Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач) звернулося до [PERSON] (далі - відповідач) з позовом про стягнення 46 501,49 грн шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову позивач вказав, що 19.02.2018 року о 18 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] в с. Софіївська Борщагівка допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.03.2018 року у справі № 369/2665/18 відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідно до звіту № 1127_11888 та інших документів встановлено, що загальний розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 46 501,49 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду, позивач звернувся з позовом про стягнення 46 501,49 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, просив розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим місцем проживання у встановленому законом порядку та отримана останнім 18.06.2021 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин та за згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 19.02.2018 року о 18 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] в с. Софіївська Борщагівка допустив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.03.2018 року у справі № 369/2665/18 вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] п. 12.1., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, внаслідок чого, в тому числі автомобіль «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] » отримав механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 27.02.2018 року до позивача із повідомленням про ДТП, що має ознаки страхового випадку звернулася ПАТ «Страхова група «ТАС», страховик пошкодженого автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] » згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9317865, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. У зв`язку з вказаною подією, згідно Звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ № 1127_11888, наданого ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку завдана власнику КТЗ склала 48 036,79 грн. Позивачем в якості відшкодування витрат на оплату ремонту автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] » та витрат на оплату послуг аварійного комісара було сплачено всього 46 501,49 грн (948 грн + 45 553,49 грн), що підтверджується наданими позивачем платіжними дорученнями № 904377 від 04.05.2018 на суму 948 грн та №904135 від 26.04.2018 на суму 45 553,49 грн. Відповідачем доказів відшкодування позивачу страхового відшкодування у розмірі 46 501,49 грн не надано. Згідно з п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Суд встановив, що на виконання вимог Закону цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 39.1. ст. 39 Закону). Згідно з підп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Суд погоджується з доводами позивача, що потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 46 501,49 грн шкоди в порядку регресу підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved