Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 13.05.2021 до суду надійшла вказана позовна заява від позивача [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ), в якій він просив: встановити процесуальний строк для забезпечення права позивача на подання до суду висновків судово-психологічної експертизи; стягнути із Золочівської селищної ради Харківської області (далі - відповідач-1, Золочівська селищна рада) на його користь 500000 грн в якості відшкодування моральної шкоди; стягнути із Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач-2, Відділ примусового виконання рішень) на його користь 100000 грн в якості відшкодування моральної шкоди; вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Рух справи. Ухвалою судді Квітки О.О. від 18.05.2021 позовну заяву було залишено без руху, надано строк у 10 днів для усунення вказаних недоліків. Вказані недоліки усунені. Ухвалою судді Квітки О.О. від 24.05.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 17.08.2021 до канцелярії суду надійшло клопотання про зміну розміру позовних вимог, в якому по суті позивач зменшив позовну вимогу про стягнення моральної шкоди із Золочівської селищної ради Харківської області до 450 000 грн та збільшив позовну вимогу до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до 108 000 грн. 07.09.2021 закрито підготовче судове засідання та прийнято клопотання про зміну розміру позовних вимог від 15.08.2021, в якому позивач просив прийняти клопотання про зміну позовних, закрити підготовче судове засідання та призначити справу до розгляду. Позиції сторін. В судовому засіданні та своїх письмових поясненнях позивач [PERSON] зазначив, що 14.06.2019 ним було подано до Золочівської селищної ради Харківської області клопотання про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Золочівської селищної ради Харківської області. З метою детальної ідентифікації обраної земельної ділянки на місцевості, а також для підтвердження тих обставин, що земельний масив, на якому він виявив бажання отримати земельну ділянку, відноситься до земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності ним було долучено до клопотання витяг з Державного земельного кадастру. Відомості, отримані з Державного земельного кадастру, свідчать про те, що земельна ділянка (масив), площею 20,6102 га, за кадастровим номером 6322686000:02:002:0403 перебуває в комунальній власності, відноситься до земель запасу, право на яку було зареєстровано 15.02.2019 за Золочівською селищною радою Харківської області. Саме на вказаному земельному масиві він виявив бажання отримати земельну ділянку для ведення фермерського господарства, реалізувавши своє конституційне право. 29.07.2019 він отримав листа № 02-19/4948 від 26.07.2019 за підписом Золочівського селищного голови Канівця Л.В., в якому зазначено про те, що питання про безоплатну передачу земельної ділянки у власність було розглянуто на засідання постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, благоустрою та екології (протокол № 21 від 19.06.2019). Зі змісту вказаного документу вбачається, що за результатами розгляду клопотання постійною комісією було прийнято наступне рішення: «Золочівська селищна рада повідомляє, що XII сесією селищної ради VIII скликання від 30 жовтня 2018 року за № 1941 було прийнято рішення «Про прийняття у комунальну власність Золочівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Золочівської селищної ради з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення». Процедура прийняття в комунальну власність земельних ділянок триває, державна реєстрація права власності продовжується». Ці обставини відображені в мотивувальній частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/7764/19. Питання про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, згідно з поданим ним клопотанням від 14.06.2019, навіть не виносилося на пленарне засідання депутатів Золочівської селищної ради Харківської області. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/7764/19, що набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області з приводу нерозгляду та невирішення по суті у спосіб прийняття рішення клопотання [PERSON] від 14.06.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки. Вказану ситуацію експерт-психолог у своєму висновку визнає як психотравмуючу. 20.12.2019 на XXII сесії Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області VIII скликання було прийнято рішення № 4274, яким затверджено Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території громади Золочівської селищної ради (далі - Положення). Вказане рішення за своєю юридичною природою являлося нормативно-правовим актом, оскільки встановлювало норми, що зачіпали права і обов`язки громадян, змінювали визначений законом правовий механізм їх реалізації, мали локальний характер, були розраховані на широке коло осіб та неодноразове застосування. Зазначений нормативно-правовий акт безпосередньо впливав на його права та обов`язки, як учасника суспільних відносин. Застосування положень цього рішення фактично обмежувало його право і волю на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки пунктом 1.5. «Положення» було передбачено виділення громадянам земельних ділянок площею, не більше 1,5 га. Окрім цього, норми «Положення» змінювали і розширювали перелік документів та матеріалів, які додаються до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки. Ним було оскаржено рішення Золочівської селищної ради Харківської області № 4274 від 20 грудня 2019 року до суду. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 по справі № 520/5838/2020, що набрало законної сили, визнано протиправним та нечинним рішення XXII сесії Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області VIII скликання № 4274 від 20 грудня 2019 року «Про затвердження положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території громади Золочівської селищної ради». Вказану ситуацію експерт-психолог у своєму висновку визнає як психотравмуючу. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/7764/19, що набрало законної сили, було зобов`язано Золочівську селищну раду розглянути у спосіб прийняття рішення клопотання [PERSON] від 14.06.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га ріллі, яка розташована на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області для передачі у власність. 04.12.2019 йому було видано виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/7764/19. Внаслідок очевидного свавілля та тривалого невиконання Золочівською селищною радою Харківської області судового рішення від 03.09.2019 по справі № 520/7764/19, він звернувся до органів державної виконавчої служби України із заявою про його примусове виконання. 30.01.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61070248. 18.02.2020 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 61070248 у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом. 03.09.2019 йому було надано лист Золочівського селищного голови Канівця Л. В. № 02-19/7965 від 11.12.2019, в якому зазначено, що подане ним клопотання від 14.06.2019 на виконання рішення суду було розглянуто на засіданні XXI сесії Золочівської селищної ради VIII скликання 14.11.2019. Однак, рішення про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га не було прийнято у зв`язку з ненабранням необхідної кількості голосів депутатів місцевої ради. Проте рішення Золочівської селищної ради про відмову у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, також не приймалося. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 по справі № 520/2758/2020 постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) В. Щедріної від 18.02.2020 про закінчення виконавчого провадження № 61070248 визнано протиправною та скасовано. Обставини стосовно прийняття незаконного рішення (постанови) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Валерії Щедріної від 18.02.2020 про закінчення виконавчого провадження № 61070248 підтверджуються рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 по справі № 520/2758/2020, що набрало законної сили. В мотивувальній частині вказаного рішення відображено, що чинним законодавством прямо не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України. Згідно з вимогами чинного законодавства відповідач повинен був за результатами розгляду звернення заявника або надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надати вмотивовану відмову в наданні. У вмотивованій відмові владний суб`єкт має зазначити нормативно-правові акти та їх статті із зазначенням однієї із зазначених вище підстав. Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу. Клопотання заявника про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на сесії Золочівської селищної ради не розглядалося, рішення за результатами розгляду органом місцевого самоврядування не приймалося, а обраний суб`єктом варіант правової поведінки у спірних правовідносинах прямо суперечить п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де передбачено, що виключно на пленарних засіданнях селищної ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Більше того, в результативній частині судового рішення від 03.09.2019 вказано про зобов`язання Золочівської селищної ради розглянути саме у спосіб прийняття рішення клопотання [PERSON] від 14.06.2019. Обставини щодо наявності моральної шкоди та причинний зв`язок між прийняттям незаконного рішення (постанови) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень В. Щедріної від 18.02.2020 про закінчення виконавчого провадження № 61070248 і заподіяною моральною шкодою підтверджено висновком судово-психологічної експертизи. В газеті «Зоря», випуск № 28 (11356), субота, 18 липня 2020 року, було незаконно поширено його персональні дані, а саме: місце проживання (реєстрації) та реєстраційний номер облікової картки платника податків. Поширення персональних даних відбулося за відсутності його згоди на поширення цих даних у вказаному засобі масової інформації, а також за відсутності передбачених Конституцією України та законами України правових підстав для вчинення таких дій без його згоди. Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 15.04.2021 по справі № 622/224/21 визнано незаконними дії Золочівської селищної ради щодо поширення його персональних даних, а саме: місця проживання (реєстрації) та реєстраційного номеру облікової картки платника податків у газеті «Зоря», випуск № 28 (11356 ), субота, 18 липня 2020 року. Вказану ситуацію експерт-психолог у своєму висновку визнає як психотравмуючу. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 у справі № 520/7764/19, що набрало законної сили, було зобов`язано Золочівську селищну раду Золочівського району Харківської області розглянути у спосіб прийняття рішення клопотання [PERSON] від 14.06.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га ріллі, яка розташована на території Золочівської селищної ради для передачі у власність. До клопотання від 14.06.2019 було надано викопіювання з публічної кадастрової карти (плану), на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Поряд з цим, з метою детальної ідентифікації обраної ним земельної ділянки на місцевості, ним було долучено до клопотання витяг з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку за кадастровим номером 6322686000:02:002:0403. Не дивлячись на проведення Богодухівським РВП ГУНП в Харківській області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12020220310000237 від 11.07.2020, а також на відкриття та здійснення виконавчого провадження № 61070248, фактичні обставини свідчать про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/7764/19 є невиконаним. 15.09.2020 на XXVIII сесії Золочівської селищної ради VIII скликання було прийнято рішення № 6218 «Про надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради, з передачею у власність». Зі змісту цього рішення вбачається, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/7764/19, врахувавши пропозицію постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, благоустрою та екології, селищна рада вирішила надати [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 6322686000:01:002:0396) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності площею 0,2270 га, розташованої за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради, з передачею її у власність. З відповідей на питання, наданих на виконання ухвали суду від 06.07.2021 Золочівським селищним головою Коваленком В. М. № 02-21/3384 від 16.07.2021, вбачаються обставини, що земельну ділянку з кадастровим номером 6322686000:02:002:0403 включено до переліку земельних ділянок, право оренди на які може бути реалізовано на земельних торгах у формі аукціону, згідно із рішенням Золочівської селищної ради Харківської області від 05.06.2020. З урахуванням неможливості передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6322686000:02:002:0403 органом місцевого самоврядування прийнято рішення № 6218 від 15.09.2020. Кадастровий номер земельної ділянки 6322686000:01:002:0396 не відповідає кадастровому номеру земельної ділянки, зазначеного у клопотанні від 14.06.2019 (6322686000:02:002:0403), що підтверджується листом Золочівського селищного голови Коваленка В. М. № 02-21/3384 від 16.07.2021. Наведене вище підтверджує, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/7764/19, що набрало законної сили, яким Золочівську селищну раду було зобов`язано розглянути у спосіб прийняття рішення саме клопотання [PERSON] від 14.06.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га ріллі, яка розташована на території Золочівської селищної ради для передачі у власність є невиконаним. Тривала та свідома протиправна бездіяльність Золочівської селищної ради в частині невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/7764/19, що набрало законної сили, в системному поєднанні з нескінченною неможливістю реалізації його права на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства заподіяла йому моральну шкоду у вигляді душевних страждань, виражених стресом, правовою невизначеністю, розчаруванням і негативними переживаннями. Обставини щодо наявності моральної шкоди та причинний зв`язок між тривалим невиконанням Золочівською селищною радою Харківської області рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/1764/19, що набрало законної сили, і заподіяною моральною шкодою підтверджено висновком судово-психологічної експертизи № 9763 від 10.08.2021. Також просив постановити окремі ухвали. Представник відповідача-1, Золочівської селищної ради Харківської області, селищний голова Коваленко В.М. в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмовий відзив, у якому зазначив, що вимога про відшкодування моральної шкоди, спричиненої будь-якими неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю органу місцевого самоврядування відносно громадянина може бути заявлена та задоволена, але тільки за умови доведеності обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди. Позивач повинен надати суду докази завдання йому порушенням прав фізичних або моральних страждань. Разом з тим слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювана та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині. Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Крім того, слід враховувати стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. 14.06.2019 року [PERSON] було подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га. Статтею 47 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено правовий статус постійних комісій ради. Згідно із частини 1 постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Вказану функцію і було виконано постійною комісією з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, благоустрою та екології та за результатами розгляду прийнято рішення про надання відповіді - як роз`яснення ситуації, що склалася, поступово вирішується та зможе забезпечити реалізацію прав громадян у майбутньому, а не як відмова в контексті її безапеляційності та категоричності. 15.09.2020 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/7764/19 в Золочівською селищною радою у спосіб прийняття рішення розглянуто клопотання [PERSON] від 14.06.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га ріллі, яка розташована на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області для передачі у власність та прийнято рішення XXVIII сесії Золочівської селищної ради VIII скликання «Про надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради, з передачею у власність» №6218 від 15.09.2020. Рішенням XXVI сесії Золочівської селищної ради VIII скликання «Про визначення земельних ділянок, право оренди на які може бути реалізовано на земельних торгах у формі аукціону та проведення конкурсу з визначення виконавця робіт з підготовки лоту до земельних торгів та виконавця земельних торгів» №5208 від 05.06.2020 затверджено перелік земельних ділянок, право оренди на які може бути реалізовано на земельних торгах у формі аукціону. До вказаного переліку включено земельну ділянку з кадастровим номером 6322686000:02:002:0403. З врахуванням зазначених умов, неможливості передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6322686000:02:002:0403, органом місцевого самоврядування прийнято вищевказане рішення №6218 від 15.09.2020. Місце розташування у статті 122 Земельного кодексу України вказується заявником бажане, що не зобов`язує селищну раду виділяти земельну ділянку саме з цим розташуванням. Розмір земельної ділянки при цьому не порушено - до 2 га. Щодо поширення персональних даних позивача, то у цій ситуації відповідач діяв добросовісно, виконуючи рішення суду, яким не було визначено додаткових умов до його публікації. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (Велика палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020). На підставі викладеного просив відмовити позивачу у задоволенні позову. Представник відповідача-2, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), державний виконавець - Щедріна Валерія Романівна у відзиві зазначила, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з нижчевикладених підстав. Свою позицію аргументувала наступним, що на підставі заяви [PERSON] про примусове виконання виконавчого листа по адміністративній справі № 520/7764/19 державним виконавцем 30.01.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61070248. 17.02.2020 на адресу відділу надійшла заява Золочівської селищної ради Харківської області від 11.02.2020 за вих. № 02-20/815, де повідомлено державного виконавця про наступне. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду, клопотання [PERSON] від 14.06.2019 було розглянуте на засіданні XXI сесії Золочівської селищної ради VIII скликання 14.11.2019. Але рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га під час голосування не було підтримане депутатами ради. Таким чином, клопотання стягувача було належним чином розглянуте, тобто до моменту відкриття виконавчого провадження Золочівська селищна рада добровільно виконала рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/7764/19. Тому, виконавче провадження підлягає закриттю. 18.02.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61070248. 10.09.2020 після скасування адміністративним судом постанови виконавця виконавче провадження було відновлено. 28.09.2020 на адресу відділу надійшла заява за підписом Золочівського селищного голови Канівця Л., в якій було по суті зазначено, що [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради з передачею у власність. 03.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61070248, яка направлена сторонам виконавчого провадження, яка сторонами не оскаржена. Крім того, вважає, що у позивача відсутні правові підстави для вимоги щодо справедливої сатисфакції, оскільки по-перше, відсутнє відповідне рішення Європейського суду з прав людини; по-друге, така вимога суперечить положенням чинного законодавства та є абсолютно безпідставною. Зі змісту позову та доданих до нього документів не вбачається, якими саме діями чи бездіяльністю відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) позивачеві завдано шкоду. Вважає, що відповідач-2 не є особою яка здійснила протиправну дію (бездіяльність) у відношенні Позивача, як наслідок цього відсутні й інші елементи складу цивільного правопорушення, що виключає настання юридичної відповідальності управління юстиції перед позивачем. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 14 червня 2019 року [PERSON] звернувся до Золочівської селищної ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.79-82). Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 у справі № 520/7764/19, що набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області та зобов`язано розглянути у спосіб прийняття рішення клопотання [PERSON] від 14.06.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га ріллі, яка розташована на території Золочівської селищної ради для передачі у власність (а.с.50-52). Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 по справі № 520/2758/2020 постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) В. Щедріної від 18.02.2020 про закінчення виконавчого провадження № 61070248 визнано протиправною та скасовано (а.с.56-60). Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 по справі № 520/5838/2020, що набрало законної сили, визнано протиправним та нечинним рішення XXII сесії Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області VIII скликання № 4274 від 20 грудня 2019 року «Про затвердження положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території громади Золочівської селищної ради» (а.с. 68-73). У своєму рішенні від 15.09.2020 № 6218 Золочівська селищна рада надала дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 6322686000:01:002:0396) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності площею 0,227 га, розташованої за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради з передачею її у власність (а.с. 74). [PERSON] у своїй заяві від 15.12.2020 просив скасувати вказане рішення Золочівської селищної ради, оскільки він не звертався із клопотанням (заявою) про отримання земельної ділянки з кадастровим номером 6322686000:01:002:0396 (а.с.75-76). На що Золочівська селищна рада повідомила, що не може скасувати своє рішення (а.с.77). Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 15.04.2021 по справі № 622/224/21 визнано незаконними дії Золочівської селищної ради щодо поширення його персональних даних, а саме: місця проживання (реєстрації) та реєстраційного номеру облікової картки платника податків у газеті «Зоря», випуск № 28 (11356 ), субота, 18 липня 2020 року (а.с.83-85). Постановою від 30.01.2020 було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом по справі № 520/7764/19 від 04.12.2019. Закрите вказане виконавче провадження постановою від 18.02.2020 (а.с. 117-118). 10.09.2020 це виконавче провадження було відновлене (а.с. 119-120). На підставі заяви Золочівської селищної ради від 18.09.2020 та рішення від 15.09.2020 № 6218 виконавче провадження (виконавчий лист № 520/7764/19 від 04.12.2019) знову було закрито (а.с. 125-127). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи № 9763 від 10.08.2021: 1) ситуація, що досліджується по справі (протиправна бездіяльність Золочівської селищної ради Харківської області щодо нерозгляду та невирішення по суті у спосіб прийняття рішення клопотання [PERSON] від 14.06.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га ріллі, яка розташована на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області для передачі у власність) є психотравмувальною для [PERSON] . Внаслідок психотравмувальної дії даної ситуації, яка досліджується у справі, [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода). Орієнтовний розмір грошова компенсація за завдані [PERSON] страждання (моральну шкоду) становить 18 мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, прийнятої в Україні на момент винесення рішення суду; 2) ситуація, що досліджується по справі (прийняття Золочівською селищною радою Харківської області протиправного та нечинного рішення за № 4274 від 20.12.2019 «Про затвердження положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території громади Золочівської селищної ради») є психотравмувальною для [PERSON] . Внаслідок психотравмувальної дії даної ситуації, яка досліджується у справі, [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода). Орієнтовний розмір грошова компенсація за завдані [PERSON] страждання (моральну шкоду) становить 18 мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, прийнятої в Україні на момент винесення рішення суду; 3) ситуація, що досліджується по справі (прийняття незаконного рішення (постанови) державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.02.2020 про закінчення виконавчого провадження № 61070248) є психотравмувальною для [PERSON] . Внаслідок психотравмувальної дії даної ситуації, яка досліджується у справі, [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода). Орієнтовний розмір грошової компенсації за завдані [PERSON] страждання (моральну шкоду) становить 18 мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, прийнятої в Україні на момент винесення рішення суду; 4) ситуація, що досліджується по справі (незаконні дії Золочівської селищної ради Харківської області стосовно поширення персональних даних [PERSON] (місця проживання (реєстрації) та реєстраційного номеру облікової картки платника податків у газеті «Зоря», випуск № 28 (11356), субота, 18 липня 2020 року) є психотравмувальною для [PERSON] . Внаслідок психотравмувальної дії даної ситуації, яка досліджується у справі, [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода). Орієнтовний розмір грошової компенсації за завдані [PERSON] страждання (моральну шкоду) становить 12 мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, прийнятої в Україні на момент винесення рішення суду; 5) ситуація, що досліджується по справі (тривале невиконання Золочівською селищною радою Харківської області рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/1764/19, що набрало законної сили) є психотравмувальною для [PERSON] . Внаслідок психотравмувальної дії даної ситуації, яка досліджується у справі, [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода). Орієнтовний розмір грошової компенсації за завдані [PERSON] страждання (моральну шкоду) становить 27 мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається рівнем розміру мінімальної заробітної плати, прийнятої в Україні на момент винесення рішення суду. Релевантні джерела права Конституція України Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України) Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Закон України «Про судоустрій та статус суддів» Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Закон України «Про виконавче провадження» За приписами ч. 1 ст. 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Висновки Верховного Суду Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. В силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Наведений правовий висновок вже був висловлений Верховним Судом у постанові від 22.01.2020 у справі №560/798/16-а. Згідно з частиною третьою статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди, насамперед першої та апеляційної інстанції, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широкий діапазон розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди. Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17 (адміністративне провадження № К/9901/59673/18) дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (пункт 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (пункт 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (пункт 56). Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже, і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано. Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір. Аналогічна позиція висловлена у Постанові КЦС ВС від 16.08.2021 у справі № 947/27780/19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 по справі № 216/3521/16-ц вказано, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. ( Абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного суду N 5 ( v0005700-01 ) від 25.05.2001 ). Оцінка доказів Позивач [PERSON] звернувся до Золочівської селищної ради із заявою про видачу йому земельної ділянки для ведення фермерського господарства, незважаючи на його право, його заяву не було розглянуто належним чином. У зв`язку із цим він був змушений ініціювати судовий розгляд справи і згідно із рішенням суду від 03.09.2019 у справі № 520/7764/19було визнано протиправну бездіяльність відповідача-1. Після неналежного виконання рішення суду Державною виконавчою службою (що констатовано рішенням суду по справі № 520/2758/2020від 06.04.2020). Також позивачем було оскаржено рішення селищної ради № 4274 від 20 грудня 2019 року «Про затвердження положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території громади Золочівської селищної ради». Рішенням суду від 17.06.2020 по справі № 520/5838/2020 вказане рішення селищної ради визнано протиправним та нечинним. Крім того, рішенням суду від 15.04.2021 по справі № 622/224/21 визнані протиправними дії щодо поширення персональних даних позивача. В подальшому заяву від 14.06.2019 про видачу земельної ділянки так і не було належним чином розглянуто селищною радою. Зазначені протиправні діяння відповідачів щодо [PERSON] , які загалом полягали у неналежному виконанні суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, ігноруванні судових рішень або їх свавільному виконанні, заподіяли останньому моральну шкоду, яка відповідно до висновку експерта від №9763 від 10.08.2021 полягала у перешкоджанні активному функціонуванні [PERSON] як особистості, призвела до тривалої та значної проблематизації його життя, наповнила його стресогенними факторами у життєво-значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями, тривалими та значними негативними змінами у психоемоційному стані. При згаданому дослідженні експертом було установлено причинний зв`язок між діяннями відповідачів та стражданнями позивача, а також на підставі методики психологічного дослідження встановлено кількісний еквівалент страждань. Вказану експертизу проведено в порядку ст. 106 ЦПК України. Від представників відповідачів будь-яких заперечень чи зауважень на нього до суду не надходило. Тому суд вважає, що вказаний доказ належним, допустимим та достовірним. На підставі вказаного доказу можливо встановити причинний зв`язок між діяннями відповідачів, які у судовому порядку визнані протиправними і незаконними, та негативними наслідками у вигляді спричинення страждань (моральної шкоди). Також цим же висновком встановлено розмір моральної шкоди. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі та стягнути із відповідачів завдану моральну шкоду. В своїй уточненій позовній заяві [PERSON] просить постановити окрему ухвалу для притягнення до відповідальності державного виконавця ВПВР УЗПВР у Харківській області. Суд вважає, що рішення про задоволення позову по цій справі буде достатнім стимулом для належного виконання судових рішень в подальшому державними виконавцями. Тому не вважає за необхідне реагувати на порушення відповідача-2 окремою ухвалою. Розподіл судових витрат За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема: поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В ч. 9 цієї статті зазначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. До судових витрат, які поніс відповідач відносяться: витрати на проведення судово-психологічної експертизи у сумі 26500 грн, витрати на поїздку у потязі до м. Києва та на зворотній шлях у сумі 905,90 грн, а також проїзд в Київському метрополітені з метою проведення цієї експертизи у сумі 32 грн. Отже, загальна сума витрат становить - 27 437,90 грн. Пропорційно до задоволених вимог по справі із відповідача-1 слід стягнути 80,65 % судових витрат, що становить - 22 128,67 грн, а із відповідача-2 - 19,35 % судових витрат, що становить - 5 309,23 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved