Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

КСП «Красилівське» звернулося з позовом до державного реєстратора виконавчого комітету Калитянської селищної ради Броварського району Київської області Дахно В.Б. про визнання протиправними дій державного реєстратора та поновлення становища, що існувало до порушень. Позов обґрунтовано тим, що на підставі рішення Красилівської сільської Ради народних депутатів від 19 грудня 1995 року №7 Колективному сільськогосподарському підприємству «Красилівське», код ЄДРПОУ 00849698, видано Державний акт на право колективної власності на землю серії КВ від 14 травня 1996 року. Земельні ділянки розташовані на території Красилівської сільської ради Броварського району Київської області. На підставі рішення Калинівської сільської Ради народних депутатів від 25 грудня 1995 року №7 КСП «Красилівське» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії КВ від 25 квітня 1996 року. Земельні ділянки розташовані на території Калинівської селищної ради Броварського району Київської області. Землі КСП «Красилівське», які є сільськогосподарськими угіддями, були поділені на паї. Але, згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність» №720/95 від 08.08.1995 р., паюванню підлягали тільки сільськогосподарські угіддя. Таким чином, несільськогосподарські угіддя не підлягали паюванню і залишилися у іншого суб`єкта права колективної власності - КСП «Красилівське». КСП «Красилівське» отримало Державні акти на право колективної власності на землю, до яких, в тому числі, входять і земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221284401:01:018:0024, 3221284401:01:018:0023, 3221284401:01:052:0044, 3221284401:01:018:0013, 3221284401:01:052:0042, 3221284401:01:056:0021, 3221284401:01:018:0036, 3221283203:04:006:0005, 3221283203:04:006:0006, 3221284401:01:024:0009, 3221284401:01:052:0045, 3221284401:01:052:0051, 3221284400:02:001:0036, 3221284401:01:018:0037, 3221284401:01:018:0014, 3221284401:01:019:0012, 3221284401:01:052:0050, 3221284401:01:051:0030, 3221283203:04:006:0004. КСП «Красилівське» має належним чином оформлені Державні акти про право колективної власності на земельні ділянки, а тому зберегло це право і після зміни законодавства. Зміни, що відбулися в земельному законодавстві після видачі КСП «Красилівське» Державних актів на право колективної власності на землю, відсутність у новому законодавстві колективної форми власності, не можуть бути підставою для припинення колективної власності на землю, а відтак КСП «Красилівське» є власником спірних земельних ділянок. На цих підставах, в період вересня-жовтня 2021 року КСП «Красилівське» здійснило державну реєстрацію права власності на вказані вище земельні ділянки, що підтверджується Державним актом серії КВ від 14 травня 1996 року та Державним актом серії КВ від 25 квітня 1996 року, а також довідкою Красилівської сільської ради від 11.11.2016 р. №606, довідкою Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Бровари Головного управління Держгеокадастру у Київській області, наданою у відповіді від 10.03.2021 №Г-9/0-0.20-9/153-21, відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.05.2020 №29-10-0.3-6053/2-20 та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Разом з тим, згідно даних Публічної кадастрової карти України, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна КСП «Красилівське» стало відомо, що дані, які містяться в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в частині відомостей щодо права власності КСП «Красилівське» на вищевказані земельні ділянки відсутні, а інформація стосовно власника цих об`єктів зникла. З моменту набуття КСП «Красилівське» права власності на зазначені земельні ділянки жодне із рішень Державного реєстратора Дахно В.Б. не оскаржувалось у судовому чи адміністративному порядку, не були визнані недійсними чи скасованими, із заявами про припинення права власності на земельні ділянки КСП «Красилівське» не зверталось та не уповноважувало жодних осіб на вчинення будь-яких реєстраційних дій. За інформацією виконавчого комітету Калитянської селищної ради, наданою у відповідь від 24.11.2021 №2539 на запит КСП «Красилівське», державна реєстрація права власності на спірні земельні ділянки була проведена за КСП «Красилівське» державним реєстратором виконавчого комітету Калитянської селищної ради Дахно В.Б., а потім видалена, як помилка. Посилаючись на викладене, просили суд визнати дії державного реєстратора виконавчого комітету Калитянської селищної ради Дахно В.Б. протиправними та поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за КСП «Красилівське» право приватної власності на земельні ділянки. В судове засідання представник позивача КСП «Красилівське» адвокат Круглик В.В. не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач державний реєстратор виконавчого комітету Калитянської селищної ради Броварського району Київської області Дахно В.Б. не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, покладався на розсуд суду. У письмових поясненнях зазначав, що у період вересня - жовтня 2021 року ним здійснено державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки за КСП «Красилівське» за результатами, якої видано Витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ім`я заявника-власника, дана обставина підтверджується самою позовною заявою КСП «Красилівське» та доданими до справи матеріалами. 04.11.2021 р., у зв`язку з нововиявленими обставинами, про які йому стало відомо з матеріалів відкритого провадження Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області за зверненням Калинівської територіальної громади щодо порушення права комунальної власності Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області шляхом здійснення ним, державним реєстратором, державної реєстрації речових прав на земельні ділянки за КСП «Красилівське», так як спірні земельні ділянки вважаються комунальною власністю Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області. Відтак, ним скасовано державну реєстрацію речових прав на спірні земельні ділянки за КСП «Красилівське», як технічну помилку реєстратора. На час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - земельних ділянок за позивачем КСП «Красилівське» інформація про належність спірних земельних ділянок до комунальної власності Калинівської територіальної громади Броварського району Київської області відома не була. Про дані обставину КСП «Красилівське» було повідомлено своєчасно. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що за позивачем КСП «Красилівське» зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221284401:01:018:0024, 3221284401:01:018:0023, 3221284401:01:052:0044, 3221284401:01:018:0013, 3221284401:01:052:0042, 3221284401:01:056:0021, 3221284401:01:018:0036, 3221283203:04:006:0005, 3221283203:04:006:0006, 3221284401:01:024:0009, 3221284401:01:052:0045, 3221284401:01:052:0051, 3221284400:02:001:0036, 3221284401:01:018:0037, 3221284401:01:018:0014, 3221284401:01:019:0012, 3221284401:01:052:0050, 3221284401:01:051:0030, 3221283203:04:006:0004, що підтверджується Державним актом серії КВ від 14 травня 1996 року та Державним актом серії КВ від 25 квітня 1996 року, а також довідкою Красилівської сільської ради від 11.11.2016 р. №606, довідкою Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Бровари Головного управління Держгеокадастру у Київській області, наданою у відповіді від 10.03.2021 №Г-9/0-0.20-9/153-21, відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.05.2020 №29-10-0.3-6053/2-20 та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та Статуту КСП «Красилівське», колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів, а його діяльність регулюється цим законом, Земельним кодексом України та іншими актами законодавства України. Статтею 7 даного Закону зазначено, що об`єктами права колективної власності є земля, інші основні оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно підприємства належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України (який діяв у 1990 році), що діяв під час розпаювання земель, землі колективної власності поділяються на ті, що знаходяться у власності підприємства, і в колективній власності його членів. Суб`єктом права колективної власності на землю на момент видачі державного акту на право колективної власності законодавство України визначило юридичну особу і його членів (ч. 2 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року. п. 2 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»). Землі КСП «Красилівське», які є сільськогосподарськими угіддями, були поділені на паї, але, згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність» №720/95 від 08.08.1995 р., паюванню підлягали тільки сільськогосподарські угіддя. Таким чином, несільськогосподарські угіддя не підлягали паюванню і залишилися у іншого суб`єкта права колективної власності КСП «Красилівське». За інформацією виконавчого комітету Калитянської селищної ради, наданою у відповідь від 24.11.2021 №2539 на запит КСП «Красилівське», державна реєстрація права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221284401:01:018:0024, 3221284401:01:018:0023, 3221284401:01:052:0044, 3221284401:01:018:0013, 3221284401:01:052:0042, 3221284401:01:056:0021, 3221284401:01:018:0036, 3221283203:04:006:0005, 3221283203:04:006:0006, 3221284401:01:024:0009, 3221284401:01:052:0045, 3221284401:01:052:0051, 3221284400:02:001:0036, 3221284401:01:018:0037, 3221284401:01:018:0014, 3221284401:01:019:0012, 3221284401:01:052:0050, 3221284401:01:051:0030, 3221283203:04:006:0004 була проведена за КСП «Красилівське» державним реєстратором виконавчого комітету Калитянської селищної ради Дахно В.Б., а потім видалена, як помилка. Відповідно до ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельні ділянки, крім випадків передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Стаття 3 Цивільного кодексу України, також встановлює неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та Законом. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності або їх конфіскація також допускається в певних передбачених законом випадком або за рішенням суду. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», із змінами та доповненнями, право колективного сільськогосподарського підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Згідно ст. 140 Земельного кодексу, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Як вбачається, підстави припинення прав на земельні ділянки є вичерпними (ст. 140 Земельного кодексу України), але вони не були застосовані під час прийняття оскаржуваних рішень державним реєстратором, а відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючі докази, мають обов`язок обґрунтовувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема судів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоч пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може різнитися залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоч пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги КСП «Красилівське» щодо визнання протиправними дій та поновлення становища, що існувало до порушень, ґрунтуються па вимогах закону. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved