Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Канівська районна державна адміністрація, яка діє в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області, Канівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування позову позивач зазначив, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але протягом тривалого часу злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своїх дітей, передбачених ст. 150 СК України. Батько [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] . Батько [PERSON] та [PERSON] записаний зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач, [PERSON] , зареєстрована в с. Кононча, Канівського району, Черкаської області, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний та аморальний спосіб життя. Власного житла відповідач [PERSON] не має, проживає з дітьми у будинку, що належить на праві власності громадянці [PERSON] . Відповідач [PERSON] не приймає участі в утриманні, вихованні своїх дітей, не цікавиться життям та здоров`ям, не виявляє материнської турботи про дітей. У зв`язку з тим, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/2 (половини) заробітку (доходу) та передати дітей органу опіки та піклування в особі Канівської районної державної адміністрації на час до прийняття рішення про подальше її влаштування. Представник позивача Канівської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, Виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області, Канівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки це відповідає інтересам дітей. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Батьки, за нормами ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей ( а.с. 8,9,10). Відповідно до характеристики Конончанського старостинського округу Межиріцької сільської ради № 147 від 06.04.2020 ( а.с. 19) вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний та аморальний спосіб житія. Власного житла не має, проживає з дітьми у будинку, що належить па праві власності громадянці [PERSON] . Відповідач [PERSON] не приймає участі в утриманні, вихованні своїх дітей, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, не виявляє материнської турботи про дітей. Про без участь відповідачки [PERSON] свідчить характеристика видана Конончанським округом Межиріцької сільської ради та листи КЗ «Черкаський навчальний реабілітаційний центр Черкаської обласної ради» ( а.с. 16,19). Малолітня [PERSON] з 29.08.2017 та [PERSON] з 11.09.2019 і по теперішній час виховуються в КС «Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради» за заявою матері [PERSON] . За час перебування дітей в даному закладі відповідач [PERSON] дітьми не цікавиться, останній раз відвідала заклад 15.11.2019 зі стійким запахом алкоголю. Діти перебувають у державному закладі цілодобово, на утриманні держави. Батьки зобов`язані забирати дітей додому на вихідні, святкові та канікулярні дні. З вересня 2019 року діти перебувають в реабілітаційному центрі постійно, мати жодного разу не забирала їх на вихідні та канікули в с. Кононча Канівського району Черкаської області, не цікавиться їх життям й здоров`ям, взагалі не підтримує спілкування з вихователями дітей, що підтверджується довідкою КЗ «Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради» . Питання щодо виконання, батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] розглядалося на засіданні опікунської, ради, при виконкомі Межиріцької сільської ради об`єднаної територіальної громади від 08.04.2020 року. Відповідно до висновку виконкому, Межиріцької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 08.04.2020 протокол № 1, відповідач [PERSON] негативно характеризується за місцем проживання, веде аморальний спосіб життя, систематично її бачать в компанії з чоловіками, що схильні до вживання алкоголю, вона зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 13.04.2016 знаходяться на обліку в Службі у справах дітей Канівської районної державної адміністрації, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах. Питання щодо виконання відповідачкою [PERSON] батьківських обов`язків неодноразово розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини Канівської районної державної адміністрації. З метою створення належних умов щодо виховання її дітей було прийнято розпорядження Канівської районної державної адміністрації від 08.06.2017 № 169 «Про взяття під соціальний супровід сім`ї громадянки [PERSON] » Працівниками служби у справах дітей неодноразово проводилися бесіди з громадянкою [PERSON] з метою формування у неї навичок відповідального батьківства, її попереджено про відповідальність, яку несуть батьки в зв`язку із невиконанням ними батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Канівської районної державної адміністрації 14.04.2020 протокол № 5/2 ід 13.12.2019 №9/3 ( а.с. 23,24). Враховуючи вказані обставини та інтереси малолітніх дітей, Канівська районна державна адміністрація 07.05.2020 затвердила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 25, 27). Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В Декларації ООН прав дитини (1959 р.) зазначено, «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». У відповідності до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч.2.ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Таким чином, оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи вказані обставини, визнання відповідачем позову, з метою захисту законних прав та дотримання інтересів малолітніх дітей, забезпечення умов для їх належного утримання, виховання та повноцінного розвитку, суд вважає необхідним позовні вимоги про позбавлення батьківських прав задовольнити та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей та передати дітей органу опіки та піклування в особі Канівської районної державної адміністрації на час до прийняття рішення про подальше влаштування. Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів суд дійшов до наступного. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 80 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, визнання відповідачем позову, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 (половини) заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 07.05.2020 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати по справі складаються з судового збору за позовними вимогами немайнового характеру - позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, від сплати якого звільнено позивача, а тому суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК на відповідача необхідно покласти сплату судового збору за дві позовні вимоги у розмірі 1681,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved