Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТОВ «Кредитні рішення Моней 24» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивують тим, що 26.09.2017 між ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3102316776 та додаткова угода № 3102316776-1 від 14.10.2017, відповідно до якого були надані кредитні кошти в розмірі 3000 гривень з встановленою відсотковою ставкою у розмірі 1.393 % терміном на 30 календарних днів з строком погашення до 13.11.2017. Відповідно до умов п. 15.1. Кредитного договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту та нарахованих відсотків на умовах, встановлених Кредитним Договором та додатками до нього. Повернення Кредиту і сплата відсотків за користування Кредитом здійснюється згідно з Графіком розрахунків встановлених у додаткових угодах до даного договору. Згідно умов п. 15.2. Кредитного договору позичальник повертає Кредит і сплачує проценти за користування Кредитом шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Кредитора, вказаний у розділі Кредитного Договору в безготівковій формі. У відповідності до п. 15.3. Кредитного договору Датою повернення Кредиту чи частини Кредиту та датою сплати відсотків за користування Кредитом вважається дата зарахування грошових коштів у розмірі, встановленому Графіком розрахунків, на рахунок Кредитора, вказаний у розділі Кредитного Договору в безготівковій формі. Згідно п. 16.1.1. Кредитного договору Кредитор має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту та сплати відсотків за користування Кредитом у повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань за Кредитним Договором та додатками до нього За змістом п. 16.1.3. Кредитного договору випадку прострочення погашення Кредиту більше як на 14 днів, ніж з дати погашення встановленої у графіку розрахунків, - звернутись до суду за примусовим стягненням боргу, чи переуступити таке право компанії Колектору, для стягнення відповідних боргових зобов`язань. Якщо Позичальник не повернув Кредит у термін, затверджений Сторонами у Заявці та/або Додатку до Кредитного Договору, процентна ставка (пеня) за користування Кредитом, яку Позичальник виплачує Кредитору, перераховується, починаючи з першого дня прострочення, і становить 2 % від суми неповернутого Кредиту за кожну добу такого прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами (п. 8 Кредитного договору). В результаті порушення умов Кредитного договору відповідачем [PERSON] заборгованість по кредитному договору становить 35280 грн., з яких: 3000 грн. - сума простроченого основного боргу за кредитом, 1255 грн. - сума нарахованих процентів, 31025 грн. - пеня (347 днів). За весь час відповідачем не сплачено жодної суми. Позивачем були вжитті заходи досудового врегулювання спору, а саме: 1.28.04.2018 та 10.12.2018 на адресу прописки відповідача [PERSON] було направлено вимоги про повне виконання зобов`язань за кредитним договором. Вимоги залишені без відповіді, борг не погашено. 2.На особистий мобільний (фінансовий) номер відповідача [PERSON] [NUMBER] протягом 85 днів (кожного дня) надходило смс повідомлення про існуючий борг перед позивачем. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі з підстав, зазначених у позові. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні рішення Моней 24» заборгованість за кредитним договором в сумі 35280,00 грн., та стягнути сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, суду пояснив, що кредитний договір не був підписаний зі сторони відповідача [PERSON] . Зокрема в наданій копії договору та додатковій угоді до договору відсутній підпис відповідача як позичальника. Тому відповідно до вимог ЦК України вказаний договір є нікчемним. Також зазначив, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак позивачем не надано підтвердження, що відповідачу [PERSON] передавались грошові кошти кредитодавцем, тому відповідно до ст. 1046 ЦК України даний договір не є укладеним. Крім того зазначив, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), і не спростовано позивачем. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.01.2019 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2019 здійснено перейти до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, зі стадії відкриття провадження у справі, та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.02.2020 по даній справі витребувано докази в позивача ТОВ «Кредитні рішення Моней 24». Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2020 по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 26 вересня 2017 року між ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3102316776, відповідно до яких відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 3000 грн. зі встановленою відсотковою ставкою у розмірі 1,393 % терміном на 30 календарних днів зі строком погашення до 13.11.2017 (а.с. 6-15). Додатковою угодою від 14.10.2017 № 3102316776-1 до кредитного договору № 3102316776 сторони у п. 4 передбачили, що кредит надається кредитодавцем на банківську картку позичальника # банку: pb. Пунктом 12 додаткової угоди встановлено, що сторони підписують даний додаток з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором в порядку, передбаченому договором (а.с. 16-18). Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язаний діяти наступним чином: п. 15.1 - позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту та нарахованих відсотків на умовах, встановлених Кредитним договором та додатками до нього. Повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків встановлених у додаткових угодах до даного договору; п. 15.2 - позичальник повертає кредит і сплачує проценти за користування кредитом шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора, вказаний у розділі кредитного договору в безготівковій формі; п. 15.3. - датою повернення кредиту чи частини кредиту та датою сплати відсотків за користування кредитом вважається дата зарахування грошових коштів у розмірі, встановленому графіком розрахунків, на рахунок кредитора, вказаний у розділі кредитного договору в безготівковій формі; п. 16.1.1. - кредитор має право вимагати від позичальника повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань за кредитним договором та додатками для нього; п. 16.1.3. - у випадку прострочення погашення кредиту більше як на 14 днів, ніж з дати погашення встановленої у графіку розрахунків, - звернутись до суду за примусовим стягненням боргу, чи переуступити таке право компанії колектору, для стягнення відповідних боргових зобов`язань. Пункт 10 договору передбачає, якщо позичальник не повернув кредит у строк, затверджений сторонами у заявці та/або додатку до кредитного договору, пеня за невиконання умов повернення кредиту, яку позичальник додатково нараховує кредитодавцю становить 2 % від суми неповернутого кредиту за кожен день такого неповернення і аж до кінцевого виконання позичальником кредитних зобов`язань за даним договором. На виконання ухвали суду про витребування доказів ТОВ «Кредитні рішення Моней24» надано повідомлення про те, що кредитний договір № 3102316776 від 26.09.2017 та додаткова угода № 3102316776-1 від 14.10.2017 підписувались шляхом нанесення електронного підпису: одноразовим смс-ключем ідентифікатором. Договір укладено в електронній формі на умовах договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті Моnеу24.uа, підписано електронним цифровим підписом заявника 26.09.2017 та 14.10.2017, шляхом підписання електронним підписом вчиненим одноразовим смс-ключем ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України). [PERSON] перед початком реєстрації на сайті Моnеу24.uа та подачі заявки на отримання кредиту, був ознайомлений з «правилами сервісу та порядок отримання кредитних коштів» а саме: Останнім кроком в реєстрації є ознайомлення з автоматично сформованим договором та проведення його підписання шляхом введення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим смс повідомленням (згідно Закону України «Про електронну комерцію»). Для проведення такого підписання необхідно ознайомитись з текстом Кредитного договору та з даними і реквізитами, які вказано при реєстрації. Уважно перевіривши усі деталі, та за підтвердження своєї згоди з мовами Договору необхідно натиснути на кнопку «Приймаю умови угоди» та ввести код із смс-повідомлення (цифровий підпис). Підписання електронного договору позичальником означає підтвердження позичальником усіх його введених даних та персональну згоду з усіма правилами сервісу онлайн кредитування Мопеу24, проте не є кінцевим підтвердженням погодження заявки на отримання кредитних коштів. Кінцевим рішенням погодження кредитної заявки є факт отримання смс-повідомлення про прийняття позитивного рішення та факт зарахування коштів на банківську картку позичальника. Усі рішення приймаються на автоматичному рівні системою фінансового скорингу, за винятком тих випадків, коли системою приймається рішення про залучення оператора колл-центру для проведення додаткової ідентифікації» (а.с. 110-112). ТОВ «Кредитні рішення Моней24» було перераховано грошові кошти відповідачу [PERSON] за даним кредитним договором в сумі 3000,00 грн., шляхом перерахування коштів на його платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , що підтверджується: копією реєстру платежів за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 за договором № 26052016-1-b2c від 26.05.2016 про надання послуг, пов`язаних з переказом грошових коштів ТОВ «Кредитні рішення» на банківські картки отримувачів, які обробляються за допомогою програмно-технічних засобів ПАТ КБ «ПриватБанк»; платіжної інформації про перерахунок на платіжну картку позичальника [PERSON] грошових коштів в сумі 3000 грн. (а.с. 20-21, 115-121). Як вбачається з розрахунку кредитної заборгованості позивальника [PERSON] , загальна заборгованість за кредитним договором № 3102316776 від 26.09.2017, та додатковою угодою № 3102316776-1 від 14.10.2017 станом на 24.12.2018 становить 35280,00 грн., з яких: 3000 грн. - сума простроченого основного боргу за кредитом (тіло), 1255 грн. - сума нарахованих процентів (відсотки), 31025 грн. - пеня (347 днів) (а.с. 19). 28.04.2018 та 10.12.2018 на адресу [PERSON] ТОВ «Кредитні рішення Моней24» направило вимоги про повне виконання зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується поштовими квитанціями (а.с. 25-30). На особистий мобільний (фінансовий) номер відповідача [PERSON] [NUMBER] в період з 20.09.2017 по 06.02.2018 надходило смс повідомлення про існуючий борг перед позивачем ТОВ «Кредитні рішення Моней24» (а.с. 22-23). Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права: Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог, та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону Україну «Про електронну комерцію»). За змістом п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Як встановлено в судовому засіданні, 26.09.2017 між ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3102316776 та додаткова угода № 3102316776-1 від 14.10.2017, відповідно до якого були надані кредитні кошти в розмірі 3000 гривень з встановленою відсотковою ставкою у розмірі 1.393 % терміном на 30 календарних днів з строком погашення до 13.11.2017. Кредитний договір та додаткова угода між ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та [PERSON] укладено в електроній формі, який підписано сторонами електронним цифровим підписом. Твердження відповідача про те, що він не підписував договір та на договорі відсутній його підпис є необгрунтованими та спростовуються доданим стороною позивача до матеріалів справи копіями договору та додаткових угод, на яких зазначено електронні підписи [PERSON] та представника ТОВ «Кредитні рішення Моней24». Також [PERSON] перед початком реєстрації на сайті Моnеу24.uа та подачі заявки на отримання кредиту, був ознайомлений з «правилами сервісу та порядок отримання кредитних коштів» а саме: Останнім кроком в реєстрації є ознайомлення з автоматично сформованим договором та проведення його підписання шляхом введення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим смс повідомленням (згідно Закону України «Про електронну комерцію»). Для проведення такого підписання необхідно ознайомитись з текстом Кредитного договору та з даними і реквізитами, які вказано при реєстрації. Уважно перевіривши усі деталі, та за підтвердження своєї згоди з мовами Договору необхідно натиснути на кнопку «Приймаю умови угоди» та ввести код із смс-повідомлення (цифровий підпис). Підписання електронного договору позичальником означає підтвердження позичальником усіх його введених даних та персональну згоду з усіма правилами сервісу онлайн кредитування Мопеу24, проте не є кінцевим підтвердженням погодження заявки на отримання кредитних коштів. Кінцевим рішенням погодження кредитної заявки є факт отримання смс-повідомлення про прийняття позитивного рішення та факт зарахування коштів на банківську картку позичальника. Усі рішення приймаються на автоматичному рівні системою фінансового скорингу, за винятком тих випадків, коли системою приймається рішення про залучення оператора колл-центру для проведення додаткової ідентифікації» Вказані обставини підтверджуються змістом кредитного договору та додаткової угоди. Також не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що він не отримував від позивача грошових коштів, оскільки факт видачі [PERSON] готівкових коштів підтверджується: копією реєстру платежів за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 за договором № 26052016-1-b2c від 26.05.2016 про надання послуг, пов`язаних з переказом грошових коштів ТОВ «Кредитні рішення» на банківські картки отримувачів, які обробляються за допомогою програмно-технічних засобів ПАТ КБ «ПриватБанк»; платіжної інформації про перерахунок на платіжну картку позичальника [PERSON] грошових коштів в сумі 3000 грн. Згідно вказаних документів ТОВ «Кредитні рішення Моней24» було перераховано грошові кошти відповідачу [PERSON] за даним кредитним договором в сумі 3000,00 грн., шляхом перерахування коштів на його платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] . Стосовно форми документа про проведення розрахункових операцій слід зазначити, що відповідно до п. 23 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки. Яу вбачається з умов договору співпраці № 26052016-1-b2c від 26.05.2016 укладеного між ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та ПАТ КБ «ПриваБанк», предметом договору є надання послуг, пов`язаних із здійсненням переводів грошовох коштів по розпорядженню ТОВ «Кредитні рішення Моней24» на зарахування грошових коштів на банківські карти обримувачів, які обробляються за допомогою програмно-технічних засобів ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно розділу договору «Терміни, що використовуються у договорі» пункт прийому платежів - веб-сайт, веб-сторінка, інші технічні засоби, які позволяють платникам отримати необхідну інформацію про клієнтів та ініціювати платіж в користь клієнтів за допомогою спеціального програмного механізму. Таким чином надані стороною позивача копії реєстру платежів за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 за договором № 26052016-1-b2c від 26.05.2016 про надання послуг, пов`язаних з переказом грошових коштів ТОВ «Кредитні рішення» на банківські картки отримувачів, які обробляються за допомогою програмно-технічних засобів ПАТ КБ «ПриватБанк», та платіжної інформації про перерахунок коштів на платіжну картку позичальника, є належними доказами на підтвердження факту видачі [PERSON] готівкових коштів ха кредитними договором в сумі 3000 грн. Згідно умов додаткової угоди до кредитного договору вбачається, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 3000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 1255 грн. Сукупна вартість позики складає 4255,00 грн. Судом достовірно встановлено, що позикодавець виконав умови договору,перерахувавши на картковий рахунок позичальника грошові кошти в сумі 3000,00 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи доведеність наявними в справі належними та допустимими доказами факту укладення між сторонами кредитного договору № 3102316776 від 26.09.2017 та додаткової угоди № 3102316776-1 від 14.10.2017, та беручи до уваги факт невиконання відповідачем обов`язків по поверненню вище вказаної суми позики, суд приходить до висновку про наявність підстав до стягнення з відповідача на користь позивача отриманої позики в розмірі 3000,00 грн. та 1255,00 грн. відсотків, передбачених умовами договору. Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 31025 грн. суд зазначає наступне. Згідно умов укладеного між сторонами договору та додаткової угоди, у випадку неповернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, нарахування штрафу та пені за користування кредитом починається буде поновлено з дня, наступного за днем закінчення терміну дії кредиту згідно з умовами договору (п. 7, 9, 10 додаткової угоди). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого за договором виникла заборгованість перед позикодавцем. Разом з тим стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати позикодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Отже розмір пені, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір, встановлений законодавством України. Тобто він не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшим за 15 відсотків суми простроченого платежу. Враховуючи те, що відповідач отримав від ТОВ «Кредиті рішення Моней24» позику у розмірі 3000 грн., сума процентів за користування позикою згідно умов договору становить 1255 грн., згідно ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не повинна перевищувати 638,25 грн. = (4255 грн. х (15%/100%)), які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 30386,75 грн. суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між фінансовою компанією та фізичною особою - споживачем фінансових послуг. Споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятої 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, що свідчить про порушення його прав, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно розрахунку заборгованості станом на 24.12.2018 заборгованість за тілом кредиту становить 3000,00 гривень, заборгованість за відмотками за користування кредитом складає 1255,00 грн. Висновки суду: Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача 3000,00 грн. простроченого основного боргу за кредитом, 1255,00 грн. нарахованих процентів, 638,25 грн. пені. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені на суму 30386,75 гривень необхідно відмовити. Позивачем при подачі до суду позову про стягнення з відповідача заборгованості на суму 35280,39 грн. сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. згідно платіжного доручення № 3211 від 22.12.2018. Однак враховуючи, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] 4893,25 грн. заборгованості за кредитним договором № 3102316776 від 26.09.2017 та додатковою угодою № 3102316776-1 від 14.10.2017 на користь ТОВ «Кредитні рішення Моней24», та враховуючи, що позовна заява підлягає до задоволення на 13,87%, за розгляд справи судом з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 244,39 гривень судового збору. На підставі ст.ст. 207, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 599, 610, 612, 626, 628, 633, 634, 652, 1018, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved