Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 17 липня 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ча (далі відповідач) про стягнення аліментів і розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 02.10.2013 р.у, зареєстрований Шумбарською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від спільного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини подружжя погіршилися, відповідач не піклується про матеріальне забезпечення сім`ї, взаємоповагу один до одного, влаштовує часті сварки та зловживає спиртними напоями. Позивач стверджує, що відповідач ухиляється від виконання свого обв`язку щодо утримання неповнолітніх дітей, матеріально не допомагає, участі у їхньому вихованні не приймає. Позивач вважає, що за таких умов подальше спільне життя її із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому просить позов задоволити, шлюб розірвати та прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1-3 частка від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на двох дітей до досягнення дітьми повноліття. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 23 липня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 22 серпня 2019 року. 4. Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року справу було призначено до судового розгляду на 12 вересня 2019 року. 5. Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року справу було відкладено на 07 жовтня 2019 року. 6. В судове засідання позивач не з`явився, однак представила письмову заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. 7. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК 8.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.10.2013 р. Шумбарською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 3. 10. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилася двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.10.2013 р. та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.05.2015 р. 11. Згідно довідки № 1135 від 02.07.2019 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області, вбачається, що на підставі господарської книги № 8, особовий рахунок № 388 у с. Новостав Шумського району склад прописаних такий: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ІV. Оцінка Суду. 12. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 13. А частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 14. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. 15. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. 16. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 17.Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 18. Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). 19. В свою чергу, за змістом статті 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частини перша та друга). 20. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 21. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 182 СК, враховує: ?стан здоров`я та матеріальне становище дитини; ?стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; ?наявність у платника аліментів інших дітей, відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у нього непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; ?відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; ?відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; ?інші обставини, що мають істотне значення. 22. У відповідності до ст.81 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 23. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 24. У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. 25. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. 26. На підставі вищесказаного, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність обставин життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Згідно викладеного, позивач не представила доказів, про те що відповідач офіційно працевлаштований та має сталий дохід, в даних правовідносинах суд знаходить, що розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і проводити до досягнення дітьми повноліття. На підставі вищезазначеного, враховуючи, що відсутня інформація щодо доходів відповідача, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення, тому із відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня подання заяви до суду та проводити до досягнення дітьми повноліття. Крім того, як встановлено в судовому засіданні спір щодо місця проживання дітей відсутній, в цій частині позовних вимог відмовити. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 27. Позивачем при подачі позову було сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із чим, оскільки в даних правовідносинах позивач звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістедят вісім гривень сорок копійок) судового збору. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: dismissed