overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Лікар-психіатр Рикова Г.І. звернулась до суду із вказаною заявою, зазначивши, що [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] був госпіталізований 26.03.2014 року в Луганську обласну клінічну психоневрологічну лікарню. Направлення на госпіталізацію було видано лікарем-психіатром швидкої допомоги Салмановим О.О., який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для госпіталізації є відомості про його поведінку. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів у складі: Грінчук В.О., Вішнякова Ю.В., Рикової Г.І. яка після огляду зробила висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. На підставі викладеного заявник просить суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар у примусовому порядку. У судовому засіданні лікар-психіатр Рикова Г.І. вимоги заяви підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним у заяві. Прокурор Рузавін Р.В. не заперечував проти задоволення заяви, вважаючи її обґрунтованою. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву Рикової Г.І. такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS] був госпіталізований 26.03.2014 року в Луганську обласну клінічну психоневрологічну лікарню. Направлення на госпіталізацію було видано лікарем-психіатром швидкої допомоги Салмановим О.О., який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для госпіталізації є відомості про його поведінку. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів у складі: Грінчук В.О., Вішнякова Ю.В., Рикової Г.І. яка після огляду зробила висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. Тому вимоги лікаря-психіатра Луганської обласної клінічної психоневрологічної лікарні Рикової Г.І. обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Лікар-психіатр Теплицької лікарні планового лікування, Кулинич П.В., звернувся до суду з заявою про призначення примусового амбулаторного лікування під наглядом психіатра, [PERSON], [INFO], яка проживає [ADDRESS], так як вона перебуває на обліку у лікаря-психіатра Теплицької лікарні планового лікування з приводу хронічного психічного захворювання шизофренія, параноїдна форма, безперевний тип перебігу помірно виражений, змішаний(параноїчний, апато-абулічний) тип дефекту, анозогностичний тип ВКХ, регресивна ПП, інверсійний рівень АРО. З 01.02.2014 до 17.04.2014 вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у Комунальному закладі «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. Академіка О.І. Ющенка» з приводу психічного захворювання. Внаслідок проведеного лікування стан пацієнтки покращився. Відповідно до епікризу Комунального закладу «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. Академіка О.І. Ющенка» від 25.04.2014 № 3-1618 рекомендовано призначити примусове амбулаторне лікування під наглядом районного лікаря-психіатра за місцем проживання. Просить заяву про призначення примусового амбулаторного лікування під наглядом психіатра задовольнити. Заявник Кулинич П.В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та надав суду пояснення аналогічні заявленим вимогам. Заінтересована особа старший прокурор прокуратури Теплицького району Мельник О.І., заперечив проти зявлених вимог, пояснив суду, що в судовому засіданні заявником не було наведено обставин, які вимагали б застосування до [PERSON] примусового амбулаторного лікування під наглядом психіатра. Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], заперечила проти зявлених вимог, пояснила суду, що її дочка [PERSON] добровільно проходить курс лікування у лікаря-психіатра Кулинича П.В.. Особа, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], заперечила проти зявлених вимог, пояснила суду, що добровільно проходить призначене їй лікування у місцевого лікаря-психіатра Кулинича П.В.. Проти, застосування щодо неї заходів примусового амбулаторного лікування. Відповідно до ч. 2 ст. 280 ЦПК України - до заяви про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра. Даний висновок заявником в судовому засіданні не був наданий. Судом оглянуто: копію епікризу № 3-1618 від 25.04.2014(а.с. 5); копію заключення ЛКК(а.с. 4). Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, прокурора, законного представника, особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку - суд вважає, що в судовому засіданні не було наведено достатніх обставин та доказів, які б вимагали застосування до [PERSON] примусового амбулаторного лікування під наглядом лікаря-психіатра.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Лікар психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] у примусовому порядку в психіатричний заклад без її згоди. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що [PERSON] страждає помірною розумовою відсталістю обтяженою судомним синдромом. З раннього віку відставала від ровесників в психофізичному розвитку, являється підопічною Петриківського будинку-інтернату. [PERSON] неодноразово лікувалася стаціонарно в ТОККПНЛ, поступила у 6-те відділення в звязку із частими судомними епінападами. У судовому засіданні представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр [PERSON] заяву не підтримав та суду пояснив, що на даний час [PERSON] не потребує примусової госпіталізації, оскільки вона повністю може задовольнити свої життєві потреби, окрім цього вона перебуває у Петриківському будинку-інтернаті, де є медичний працівник, якому були надані рекомендації щодо лікування [PERSON] по місцю проживання. Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив, таку ж думку висловив і законний представник особи щодо якої подано заяву про примусову госпіталізацію. