Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 10 березня 2021 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 листопада 2003 року у виконкомі Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] .Посилається на те, що різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння у відносинах, стали причиною припинення сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові одне до одного. На даний час припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру. Разом не проживають та спільне господарство не ведеться з березня 2019 року. Примирення вважає не можливим, оскільки шлюб між ними носить тільки формальний характер. Просить суд розірвати шлюб. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник - [PERSON] подав заяву, в якій просив справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2021 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Судом на підставі частини 2 статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2003 року, актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, Суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам одного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved