Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Люботинське КЖРЕП, інтереси якого представляє [PERSON], звернулось до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Люботинського КЖРЕП заборгованість у сумі 2744, 46 грн. основного боргу та витрати по сплаті судового збору. Позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг, які надає позивач по утриманню будинку та прибудинкової території відповідно до договору від 09.11.2012р. Позивач надає споживачу вказані комунальні послуги, однак відповідач не оплачує їх вартість, чим порушує умови договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість. У добровільному порядку відповідач заборгованість не оплачує, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала та додатково пояснила, що послуги також надавались до укладення договору, але споживачі ухилялись від укладення договорів, в зв'язку з чим позов поданий за весь період позовної давності, у т.ч. той, що передує укладенню договору. Відповідач позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що, по-перше, договір був укладений тільки 14.11.2012р., тому підстави для нарахування заборгованості за час, який передував укладенню договору, відсутні, по-друге, нарахування мало проводитись із розрахунку вартості наданих послуг, вказаної в п. 3 договору, в той час, як з листопада 2012 року вартість послуг збільшилась, по-третє, фактично послуги позивачем не надаються, тому відповідач припинив оплачувати їх вартість. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти, що підтверджуються наявними у справі доказами, та не оспорюються сторонами по справі, та відповідні їм правовідносини. Житловий будинок [ADDRESS] передано на баланс Люботинського комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Люботинської міської ради Харківської області (а.с.6) Між Люботинським комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Люботинської міської ради Харківської області та [PERSON] 09 листопада 2012 року був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 7-8), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території у житловому будинку [ADDRESS]. Споживач, в свою чергу, зобов'язаний своєчасно сплачувати вартість наданих послуг за затвердженими тарифами в порядку та строки, визначені договором. Згідно п. 2 Договору виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до договору. Тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкової території встановлювались рішеннями виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 785 від 26.08.2008р. (а.с. 13); № 6 від 10.01.2012р. (а.с. 12); № 122 від 10.04.2012р. (а.с. 11); № 282 від 11.09.2012р. (а.с. 9). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території санітарно-технічне обслуговування, обслуговування, внутрішньобдинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо) відноситься до житлово-комунальних послуг. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 32 цього Закону передбачається, що плата за житлово-комунальні послуги нараховуються щомісячно. Відповідно до п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженимипостановою КМУ від 08.10.1992 року №572, власник (наймач) житла за рахунок власних коштів оплачує всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 3 ст. 903 ЦК України). Твердження відповідача про те, що позивачем взагалі не надаються послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, на підтвердження чого відповідач надав фотографії під'їзду та акт обстеження житлового будинку та під'їзду, спростовуються наданими позивачем документами, які підтверджують факт виконання ним робіт по утриманню будинку, а саме: акти по виконанню ремонтних робіт, акти обстеження димових та вентиляційних каналів, акти проведення дератизації, договори про надання послуг профілактичної дезінфекції , договір між позивачем та АК «Харківобленерго» про постачання електроенергії та довідку про вартість наданої електроенергії по будинку [ADDRESS] за період з січня 2011 року по червень 2014 року, яка була оплачена позивачем (а.с.40-66). Таким чином, судом встановлено, що позивачем фактично надаються послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території, де проживає відповідач, згідно структури тарифу, що є додатком до рішення виконавчого комітету № 282 від 11.09.2012р. (а.с. 9). Крім того, Стосовно незадовільної, на думку відповідача, якості наданих послуг суд зазначає наступне. Відносини між виконавцем та споживачем у разі незадоволення останнього якістю наданих послуг врегульовані ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Разом із тим, судом встановлено, що відповідач не скористався правом на пред'явлення претензії виконавцю послуг в порядку, встановленому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] надав квитанції про часткову оплату наданих позивачем послуг, що свідчить про визнання відповідачем своїх зобов'язань. Щодо вимог про стягнення з відповідача інфляційного нарахування та 3% річних, суд вважає їх необґрунтованими. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial