудня 2020 року. Згідно повідомлення Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 14 грудня 2020 року, в ході розгляду звернення [PERSON] від 24 листопада 2020 року з приводу неправомірної поведінки колишнього чоловіка [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на три доби. Згідно термінового заборонного припису від 02 грудня 2020 року, цей терміновий заборонний припис винесено стосовно [PERSON] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи [PERSON] .. Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 3 доби з 16 години 07 хвилин 02 грудня 2020 року та діє до 16 годин 07 хвилин 05 грудня 2020 року. Згідно повідомлення Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 08 жовтня 2021 року, в ході розгляду звернення [PERSON] від 01 жовтня 2021 року з приводу неправомірної поведінки колишнього чоловіка [PERSON] було складено протокол серії ВАБ № 593113 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно [PERSON] .. Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 0593113 від 01 жовтня 2021 року, зазначений протокол складений відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В протоколі зазначено, що 01 жовтня 2021 року, приблизно о 15 годині 40 хвилин, [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , висловлювався на адресу колишньої дружини [PERSON] нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до п.п.\~3,\~6,\~7,\~8,\~14\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»,\~у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 3) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 14) психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 2) колишнє подружжя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних\~заходів щодо\~протидії домашньому\~насильству належать: 2) обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч.ч. 1 4, ч. 6, ч. 8 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи опікун, орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Так, із наведених вище норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вбачається, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Підставою для видачі судом обмежувального припису є встановлення та доведення факту домашнього насильства (фізичного, сексуального, психологічного або економічного) кривдником відносно постраждалої особи, а також ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Як було встановлено судом, заінтересованою особою відносно заявниці протягом тривалого часу систематично вчиняється психологічне насильство, яке проявляється у переслідуванні, погрозах, приниженнях, психологічному тиску безпосередньо при спілкуванні, під час телефонних розмов, шляхом направлення повідомлень у месенджерах. Таким чином, враховуючи, що заявниця і заінтересована особа тривалий час не проживають разом, їх шлюб розірвано, однак заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство по відношенню до заявниці, не висловлює щирого каяття щодо своєї поведінки, тому суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку із чим для забезпечення дієвого та ефективного захисту постраждалої особи необхідно застосувати обмежувальний припис стосовно кривдника. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заяви, видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи на строк шість місяців із визначенням таких заходів тимчасового обмеження прав заінтересованої особи: заборонити йому наближатися на 100 метрів до місця проживання (перебування) заявниці; заборонити йому особисто і через третіх осіб розшукувати заявниці, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити йому вести листування, телефонні переговори із заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, крім офіційних органів влади; а в іншій частині заяви слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial