Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Кредитна спілка «Можливість» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 83 ( далі Договір) від 14.02.2014 року [PERSON] ( далі Відповідач ) отримала кредит 4000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45,6 % на рік від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом, строком на 18 місяців з 14.02.2014 р. по 14.08.2015 р. Свої зобов'язання за кредитним договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит. В порушення умов Договору Відповідач не виконав свої зобов'язання, в результаті чого має заборгованість станом на 09.08.2018 року в розмірі 48674,13 гривень, яка складається з наступного: 3127,60 грн. - заборгованість за кредитом; 132,85 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 45413,62 грн. - заборгованість по додатковим відсотками за користування кредитом. Просив стягнути з Відповідача вказану заборгованість, та судові витрати в розмірі 1762 гривень. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалу суду від 28.08.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с.14) У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але ним у позовній заяві зазначено про розгляд справи у його відсутності, задоволення позову, крім того представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином замовною кореспонденцією та через оголошення на сайті Судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №83 від 14.02.2014 року, який був укладений між КС «Можливість» та [PERSON] останній було надано кредит в сумі 4000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 45,6 % річних на 18 місяців з 14.02.2014 року по 14.08.2015 року. Своїм підписом в договорі кредиту відповідач власним підписом засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію. (а. с. 6). Позивач свої обов'язки за Договором виконав надавши Відповідачу споживчий кредит в розмірі 4000 гривень. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов договору свої обов'язки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 09.08.2018р. має заборгованість за кредитом сумі 3127,60 грн. За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобов'язання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання, щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача повернення кредиту в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно наданої Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідача станом на 09.08.2018 року має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3127,60 гривень (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з п. 3.1, п. 3.7 кредитного договору відсоткова ставка на момент підписання кредитного договору складає 45,6 % річних, а при порушенні зобов'язань відповідачем із погашення кредиту відсоткова ставка за користування кредитом складає 365 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.6). Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом 132,85 грн., додаткові проценти за користування кредитом 45413,62 грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем по кредиту становить 48674,13 гривень, яка складається з наступного: 3127,60 гривень - тіло кредиту; 132,85 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 45413,62 гривень - заборгованість по додатковим процентам за користування кредитом за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved