Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Еліт.Авто» про стягнення грошових коштів, в обґрунтування якого вказав, що між ним та відповідачем 08.02.2019 року був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2333, відповідно до якого вони зобов`язалися 08.02.2019 року укласти основний договір купівлі-продажу транспортного засобу марки Nissan модель Qashqai, 2015 року випуску, загальною вартістю 223650 грн. за умови виконання п.2.1 попереднього договору, відповідно до якого він вніс на розрахунковий рахунок продавця грошові кошти у сумі 117150 грн. Дана сума розцінюється як аванс. Однак до теперішнього часу основний договір з ним не укладено та транспортний засіб він не отримав. 25.02.2019 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою, у якій прохав у добровільному порядку повернути йому суму попередньої оплати у розмірі 117150 грн., однак до теперішнього часу він не отримав ані автомобіль, ані грошові кошти. Посилаючись на порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживачів», просить стягнути з відповідача на свою користь 117150 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення, його представник підтримав вимоги позивача. Відповідач до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 25.03.2019 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 15.30 год. 23.04.2019 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Через неявку в судове засідання відповідача розгляд справи відкладений на 22.05.2019 року, 18.06.2019 року. В судовому засіданні 18.06.2019 року у зв`язку із неявкою відповідача, що був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 08 лютого 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2333 (а.с. 3-4). Згідно з п.п.1.1, 1.2, 1.5 вказаного договору сторони зобов`язуються укласти основний договір 08 лютого 2019 року, предметом якого є відчуження покупцеві транспортного засобу марки Nissan модель Qashqai, 2015 року випуску, загальною вартістю 223650 грн. Якщо у зазначену вище дату майно не буде придбано продавцем з метою його відчуження покупцеві, то сторони визначили, що Основний договір буде укладено не пізніше ніж на 5 робочий день після придбання продавцем майна, про що останній зобовязується повідомити покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 10 лютого 2020 року. Пунктом 1.3 та 1.4 Попереднього договору визначено, що основний договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти основний договір і прийняття пропозиції другою стороною, при цьому пропозицію може зробити кожна із сторін такого договору. 08 лютого 2019 року на виконання умов попереднього договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 117150,00 грн. (а.с. 5, 6) 25 лютого 2019 року позивачем на адресу відповідача була направлена заява про повернення йому коштів за попереднім договором (а.с. 7). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України. Однією з встановлених ч.2 ст.11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Одночасно з товаром продавець зобов`язаний передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 ЦК. 18.09.2016 року Верховний Суд України у своїй постанові у справі № 6-90цс13 висловив думку, що незважаючи на те, що сторони назвали підписаний документ попереднім договором, він містить умові, які породили в сторін грошові зобов`язання. Тому, виходячи з основоположного правила цивілістики про те, що зобов`язання виникають в т.ч. в з договорів (ч.2 ст.11 ЦК України), а договором є домовленість двох або більше сторін, встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України), сторони уклади саме договір у розумінні Цивільного кодексу України. У правовій позиції, яку суд сформував у цій справі, зазначено, що умовами попереднього договору аванс, у разі не укладення основного договору, слід повернути, оскільки це є грошовим зобов`язанням. Якщо не повернути аванс, то він може бути стягнений у судовому порядку з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. У ст.13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що сторони уклали повноцінний договір в розумінні Цивільного кодексу України, який породив у відповідача у разі неукладення ними основного договору купівлі-продажу автомобіля, грошове зобов`язання щодо повернення позивачу сплачених ним грошових коштів у вигляді авансу в сумі 117150 грн. Основний договір, в обумовлений попереднім договором строк укладено не було, через ухилення відповідача від його укладання, а тому сплачені за попереднім договором грошові кошти в сумі 117150 грн. підлягають поверненню позивачу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів» в сумі 1171,50 грн.. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.11, 509, 530, 626, 635, 662, 693 ЦК України, ст.ст.2, 5, 10-13, 34, 141, 200, 206, 258-259, 265, 280-284, 288, 352, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved