Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

І. Суть спору 30.06.2021 року представник [PERSON] - адвокат Білецька Інна Миколаївна звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до Павлівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення і, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила встановити факт, що вона та [PERSON] , який помер [INFO] проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з лютого 2014 року до 29 листопада 2019 року. Свою заяву обґрунтовує тим, що проживала разом з [PERSON] як дружина та чоловік, мали подружні взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, спільні витрати, займалися благоустроєм будинку, обробляли город, були пов`язані спільним побутом, однак шлюб між ними не був зареєстрований. [INFO] [PERSON] помер. Для прийняття спадщини, що залишилася після його смерті їй необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у зв`язку з чим вона змушена звертатися до суду з даним позовом. ІІ. Позиція учасників справи У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити таку у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Павлівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява сільського голови Сапожника А., згідно якої просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради. Проти задоволення позову не заперечив. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 02.07.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк для подання заперечення, дня отримання таких. Витребувано з Іваничівської державної нотаріальної контори Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо [PERSON] , а у разі наявності спадкової справи - її копію. 29.07.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник відповідача не з`явився. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. ІV. Обставини справи, встановлені судом Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 16.04.2021 року заяву [PERSON] , подану у порядку окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення - того, що вона та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з лютого 2014 року до 29 листопада 2019 року, залишено без розгляду, у зв`язку із наявністю спору про право, оскільки матір померлого [PERSON] - [PERSON] не бажала, щоб заявниця оформляла спадкові права після смерті її сина та заперечила проти задоволення заяви (а.с.22-25). 30.06.2021 року [PERSON] через свого представника звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт, що вона та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з січня 2013 року до [INFO] . В подальшому заявницею було уточнено вимоги та просить встановити факт, що вона та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з лютого 2014 року до 29 листопада 2019 року. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON] з 21.04.2012 року, який рішенням окружного суду міста Люблін від 20.12.2013 року було розірвано. Рішення набуло законної сили 29.01.2014 року. Вказана обставина стверджується копією Скороченого витягу актового запису про шлюб від 20.06.2020 року (а.с.10-12). Позивачка з січня 2013 року проживала разом з [PERSON] на території України як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина [PERSON] та [PERSON] мали подружні взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, спільні витрати, займалися благоустроєм будинку, обробляли город, були пов`язані спільним побутом. Факт проживання позивача із спадкодавцем як чоловіка та дружини за адресою: [ADDRESS] підтверджується: - довідкою, виданою виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 05.03.2020 року №200 (а.с.15); - актом обстеження № 258 від 18.12.2017 року (а.с.16); - довідкою про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 18.12.2017 року № 257 (а.с.17); - копією позовної заяви про визнання батьківства, виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та внесення змін в актовий запис про народження дитини від 21.12.2017 року (а.с.20-21). Окрім того, даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки. Так, свідок [PERSON] , яка являється дочкою позивача, показала, що [PERSON] певний період проживала у Республіці Польща, де вийшла заміж. У 2012 році вона повернулася в Україну і почала проживати із [PERSON] . Шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано не було, бо матір перебувала в офіційному шлюбі з громадянином Польщі. У [PERSON] і [PERSON] за час спільного проживання народилася дитина, якій да даний час виповнилося сім років. Оскільки, [PERSON] офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином Польщі, то батьком дочки [PERSON] і [PERSON] було вказано першого. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вони були пов`язані правами і обов`язками, які притаманні чоловіку і дружині. [PERSON] мав інвалідність 2 групи, у зв`язку з чим [PERSON] його доглядала, допомагала йому та займалася його лікуванням. Вони були пов`язані спільним побутом. Після смерті [PERSON] . [PERSON] його поховала. В іншому шлюбі [PERSON] не перебував, та інших дітей немав. Мати [PERSON] - [PERSON] померла біля двох-трьох місяців тому у будинку для літніх людей. Свідок [PERSON] , який є сусідом позивачки, в судовому засіданні підтвердив, що близько десяти років він знає [PERSON] та [PERSON] , і такі проживали разом, як чоловік і дружина, спочатку в с. Риковичі, а згодом придбали будинок в с. Завидів. Там вони вели спільне господарство, займалися хазяйством, спільно обробляли город. У [PERSON] та [PERSON] за час спільного проживання народилася спільна дочка, яка на даний час пішла до першого класу. Шлюб [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували, бо [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином Польщі. В інших шлюбах [PERSON] не перебував, інших жінок не мав. Піклувалася про [PERSON] саме [PERSON] , а мати - [PERSON] не приїжджала та не доглядала сина. [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 06.12.2019 року було зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 123, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане виконкомом Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області 06.12.2019 року (а.с.13). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина, часом відкриття якої його день смерті. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, ввійшли всі права та обов`язки [PERSON] , що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а, саме, майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: земельна ділянка площею 2,69 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в межах адміністративно-територіальної одиниці Павлівської (колишньої Топилищенської) сільської ради Іваничівського району Волинської області, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 №113991 (а.с.18). Для оформлення спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] позивачу необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що підтверджується постановою Іваничівської державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії від 31.07.2020 року (а.с.19). У зв`язку із вищевказаними обставинами, позивачка звернулася до суду із даним позовом. V. Застосоване судом законодавство В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За загальним правилом (ч.1ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглянути справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна). Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належать їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення гл. 8 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. VI. Висновки суду Звертаючись до суду із позовною вимогою про встановлення факту тривалого проживання однією сім`єю із [PERSON] по час відкриття спадщини, [PERSON] посилається на те, що встановлення такого факту необхідно їй для отримання спадщини. Як роз`яснено у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст.1261 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що позивачка не має іншої можливості документально підтвердити факт свого проживання разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2014 по 29 листопада 2019 року, однак встановлення даного факту породжує певні юридичні наслідки з якими законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому спір про встановлення даного факту на час розгляду даної справи відсутній, оскільки мати [PERSON] - [PERSON] померла. Надані позивачкою докази на підтвердження вимоги позову щодо встановлення факту її проживання разом із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані між собою, узгоджуються з показами свідків. Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає, що в даному випадку має місце спільне проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2014 року до часу відкриття спадщини, тобто до його смерті [INFO] , оскільки вони спільно проживали тривалий час, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Вказане свідчить про те, що між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, що підтверджено показами свідків та наявними в матеріалах справи доказами, тому у суду немає жодних правових підстав ставити під сумнів встановлення заявленого позивачем факту. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] . VІІ. Судові витрати Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за нею.

Outcome: approved