Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

І. Обставини справи. 13.02.2020року заявник [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, покликаючись на те, що у 2019 році вона зверталась до Мостиського відділу вслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, при призначенні їй пенсії не було враховано повністю стаж, так як виявлено збіжності у написанні її прізвища в свідоцтві № [NUMBER] від 15.07.1978 року, яке підтверджувало навчання в Львівській однорічній с/х рахунково-бухгалтерській школі, а саме: у вказаному свідоцтві її прізвище зазначено як « [PERSON] », проте справжнє її прізвище (дошлюбне) « [PERSON] ». Зазначає, що виправити помилку в досудовому порядку не має можливості, оскільки установа, яка видала вказаний документ, на даний час не існує, а тому змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд встановити факт належності їй, [PERSON] вищевказаного свідоцтва [NUMBER] від 15.07.1978 року. ІІ. Позиція учасників справи. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Мостиського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти заяви про встановлення факту належності документа. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 20.02.2020року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. ІV. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Мостиським РВ УМВС України у Львівській області 19.03.1997року, копія якого міститься в матеріалах справи, заявник [PERSON] , народилася [INFO] у с.Баличі Мостиського району Львівської області. Як відомо із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.08.1978року, 26.08.1978року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу дружині (заявнику) присвоєно прізвище « [PERSON] ». Дошлюбне прізвище заявника було « [PERSON] ». Також, відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.1977року прізвище заявника було - « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », [INFO] . У 2019 році заявник звернулася до Мостиського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (заінтересованої особи у справі) щодо призначення їй пенсії за віком. Одна, як слідує із листа Мостиського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-0803-7/21970 від 09.04.2020року, згідно долученого свідоцтва [NUMBER] не підтверджується факт навчання [PERSON] у Львівській однорічній с/х рахунково-бухгалтерській школі, оскільки свідоцтво видано « [PERSON] ». Отже, зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію, час навчання у Львівській однорічній с/х рахунково-бухгалтерській школі немає підстав. У зв`язку із наведеним заявник звернулася до суду із зазначеною заявою про встановлення факту належності документа. Вищевказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України заявника [PERSON] ; копією пенсійного посвідчення заявника [PERSON] ; копією свідоцтва [NUMBER] від 15.07.1978року; копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.08.1978року; копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 24.03.1977року. V. Застосоване судом законодавство В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. VI. Висновки суду Враховуючи вищенаведене, оскільки встановлення факту, про який просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки дає підстави для зарахування вказаного періоду часу до стажу роботи, який дає право для призначення їй пенсії, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту ніж як у судовому, враховуючи, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved