Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Із позовною заявою про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом до суду звернулася [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Позов мотивований тим, що позивач [PERSON] дізналася, що її права на спадщину щодо отримання нею Свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковане за її батьком майно грубо порушені, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом свого майнового права. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить стягнути, а саме судовий збір та витрати повязані з залученням спеціалістів. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 06 липня 2015 року помер [PERSON], [INFO], рідний батько позивача [PERSON], останнє місце проживання якого було [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] [PERSON] І-ЕЛ М 259099 від 08.07.2015 року та свідоцтвом про народження [PERSON] [PERSON] ІІ-ЕЛ № 485946 від 14.06.1988 року та свідоцтвом про шлюб Серія 1-БК№ 091565 від 22.08.2008року. Отже позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за своїм рідним батьком [PERSON]. На час відкриття спадщини 06 липня 2015 року позивач [PERSON] постійно проживала разом зі своїм батьком [ADDRESS], протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про відмову від неї, а тому в силу приписів ч. З ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину за померлим 06 липня 2015 року [PERSON]. Вищевказані обставини зокрема підтверджуються копіями паспорту позивача [PERSON] та Довідки за № 376 від 04.04.2017 року. Окрім позивача спадкоємцем першої черги за законом померлого 06 липня 2015 року [PERSON] є його дружина [PERSON], яка протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заявила про відмову від неї. За таких обставин позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка одержала право на спадкування на все спадкове майно, що залишилося після смерті її батька [PERSON]. Спадкову справу за № 4/2015 до майна померлого 06 липня 2015 року [PERSON], було заведено [PERSON], приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області. В силу складних сімейних обставин та у звязку з тим, що [PERSON] припинив свою діяльність як приватний нотаріус Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області, позивач до цього часу не змогла оформити Свідоцтва на право на спадщину за законом на успадковане нею після смерті її батька майно. 25 грудня 2016 року помер [PERSON], [INFO], рідний брат померлої 26 квітня 2011 року [PERSON], [INFO], рідної матері померлого 06 липня 2015 року [PERSON], [INFO], рідного батька позивача [PERSON]. Останнє місце проживання померлого 25 грудня 2016 року [PERSON] було по вулиці Центральна, будинок № 5, в селі Карпилівка, Козелецького району Чернігівської області. Оскільки позивач [PERSON] є рідною дочкою рідного сина рідної сестри померлого 25 грудня 2016 року [PERSON], вона є спадкоємцем за законом за померлим [PERSON] другої черги за правом представлення. Окрім позивача також у другу чергу за правом представлення право на спадкування за законом за померлим [PERSON] має відповідач у даній справі - [PERSON], за заявою якого про прийняття спадщини [PERSON], приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області заведено спадкову справу № 21/17 до майна померлого 25 грудня 2016 року [PERSON]. Позивач [PERSON] с заявою про прийняття спадщини за померлим [PERSON] звернулась до [PERSON], приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області, у березні- квітні 2017 року. Після чого з матеріалів спадкової справи № 21/17 позивач дізналася про те, що уся спадщина, яка залишилися за померлим [PERSON], складається виключно нерухомого майна, яке позивач як спадкоємець першої черги за законом успадкувала після смерті 06 липня 2015 року її рідного батька [PERSON], але на яке з невідомих для позивача підстав [PERSON], приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області, було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом не позивачу [PERSON], а [PERSON]. Так за померлим 25 грудня 2016 року [PERSON] на даний час зареєстроване наступне майно: 1.житловий будинок № 5 загальною площею 63,00 кв.м., житловою площею 50,20 кв.м. по вулиці Центральна у селі Карпилівка, Козелецького району Чернігівської області (підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право на спадщину за законом № 91, видане 22.03.2016 року [PERSON], приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області); 2.земельна ділянка, кадастровий номер 7422083000:01:002:0040, площею 0,1271 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: вулиця Центральна, 5, село Карпилівка, Козелецького район, Чернігівська область (підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право на спадщину за законом № 94, видане 22.03.2016 року [PERSON], приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області); 3.земельна ділянка, кадастровий номер 7422083000:01:004:0037, площею 0,1123 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса: село Карпилівка, Козелецького район, Чернігівська область (підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право на спадщину за законом № 100, видане 29.03.2016 року [PERSON], приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області); 4.земельна ділянка, кадастровий номер 7422083000:01:002:0041, площею 0,1188 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса: село Карпилівка, Козелецького район, Чернігівська область (підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право на спадщину за законом № 102, видане 29.03.2016 року [PERSON], приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області); 5.земельна ділянка, кадастровий номер 7422083000:01:002:0042, площею 0,1395 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, адреса: село Карпилівка, Козелецький район, Чернігівська область (підстава виникнення права власності - Свідоцтво про право на спадщину за законом № 104, видане 29.03.2016 року [PERSON], приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області). Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Отже позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за своїм рідним батьком [PERSON], а [PERSON] був за ним спадкоємцем третьої черги за законом, як його рідний дядько.. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що усі Свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на вищевказане нерухоме майно [PERSON], приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області, [PERSON], як спадкоємцю третьої черги за законом за померлим 06 липня 2015 року [PERSON], є недійсними. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 статті 1220 встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за своїм рідним батьком [PERSON]. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно приписів частини 2 статті 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. На підставі наведенного та

Outcome: approved