Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О. В., у якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 28 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., зареєстрований в реєстрі за № 41812, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № 2027927553 від 11 грудня 2019 року. Позов обґрунтований тим, що позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18 січня 2021 року № 64090008 за виконавчим написом приватного нотаріуса № 41812 від 28 грудня 2020 року та в межах зазначеного виконавчого провадження постановою приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 18 січня 2021 року постановлено стягнути основну винагороду приватного виконавця у розмірі 13 369,88 грн. На думку позивача, даний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. на договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням чинного законодавства. Процесуальні дії у цивільній справі Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненого 28 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., зареєстрований в реєстрі за № 41812, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Аргументи учасників справи 17 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив АТ «ОТП Банк», у якому представник останнього просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що положеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 передбачена можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса на оригіналі кредитного договору при наявності безспірної заборгованості, яка у випадку подання всіх необхідних документів визначених Переліком не потребує додаткового доказування. У справі що розглядається, 06 жовтня 2020 року АТ «ОТП Банк» рекомендованим листом на адресу місця реєстрації позивача було направлено письмову вимогу від 02 жовтня 2020 року про усунення порушень за кредитним договором № 2027927553 від 11 грудня 2019 року. В даній вимозі також містилося попередження, що в разі її невиконання, банк має право звернутися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо погашення заборгованості за кредитним договором. З моменту направлення вищезазначеної вимоги жодних заперечень щодо розміру заборгованості від позивача до АТ «ОТП Банк» не надходило. За даних обставин банк вважає, що заборгованість є безспірною, позивач порушене зобов`язання у строк передбачений у повідомленні не усунув, як наслідок визнав наявність заборгованості перед відповідачем, а нотаріусу були подані всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, а тому підстави вважати, що останній вчинений із порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, відсутні. Треті особи своїм правом на надання суду письмових пояснень по суті позову, не скористались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Судом устанволено, що 11 грудня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2027927553 у розмірі 100 000 гривень на споживчі цілі строком кредитування до 11 грудня 2022 року. 28 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 41812, де у зв`язку із простроченням [PERSON] платежів визначених кредитним договором № 2027927553 від 11 грудня 2019 року, запропоновано звернути стягнення з останнього на користь АТ «ОТП Банк» на загальну суму у розмірі 33 698,87 грн. На виконання даного виконавчого напису 18 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Табінським О. О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64090008. Позивач зазначає, що вищевказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки виконавчий напис був вчинений на договорі, який нотаріально не посвідчений, що, на думку позивача, є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопад 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог статті 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК Україн, судові витрати, що включають судовий у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved