Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Кредитна спілка «Мілове-Кредит» (далі - Позивач) просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі -Відповідачі) солідарно на його користь заборгованість за кредитом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 квітня 2011 року з Відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 306 К-Ф (далі - Договір), відповідно до умов якого йому було надано грошові кошти на умовах кредитної лінії у розмірі 15000 (пятнадцяти тисяч) гривень терміном на 36 місяців (до 16 квітня 2014 року) зі сплатою за користування кредитом щомісячно 0,0986 % денних, тобто 36% річних. При укладанні Договору, поручителями виступили Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з якими було укладені договори поруки № 306 К-Ф від 16 квітня 2011 року. З боку КС «Мілове Кредит» усі умови Договору були виконані вчасно і в повному обсязі, однак Відповідач [PERSON] свої зобовязання за Договором не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 25 березня 2014 року складає 15660,68 гривень, з яких основний борг 12953,79 гривень, 2706,89 гривень відсотки за його користування. З урахуванням 3% річних від простроченої суми боргу, та штрафних санкції за обліковими ставками НБУ (6,5%), Позивач просить стягнути солідарно з Відповідачів заборгованість за кредитом у розмірі 17148,44 гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 гривень, а також витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень. Представник Позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги у частині суми заборгованості за кредитом визнали повністю, та підтвердили факт укладення договорів поруки. Проти вимоги про стягнення з них витрат на правову допомогу, Відповідачі категорично заперечили, оскільки вони не викликані їх діями. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника Позивача, Відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступних доказів: Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 16 квітня 2011 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 306-К_Ф, згідно умов якого Позивач надав Відповідачу грошові кошти на умовах кредитної лінії з лімітом 15000 гривень (а.с. 15-17). 16 квітня 2011 року між Позивачем та Відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки (а.с. 18-24). Відповідно до п. 1.1. Договору сторони домовилися, що Позивач надає Відповідачу [PERSON] кредитну лінію з лімітом у 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, а останній у свою чергу, зобовязується повернути кредит та проценти за його користування у розмірі та у строк, встановлені Договором. Строк дії кредитного договору становить 36 місяців. Згідно п. 3.1. цього Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користуванням кредитом і становить 0,0986 % від суми залишку кредиту за кожен день. При цьому Позивачем був складений графік надання/погашення кредиту та нарахування /сплати процентів, з яким Відповідач [PERSON] погодився, підписавши Договір. Статтею 553 ЦК України встановлено обовязок поручителя відповідати перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно наданої довідки розрахунків відповідач [PERSON] порушив умови договору та не сплачує кредитні кошти, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму (а.с.35-36). Згідно п. 2.1. Договорів поруки від 16.04.2011 року, Поручителі гарантували належне виконання Відповідачем [PERSON] зобовязання перед Позивачем, тому вони несуть з нею солідарну відповідальність за порушення цього зобовязання відповідно до ст. 554 ЦК України. Виходячи з сукупності допустимих доказі наданих сторонами, враховуючи, що Позивач документально довів існування грошового зобовязання забезпеченого поручителями, і яке було порушено Відповідачем [PERSON], суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Позивач наполягає на стягненні з Відповідачів 3000 гривень за надання правової допомоги, однак статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки представник Позивача у судових засіданнях у цій справі приймав участь протягом 3-х годин, тому сума, яка підлягає стягненню, становить 1461 грн. 60 копійок. Понесені Позивачем судові витрати у розмірі 243,60 гривень, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають солідарному стягненню з Відповідачів. На підставі ст.ст. 526, 536, 553-554, 1054 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,

Outcome: partial