Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. 01 листопада 2019 року за вх. №8245 Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (надалі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) з вимогою про стягнення необлікованої електричної енергії в розмірі 6247,53 грн. та повернення судового збору в розмірі 1921,00 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням споживачем правил користування електричною енергією. ІІ. Виклад позиції сторін. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» у судове засідання не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від представника позивача Добрелі Ірини Володимирівни надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду повернулась судова повістка з відміткою, що адресат відсутній за місцем проживання. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином відповідач про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, а також відповідач, який належним чином повідомлений не з`явився в судове засідання та причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що ПрАТ «Київобленерго» здійснює підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Київської області. 30 серпня 2019 року уповноваженими представниками ПрАТ «Київобленерго» було проведено перевірку об`єкту електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення перевірки представники ПрАТ «Київобленерго» виявили самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електроустановки або електропроводки до електричної мережі електропостачальника (ОРС) після відключення по оплаті за заборгованість. Пояснення : за вищевказаною адресою виявлено безоблікове приєднання до електричної мережі ОРС (Оператора Системи Розподілу). Електрична енергія, що споживалась не враховувалась приладом обліку та не сплачувалась Відповідачем. Дані обставини були зафіксовані Актом про порушення №К036427 від 30 серпня 2019 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] своїми діями порушив Правила користування електричною енергією і йому була нарахована сума завданих збитків для відшкодування у розмірі 6247,53 грн., яку на даний час у добровільному порядку відповідач не відшкодовує, що змусило позивача звернутися до суду. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Київобленерго» завданих збитків у розмірі 6247,53 грн.. V. Оцінка суду. Відносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», ст.ст. 58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» та «Правилами користування електричною енергією для населення» (ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за №1357 від 26 липня 1999 року, «Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року №562. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Пунктом 48 Правил користування електричною енергією визначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без засобів обліку. Нормами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку є правопорушенням в електроенергетиці. Аналогічні положення містить п. 48 Правил користування електричною енергією для населення. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір стягується із відповідача. Судом також встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно платіжного доручення №2009766971 від 18 жовтня 2019 року сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн. (а.с. 1). Так як суд задовольняє позов повністю, судові витрати у справі складають 1921,00 грн. судового збору та у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі.

Outcome: approved