Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Керівник Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах\~Золотоніської районної\~ради звернувся\~до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 28.09.2018 по кримінальному провадженні № 42017250000000256 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку з примиренням його з потерпілим. З ухвали суду вбачається, що 31.10.2017 року, близько 05 год. 40 хв. поліцейський-водій взводу реагування Смілянського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Черкаській області Національної поліції України [PERSON], керуючи службовим автомобілем марки «Пежо» 301, реєстраційний номер 0892, рухаючись в межах населеного пункту по вулиці Канівській в м. Золотоноша Черкаської області, у порушення вимог пунктів 11.3, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби, виїхавши на дорогу із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку з відсутньою суцільною лінією дорожньої розмітки, не маючи перешкоди, виїхав на смугу зустрічного руху, не вибравши безпечної швидкості руху, та не вживши заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку по вулиці Канівській. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шийки лівої стегнової кістки, закритого перелому ліктьового відростку лівої ліктьової кістки, які відповідно до висновку експерта № 02-01/2059 від 05.12.2017 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя та численні садна мяких тканин голови, верхніх та нижніх кінцівок, які відповідно до даного висновку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вчиненим кримінальним правопорушенням була заподіяна фізична шкода [PERSON], який знаходився на стаціонарному лікуванні в Золотоніській ЦРЛ та на його лікування витрачено 7923,83 грн.. Витрати на відновлення здоровя потерпілого були понесені Золотоніською ЦРЛ, засновником та головним розпорядником коштів якої є Золотоніська районна рада. Джерелами фінансування вказаної лікарні є бюджетні асигнування з районного бюджету, таким чином вбачається, що витрати на лікування [PERSON] були здійснені із бюджету, однак заходи щодо відшкодування збитків завдані медичній установі не вживались, що призвело до непогашення зазначених витрат. За таких обставин, з метою захисту інтересів держави, Золотоніська місцева прокуратура вжила заходи представницького характеру та звернулася до суду із вказаним позовом з метою відшкодування шкоди завданої державі. Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження\~ без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 07.12.2018 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~ відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до вимог п.,п. 8, 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.,ч. 1, 2\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Як вбачається з ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.09.2018 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у звязку з примиренням його з потерпілим. Із вказаної ухвали суду вбачається, що обвинувачений [PERSON], свою вину у вчиненому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, підтвердив те, що примирився з потерпілим, та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності. Суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином суд вважає доведеним винність дій [PERSON], які спричинили тілесні ушкодження [PERSON] та спричинили відповідні правові наслідки. Згідно з даними довідки Золотоніської ЦРЛ №780 від 24.05.2018 року, [PERSON] в період з 31.10.2017 року по 24.11.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Золотоніській ЦРЛ та на його лікування витрачено 7923,83 грн. Як вбачається з письмових пояснень Золотоніської ЦРЛ, у вказаній довідці про вартість лікування потерпілого вказана сума, яка обчислена на підставі Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Згідно з п. 2 вказаного вище Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий , виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Вказана довідка разом із розрахунком вартості лікування досліджена судом та сумнівів у собі не викликає. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Як вбачається з письмових пояснень Золотоніської районної ради Черкаської області та Золотоніської ЦРЛ, заходи щодо відшкодування збитків у звязку із лікуванням [PERSON] не вживались, тобто фактично збитки у сумі визначеній у вказаній вище довідці не відшкодовувались. Згідно з п. 3.3 статуту Золотоніської ЦРЛ джерелами її фінансування є бюджетні асигнування районного бюджету. Таким чином судом встановлено, що витрати на лікування потерпілого [PERSON] до бюджету, розпорядником якого є Золотоніська районна рада, не відшкодовано, а тому вбачається заподіяння матеріальної шкоди інтересам держави. Згідно із ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи заподіяння шкоди інтересам держави та не вчинення жодних дій як Золотоніською ЦРЛ так і Золотоніською районною радою спрямованих на відшкодування завданих збитків, прокурор правомірно звернувся до суду із вказаним вище позовом. Відповідно до пунктів 3,4 вказаного вище Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яке вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухвалені вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення проводиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Нормами ст.\~1166\~ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, завдана позивачу шкода, яка виникла внаслідок вчинення відповідачем злочину (кримінального правопорушення) підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими, ґрунтуються на нормах\~ЦК України, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладені положення закону, за наявності ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.09.2018 року, відповідач, як особа, яка вчинила злочин, зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн., від сплати якого був звільнений позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved