Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Комунальна установа Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне обєднання» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на лікування, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на неї обовязків, передбачених п.п.2,3,4 ст. 76 КК України. В результаті вчинення вказаного злочину відповідачкою було завдано тяжкі тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] , в звязку з чим потерпілий перебував на лікуванні в КУ БМР «Бердянське територіальне медичне обєднання» з 08.07.2015 р. по 17.07.2015р. Відповідно довідки-розрахунку засобів, витрачених на лікування [PERSON] за №1935 від 26.07.2016р. він знаходився на лікуванні у відділенні ОАІТ №1 КУ БМР «БТМО» з 08.07.2015р. по 09.07.2015р. 1 л/день та в хірургічному відділенні з 09.07.2015р. по 17.07.2015р. 8 л/днів з діагнозом: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва із пошкодженням легені. Загальні витрати склали 2962 грн. 18 коп., у тому числі: зарплата медичного персоналу 1962,78 грн., медикаменти 797,1 грн, харчування 37,6 грн., накладні витрати 164,7 грн. Просили суд стягнути з відповідачки на їх користь витрати на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 2962,18 грн. Представник позивача до початку розгляду справи через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та підтримання позовних вимог, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 листопада 2015 року, який набрав законної сили 04 грудня 2015 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на неї обовязків, передбачених п.п.2,3,4 ст. 76 КК України. Вищезазначеним вироком встановлено, що 08 липня 2015 року приблизно о 15 годині, знаходячись біля двору домоволодіння №5 по вул. Жовтневій в смт. Андріївка Бердянського району Запорізької області, [PERSON] під час сварки з [PERSON] на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень, умисно нанесла йому один удар ножем в спину, заподіявши потерпілому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №686 від 10.09.2015 року тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва з пошкодженням лівої легені, гемо пневмоторакс зліва, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення (злочину) потерпілий [PERSON] знаходився на лікуванні з 08.07.2015р. по 17.07.2015 р. в КУ БМР «Бердянське територіальне медичне обєднання». Згідно довідки - розрахунку засобів, затрачених на лікування [PERSON] №1935 від 26.07.2016 р. КУ БМР «БТМО» встановлено, що [PERSON] перебував на лікуванні у відділенні ОАІТ КУ БМР «БТМО» з 08.07.2015р. по 09.07.2015р. 1 ліжко-день і в хірургічному відділенні КУ БМР «БТМО» з 09.07.2015р. по 17.07.2015р. 8 ліжко-днів з діагнозом: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва із пошкодженням легені. Загальні витрати склали 2962 грн. 18 коп., у тому числі: зарплата медичного персоналу 1962,78 грн., медикаменти 797,1 грн, харчування 37,6 грн., накладні витрати 164,7 грн. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16. 04. 1993 року «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову щодо стягнення з неї витрат на лікування потерпілого не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved