Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Ліквідаційна комісія УМВС України в Херсонській області звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкоди у здійсненні користування майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування службовою квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] та виселення відповідача із зазначеної квартири. 22 травня 2020 року представники позивача звернулись до суду із уточненою позовною заявою, в якій просили усунути перешкоди у здійсненні користування майном шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , такими, що втратили право на користування службовою квартирою [ADDRESS] . Також просили виселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , зі службового житлового приміщення розташована за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та зобов`язати знятися з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначається, що Міністерство внутрішніх справ України є власником квартири [ADDRESS] . Управління МВС України в Херсонській області наділено правом оперативного управління щодо зазначеної квартири. [PERSON] проходив службу на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби Каховського РВ УМВС України в Херсонській області. Службове житло відповідач отримав саме як посадова особа органів внутрішніх справ. Відповідача було заселено в квартиру на підставі рішення виконкому Каховської міської ради № 272 від 15 червня 2010 року та видано ордер на службове житло. 09 березня 2011 року наказом УМВС України в Херсонській області відповідача звільнено за ст. 63 п. «ж» (за власним бажанням). Відповідно до ст. 124 та 125 Житлового кодексу відповідач повинен разом із сім`єю висилитись зі службової квартири, оскільки він втратив право користування службовим житлом з моменту звільнення з органів внутрішніх справ. Добровільно відповідач із сім`єю зі службового житла не виселяються, що змусило Ліквідаційну комісію Управління МВС України в Херсонській області звернутись із відповідним позовом до суду. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав зазначених в позові та у відповіді на відзив. [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила його не задовольняти. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні проти позову заперечував, при цьому зазначав, що в спірній квартирі він проживає разом із сім`єю, а саме із колишньою дружиною та неповнолітніми дітьми. Іншого житла немає, відсутня житлова проща в яку відповідач може поселитись разом із дітьми. Також відповідач зазначив, що з 2018 року квартира не є службовою, оскільки її виключили з переліку службових на підставі клопотання Головного управління МВС в Херсонській області, а тому вимоги Ліквідаційної комісії є необґрунтованими щодо незаконного зайняття [PERSON] службового житла. Оскільки відсутні підстави для визнання відповідача та членів його сім`ї особами, які втратили право користування житлом, то відсутні і підстави для їх виселення. Представник Органу опіки та піклування виконкому Каховської міської ради в судовому засіданні підтримав висновок виконкому про недоцільність виселення та зняття з реєстрації дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з квартири [ADDRESS] .. В обґрунтування недоцільності виселення органом опіки зазначено, що позбавлення малолітніх дітей місця проживання є порушенням ст. ст. 19, 141, 176 Сімейного кодексу України та ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, та не відповідає інтересам малолітніх дітей. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача та відповідача, органу опіки, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області. Так, судом встановлено, що квартира загальною площею 37,2 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності Міністерству внутрішніх справ України, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З 2014 року квартира обліковувалась на балансі УМВС України в Херсонській області на підставі наказу МВС України від 30 листопада 2012 року № 1868 та акту приймання-передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою. [PERSON] з 2003 року проходив службу на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби Каховського РВ УМВС України в Херсонській області. Рішенням виконкому Каховської міської ради № 272 від 15.06.2010 року видано ордер на службове жиле приміщення № [NUMBER] [PERSON] з сім`єю, з одного чоловіка на праві зайняття службового жилого приміщення жилою площею 19,5 кв.м., яке складається з однієї кімнати у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Наказом МВС України в Херсонській області № 57 о/с від 09.03.2011 року [PERSON] , звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 63 п. ж (за власним бажанням). На момент звільнення вислуга років у календарному обчисленні складала 07 років 10 місяців 25 днів. 10 січня 2018 року голова Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області звернувся до Каховської міської ради із клопотанням про надання згоди на виключення житлового приміщення, а саме квартири загальною площею 37,2 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та в якій проживає [PERSON] , із розряду службового житла. Рішенням виконкому Каховської міської ради № 44 від 13.02.2018 року «Про виключення приміщення з числа службових», вирішено, на підставі клопотання УМВС України в Херсонській області виключити жилі приміщення з числа службових: однокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 19,5 кв.м., загальною площею 37,2 наймач [PERSON] , який з сім`єю проживає в цій квартирі, у зв`язку з тим, що відпала потреба в такому її використанні, як службова. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] від 22.06.2020 року складений представниками відділу у справах дітей: однокімнатна квартира, опалення індивідуальне, всі комунікації підключені, квартира у не жилому стані, потребує капітального ремонту, умови для проживання не створені. На момент обстеження особами здійснюється ремонт приміщення. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 3336 та №3337 від 20.07.2020 року наданою відділом реєстрації місця проживання осіб Каховської міської ради малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на не рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.07.2020 року РНОКПП: [NUMBER] наданого [PERSON] , відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на не рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.07.2020 року РНОКПП: [NUMBER] наданого [PERSON] відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні. Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області в обґрунтування позовних вимог послалась на ст. ст. 124-125 Житлового кодексу України, а саме представники позивача зазначали, що ст. ст. 124-125 Житлового кодексу України передбачають приписи, згідно з якими припинення трудових правовідносин з роботодавцем, за виключенням окремих чітко визначених випадків, є підставою для виселення особи зі службового житла без надання іншого житлового приміщення. Тобто, формулювання вказаних приписів є достатньо чіткими та передбачуваними для особи, якій таке житло надане у користування. Службове житло надається особі тимчасово, допоки з роботодавцем, який надав це житло, її пов`язують трудові правовідносини. Після їх припинення службове житло має бути повернене роботодавцю для того, щоб у ньому мали можливість проживати інші працівники. Відповідно до ст. 124, 125 ЖК робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено: осіб з інвалідністю внаслідок війни та інших осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, зв`язаного з перебуванням на фронті; учасників Другої світової війни, які перебували у складі діючої армії; сім`ї військовослужбовців і партизанів, які загинули або пропали безвісти при захисті СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби; сім`ї військовослужбовців; осіб з інвалідністю з числа осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов`язків; осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років; осіб, що звільнені з посади, у зв`язку з якою їм було надано жиле приміщення, але не припинили трудових відносин з підприємством, установою, організацією, які надали це приміщення; осіб, звільнених у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації або за скороченням чисельності чи штату працівників; пенсіонерів по старості, персональних пенсіонерів; членів сім`ї померлого працівника, якому було надано службове жиле приміщення; осіб з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання І і ІІ груп, осіб з інвалідністю І і ІІ груп з числа військовослужбовців і прирівняних до них осіб та осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними. Представником позивача зазначено, що [PERSON] не підпадає під перелік осіб, яких не може бути виселено зі службового житла без надання іншого житлового приміщення, а тому він та його сім`я підлягають виселенню в спосіб визначений в позовній заяві. Проте, як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами у 2018 році саме за клопотанням Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області рішенням Каховської міської ради виключено жиле приміщення з числа службових: однокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 19,5 кв.м., загальною площею 37,2 наймач [PERSON] , який з сім`єю проживає в цій квартирі, у зв`язку з тим, що відпала потреба в такому її використанні, як службова. ГУМВС України в Херсонській області 23.01.2020 за вих. №61/04/12-2020 звернулося до Каховського міського голови з проханням відмінити раніше прийняте рішення від 13.02.2018 №44 «Про виключення жилого приміщення з числа службових» та повернути статус службового житла квартирі [ADDRESS] з метою передачі квартири на баланс ГУНП в Херсонській області для подальшого розподілу діючим працівникам поліції, які мають право на забезпечення службовим жилим приміщенням. Виконавчий комітет Каховської міської ради листом від 03.02.2020 №02- 14/108-584 повідомив, що питання повернення статусу службового житла квартирі [ADDRESS] , буде винесено для розгляду на чергове засідання комісії Каховської міської ради. ГУМВС України в Херсонській області бездіяльність виконкому Каховської міської ради щодо не вирішення питання повернення статусу службового житла квартирі [ADDRESS] не оскаржувала та після лютого 2020 року із відповідними клопотаннями до міської ради не зверталась. Тобто станом час розгляду справи судом спірна квартира не є службовою, а тому підстави виселення встановленні ст. 124-125 ЖК України не регламентують спірні правовідносини. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною 3 статті 41 Конституції України також визначено, що громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Частиною 1 статті 109 Житлового кодексу визначено випадки коли особу може бути виселено з жилого приміщення державного житлового фонду. Так, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, [PERSON] вселився до квартири [ADDRESS] на законних підставах, тобто на підставі ордеру. Протягом майже десяти років після звільнення з органів внутрішніх справ відповідач проживав в квартирі разом із сім`єю, питання щодо його виселення ГУ МВС України в Херсонській області або Каховською міською радою не ставилось. Вимогою позивача крім виселення відповідача із займаної квартири є вимога про усунення перешкоди у здійсненні користування майном шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , такими, що втратили право на користування службовою квартирою [ADDRESS] . Як зазначено вище квартира, в якій проживає відповідач належить МВС України, тобто є державною власністю. Главою 2 Житлового кодексу регламентовано користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Підстави визнання осіб такими що втратили право на користування жилим приміщенням державної форми власності визначено в статях 71 та 72 ЖК. Відповідно до ст.71 Кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно акту обстеження сім`ї за місцем проживання від 22 червня 2020 року [PERSON] , [PERSON] та їх діти фактично проживають в квартирі [ADDRESS] , та на час обстеження проводять ремонт. За таких даних сім`я [PERSON] продовжує проживати в спірній квартирі, оскільки іншого житла у сім`ї немає, що підтверджується відповідним Витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, тобто сім`я не втратила право на користування жилим приміщенням у відповідності до вимог ст. ст. 71-72 ЖК. Відповідно до висновку від 29 липня 2020 року наданого виконкомом Каховської міської ради про недоцільність виселення та зняття з реєстрації дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] з квартири [ADDRESS] , орган опіки вважає, що виселення дітей з квартири не відповідає інтересам малолітніх та порушує їх права на житло, у зв`язку з відсутністю у батьків іншого придатного для проживання житла. З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм законодавства та позиції сторін, суд приходить до висновку, що виселення відповідачів зі займаного жилого приміщення є непропорційним втручанням зі сторони держави в право осіб на житло, навіть з метою захисту державної власності, особливо малолітніх дітей, оскільки сім`я в квартирі прожила тривалий час, вселена була в квартиру на законних підставах, іншого житла у сім`ї немає та на сьогодні спірна квартира не є службовою відповідно до наданих до суду документів. За таких даних відсутні підстави для задоволення позовних вимог Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області щодо усунення перешкоди у здійсненні користування майном шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , такими, що втратили право на користування службовою квартирою [ADDRESS] та виселення сім`ї зі службового жилого приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та зобов`язання знятися з реєстраційного обліку.

Outcome: dismissed