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, з'ясувавши думку прокурора та законного представника, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Порядок примусової госпіталізації визначено ст.16 цього ж Закону, в якій зазначено, що особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря- психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Таким чином враховуючи думку представника психіатричного закладу, який не підтримав вказану заяву, прокурора та законного представника які просять відмовити у її задоволенні, суд вважає, що відсутні відповідні правові підстави для задоволення вимог заявника. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Лікар-психіатр Української районної лікарні звернувся до суду із заявою, в якій просить дозволити проведення психіатричного огляду [PERSON] у примусовому порядку, яка створює небезпеку для себе та близьких, виявляє ознаки психічної хвороби. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримала, посилаючись на те, що [PERSON] має розлади психіки, такий стан є небезпечним для неї та оточуючих людей. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав, посилаючись на те, що останній час мати веде себе неадекватно, її поведінка загрожує її здоровю, вона майже не вживає їжу, взагалі не виходить із дому, безпричинно сильно билась головою об стіну. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримала, посилаючись на те, що сестра раніше лікувалась в психіатричний лікарні після спроби самогубства, останній час знову стала вести себе неадекватно, її переслідують безпідставні ідеї щодо переслідування, може зашкодити своєму життю і здоровю. Прокурор заяву підтримала. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважав вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Протягом тривалого часу [PERSON] неспроможна забезпечити свої основні життєві потреби, веде себе неадекватно, має маячні ідеї щодо переслідування та наявності фізичних вад, три тижні не виходить із дому, не купує продуктів, відмовляється від їжі, внаслідок чого схудла, що підтверджується заявами сина і сестри, показаннями заінтересованих осіб, лікаря, матеріалами справи, а також вказує на те, що вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Висновком психіатра [PERSON] встановлено попередній діагноз: «Гострий поліморфний психотичний стан», встановлено необхідність проведення її психіатричного огляду у примусовому порядку. [PERSON] від добровільного психіатрічного огляду відмовляється, що підтверджується актом. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Вказані обставини встановлені судом з пояснень лікаря, заінтересованих осіб в судовому засіданні, наявних у справі і досліджених судом письмових доказів. Таким чином, вимоги заяви узгоджуються із наявними у справі доказами та ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема на положеннях Закону України «Про психіатричну допомогу». Враховуючи викладене вище, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Лікар-психіатр Української районної лікарні звернувся до суду із заявою, в якій просить дозволити продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку, яка тривалий час лікується від тяжкого психічного розладу, створює небезпеку для близьких, притягувався до кримінальної відповідальності. В судовому засіданні лікар Карлюк Є.І. заяву підтримала, посилаючись на те, що [PERSON] має розлади психіки, такий стан є небезпечним для неї та оточуючих людей, він потребує продовження амбулаторного лікування, має схильність до ухилення від лікування. Прокурор заяву підтримала. [PERSON] в судовому засіданні проти заяви не заперечив. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважав вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Протягом тривалого часу [PERSON] має тяжкі психічні розлади, веде себе неадекватно, скоював суспільно-небезечні діяння, що ухвалою суду, іншими матеріалами справи. Медичною комісією Української РЛ [PERSON] встановлено діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, Психопатоподібний тип дефекту. Супутній діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів. Синдром залежності від канабіоїдів», він перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 2004 року, неодноразово лікувалась, що підтверджується висновком комісії лікарів. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2015 року [PERSON] змінено примусові заходи медичного лікування у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, що підтверджується судовим рішенням. Комісією лікарів психіатрів встановлено необхідність продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку. [PERSON] від добровільного продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги відмовлявся, допускав ухилення від лікування, що підтверджується поясненнями лікаря, матеріалами справи. Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Вказані обставини встановлені судом з пояснень лікаря, [PERSON] в судовому засіданні, наявних у справі і досліджених судом письмових доказів. Таким чином, вимоги заяви узгоджуються із наявними у справі доказами та ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема на положеннях Закону України «Про психіатричну допомогу». Враховуючи викладене вище, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Лікар психіатр Усатюк Леонід Савович звернувся в суд із заявою про припинення примусових заходів медичного характеру у формі надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно [PERSON] [PERSON] народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад та знаходиться на диспансерному обліку в кабінеті психіатра з 2004 року з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, безперервно прогредієнтний перебіг, параноїчний синдром(маячний). [PERSON] знаходиться на амбулаторному лікуванні в примусовому порядку з 2012 року. Останнє лікування відбулося з 16.03.2017 року по 15.05.2017 року. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 серпня 2017 року [PERSON] було продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на 6 місяців в психіатричному кабінеті Обухівської ЦРЛ. За останні 6 місяців [PERSON] амбулаторний прийом відвідує регулярно, ліки приймає. [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів від 21.03.2018 р. для вирішення питання про необхідність припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до висновку потребує припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, тому що, відпала необхідність у їх застосуванні. Просив призупинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. В судовому засіданні лікар-психіатр Усатюк Л.С. підтримав заяву, та просив припинити у відношенні [PERSON] примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги. Прокурор Хіміч І.І. в судовому засіданні заяву підтримав, та вважає, що воно підлягає задоволенню. Зацікавлена особа [PERSON] заяву підтримав та пояснив, що відпали підстави надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Судом встановлено, що відповідно до висновку лікарів-психіатрів від 21.03.2018р. у відношенні [PERSON], остання контакту досяжна, хвора сама приходить на огляд та добровільно приймає лікування, добровільно з'являється на психіатричний огляд, відсутні випадки антисоціальних дій, відтак вважає за можливе призупинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, висновок лікарів психіатрів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що відпала необхідність у наданні заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у відношенні [PERSON], в зв'язку із чим, їй слід припинити заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Лікар-психіатр ХОКПЛ № 3 Кришталь О.О. звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в порядку ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» [PERSON] В суді лікар-психіатр Кришталь О.О. зазначив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад - шизофренія параноїдної форми, безперервний тип плину. Госпіталізація хворого відублась на підставі рапорту співробітників поліції, викликаних сусідами за місцем проживання ховорого, який, зі слів останніх, поводив себе агресивно, кидався камінням. На теперішній час підстав стверджувати про небезпеку хворого для себе чи оточуючих немає. Прокурор висловився про відсутність підстав для примусової госпіталізації. [PERSON] вказала, що [PERSON] є її сином, вона призначена його опікуном. На психічний розлад син хворіє протягом тривалого часу, проте жодної агресії до оточуючих чи до себе він не проявляє, в періоди загострення хвороби сина за її заявою лікують стаціонарно. Дана госпіталізація відбулась безпідставно, на момент виклику поліції та бригади швидкої медичної допомоги її не було вдома. Сусідка невірно оцінила ситуацію та безпідставно викликала поліцію. Суд, вислухав учасників процесу, дослідив матеріали справи, встановив наступне. Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до ХОКПЛ № 3 в примусовому порядку, від 08.05.2017 [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад - шизофренія параноїдної форми, безперервний тип плину, є недієздатним. В наслідок злобних висловів на адресу сусідів, маячних ідей сприйняття становить небезпеку для себе та оточуючих. Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачає, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На думку суду, беручи до уваги акт психіатричного огляду особи, матеріали справи не містять об'єктивних даних, що з великою вірогідністю вказували б на вчинення [PERSON] дій, які становлять небезпеку для нього чи оточуючих. Рапорт співробітника поліції про поводження [PERSON], зі слів сусідки, агресивно, за відсутності інших належних та допустимих доказів даної обставини, не дає підстави стверджувати, що хворобливий стан [PERSON] вимагає примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. За вказаних умов суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Лікар психіатр Чайковський Ігор Миколайович звернувся до суду з заявою про продовження примусових заходів медичного характеру. На підставі наведеного ст. 39 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Лікар-психіатр Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що [PERSON] був госпіталізований 10 липня 2014 року в Чернівецьку обласну психлікарню, обстежений лікарем-психіатром, який зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Потребує госпіталізації в умовах Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні. За висновком комісії лікарів-психіатрів хворий страждає хронічним психічним захворюванням, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, та який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні представник Чернівецької обласної психіатричної лікарні заву підтримав, просить примусово госпіталізувати в психіатричний стаціонар [PERSON] у звязку з важким психіатричним захворюванням. Представник прокуратури Шевченківського району м.Чернівці в судовому засіданні заяву підтримав, проти примусової госпіталізації хворого у психіатричний стаціонар не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вислухавши представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За висновком комісії лікарів психіатрів Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні від 3 липня 2014 року [PERSON] потребує примусового лікування з загальним наглядом в умовах Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні внаслідок важкого психічного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, та який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Відповідно наведеного судом встановлено необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, з підстав, передбачених ст.14 Закону України Про психіатричну допомогу.

Outcome: approved