Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог У вересні 2020 позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь та її утримання у розмірі 2000,00 грн щомісячно і до досягнення сином трирічного віку. В обгрунтування позову зазначає, що тривалий час перебувала у фактичному шлюбі з відповідачем; від вказаних відносин у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дитина перебуває на її утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає; позивач не працює, оскільки доглядає малолітню дитину, яка потребує постійного піклування, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін 12.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в заяві від 03.11.2020 просить справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву та будь-яких інших заяв на адресу суду від відповідача не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає разом із позивачем(довідка МКВЖРЕП №7 від 03.08.2020 №1587). ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Згідно частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип № 4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч. ч. 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе. За таких обставин, оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, врахувавши, що малолітній син проживає з позивачем, остання не працює, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн щомісяця, починаючи з 07.09.2020 та до досягнення дитиною трьох років. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial