Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

КП «Карлівка Новатор» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просили стягнути з відповідача заборгованість по платежам за житлово-комунальні послуги у розмірі 3878,70 грн. та судові витрати, а також просить, з метою забезпечення зобов`язання накласти арешт на все майно відповідача. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Рішенням сесії Карлівської міської ради від 29.12.2016 затверджено передавальний акт частини майна від КП Карлівське ВУЖКГ до КП «Карлівка Новатор», яке є його правонаступником. З 01.01.2017 КП «Карлівка Новатор» надає послуги з управління багатоквартирними будинками в м.Карлівка. Відповідно до п.2 рішення ВК Карлівської міської ради №40 від 21.03.2018 призначено управителем багатоквартирних будинків у м.Карлівка Комунальне підприємство «Карлівка Новатор». Згідно технічного паспорту, в квартирі [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] Будинок та прибудинкову територію в якому знаходиться квартира відповідача обслуговує КП «Карлівка Новатор» і несе витрати за фактично надані послуги, передбачені тарифом. Оплата за обслуговування будинку та прибудинкової території за вказаною адресою вносилася не регулярно, в результаті чого утворилася заборгованість, що станом 01.10.2019 становить 3878,70 грн. Взаємовідносини між підприємством та відповідачем по наданню послуг з утримання будинку та прибудинкової території регулюються Житловим Кодексом України та «Правилами утримання будинку та прибудинкової території», затверджені Постановою КМУ від 24.01.2006 №45. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги позову. Не підтримав вимоги позову відносно накладення арешту на майно відповідача. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що позивачем не підтверджено право власності відповідача на зазначену у позові квартиру, не підтверджено площу квартири. Також додав, що рішення та договір підписано Наконечним, який не є, згідно ЄДРПОУ, керівником міської ради. Суд, заслухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. 29.11.2016 затверджено передавальний акт частини майна від КП Карлівське ВУЖКГ до КП «Карлівка Новатор». Пунктом 3 визначено вважати КП «Карлівка Новатор» правонаступником Карлівського ВУЖКГ (а.с.6). Рішенням від 21.03.2018 №40 (а.с.7) управителем багатоквартирних будинків в м. Карлівка призначено КП «Карлівка Новатор». У матеріалах справи мається перелік багатоквартирних житлових будинків, управителем яких за результатами конкурсу призначено КП «Карлівка Новатор», що є Додатком №2 до рішення ВК Карлівської міської ради від 21.03.2018 №40 ( а.с.8). Серед зазначених будинків, мається і будинок [ADDRESS] , по якому здійснено розрахунок заборгованості. Відповідно до рішення виконавчого комітету Карлівської міської ради №40 від 21.03.2018 року «Про призначення управителя багатоквартирних будинків», позивач є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] (а.с.11-13). З матеріалів справи вбачається розрахунок ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком та перелік складових послуг по [ADDRESS] (а.с.14). Згідно виписки за житлово-комунальні послуги (а.с.4), позивачем надано розрахунок боргу [PERSON] по [ADDRESS] . Вбачається загальна нарахована сума у період з вересня 2017 по вересень 2019 - 7300,02 грн., сплачено 3330,64 грн. Наданий розрахунок невідомо ким і коли зроблено. Також не зазначено з якої площі квартири виходили, проводячи розрахунки. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перелік можливих доказів та вимоги стосовно їх належності, допустимості, достовірності і достатності передбачені у ст.ст. 76-80 ЦПК України. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.13 закону «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоча у ч.1 ст.19 закону №1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону №1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У ч.1 ст.322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем не надано підтвердження тієї обставини, що відповідач є власником житла по якому нараховано борг та споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підтвердження вказаних у позові обставин, позивачем додано до позовної заяви копії: - рішення Виконавчого комітету Карлівської міської ради від 21 березня 2018 року №40 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків»; - переліку багатоквартирних житлових будинків, управителем яких за результатами конкурсу призначено комунальне підприємство «Карлівка Новатор» (додаток №2 до рішення Виконавчого комітету Карлівської міської ради від 21 березня 2018 року №40); - договору №41 від 23 березня 2018 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка (додаток до №3 до рішення Виконавчого комітету Карлівської міської ради від 21 березня 2018 року №40). Вищевказане рішення виконавчого комітету від 21 березня 2018 року № 40 підписано міським головою - О.С. Наконечним. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, станом на 05.02.2020 зазначено, що керівником ВК Карлівської міської ради є [PERSON] , підписантом також значиться [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. У суді не доведено виникнення у встановленому законом порядку у [PERSON] права управління юридичною особою та підписувати від її імені рішень. Отже, не можна рахувати як належний та допустимий доказ рішення Виконавчого комітету Карлівської міської ради від 21 березня 2018 року №40 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків», та додатки до цього рішення, які підписані [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що у позові КП «Карлівка Новатор» необхідно відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, оскільки у позові відмовляється у повному обсязі, з відповідача на користь позивача не підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: dismissed