Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Кредитна спілка «Івано-Франківська» звернулась в суд з позовом про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №9/85 від 27.02.2009р. та понесених судових витрат по справі. Судом 21.12.2012р. заочним рішенням позов задоволено та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь кредитної спілки «Івано-Франківська» заборгованість за кредитним договором №41181 від 09.10.2007р. в розмірі 80137,49 грн. Ухвалою суду від 15.02.2013р. задоволено заяву [PERSON], а заочне рішення від 21.12.2013р. скасовано, справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 27.08.2013р. провадження в справі було зупинено до вирішення питання про правонаступництво після смерті [PERSON]. 04.08.2014р. провадження в даній справі було відновлено після усунення обставин, що викликали його зупинення. Надалі позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої сторона просила суд звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку (а.с.155-156). При цьому суд констатує, що сторона відповідача по справі заявляла неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи з різноманітних причин, відповідач та його представник, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи належним чином в судові засідання не з'являлася, що розцінюється судом, як спроби спрямовані на затягування розумного строку розгляду справи, а тому з урахуванням того, що позивач подав заяву про розгляд справи без його участі суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті спору, що узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Суд роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, а також наслідки їх невиконання і постановляє судове рішення на підставі тих доказів, що були надані сторонами. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з кредитним договором №9/85 від 27.02.2009р. кредитна спілка «Івано-Франківська» в особі голови правління Маслової О.Є. надала [PERSON] кредит на суму 50000,00 грн. терміном до 27.02.2012р. під 40% річних (а.с. 9-11). Виконання даного кредитного договору, відповідно до п. 2.8 забезпечується також іпотекою та порукою. Між кредитною спілкою «Івано-Франківська» в особі голови правління Маслової О.Є. та [PERSON] 27.02.2009р. було укладено договір поруки. Згідно із змістом вказаного договору відповідальність поручителя настає коли боржник не виконує, або не належним чином виконує свої зобов'язання за кредитним договором №9/85 від 27.02.2009р., також у договорі поруки встановлено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в тому ж обсязі, що і боржник (а.с. 13). Зобов'язання позичальника [PERSON] по вказаному вище договору забезпечені договором іпотеки від 27.02.2009р, укладеним між позивачем з відповідачем. Згідно з умовами даного договору в іпотеку передано нерухоме майно, а саме земельна ділянка площею 0,4305 га., призначена для обслуговування будівель та ведення підсобного господарства, що розташована на території села Верхній Ясенів, В. Ясенівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки - 2620881501020010023, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю, виданого В. Ясенівською сільською радою від 15.11.1997р. та зареєстрованого в книзі з державних актів на право приватної власності на землю за №96. Даний договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО [PERSON] за реєстром №202 від 27.02.2009р. (а.с.157-160). На момент укладення іпотечного договору (п.1.4 договору) вартість предмету іпотеки сторони визначили в сумі 80000,00 грн. Відповідач [PERSON], дружина [PERSON] не заперечувала щодо передачі земельної ділянки в іпотеку, про що свідчить її нотаріально посвідчена заява (а.с. 143). Свої зобов'язання за кредитним договором позичальник належним чином не виконував, а відтак сума заборгованості становить 80137,49 грн., з яких : 40726,54 грн. заборгованості по кредиту, 34567,42 грн. - проценти за користування кредитом; 4843,53 грн. - сума інфляційних втрат. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-8), та вказана обставина жодним чином стороною відповідача не спростована. [PERSON].[INFO]. помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 67). Заяву про прийняття спадщини подали дружина та брат померлого, а про відмову від спадщини в користь дружини померлого подали діти померлого, при цьому для отримання свідоцтва про право на спадщину ніхто зі спадкоємців до нотаріуса не звертався, свідоцтво не видавалося (а.с. 99,102). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, в даному випадку - кредитного договору №9/85 від 27.02.2009р. За ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Ч. 2 ст. 523 ЦК України застава, встановлена первісним боржником, зберігається після заміни боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до змісту розділу 2 договору іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами (п.2.14 договору). Згідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Судом з'ясовано, що позивачем була направлені така вимоги (попередження) (а.с.14). У відповідності до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» \Із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014\ вказано, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, належить виключно позивачеві. Таким чином оцінюючи обставини справи у їх сукупності, оскільки бордник не виконував з 2010 року основне зобов'язання за договором, забезпеченим іпотекою, не проводив своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування ним, суд приходить до висновку про те, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати кредиту, позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають до задоволення. Судові витрати підлягають стягненню у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 523,526, 527, 530, 575, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7,33, 35,39,40 ЗУ «Про іпотеку», ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»

Outcome: approved