Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, за участю третьої особи ТОВ «Мелітопольська міська біржа нерухомості». В позові зазначено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] . При житті померла склав заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла позивачці. Згідно діючого законодавства позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивачка не може оформити своє право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на частину спадкового майна договір купівлі-продажу частини житлового будинку не посвідчено нотаріально, а укладено на товарній біржі. Таким чином, позивачка, як законна спадкоємиця, має всі законні права на належну їй спадщину, однак не може оформити свої права на спадщину і вільно нею користуватися. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, від нього надійшло клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно договору купівлі-продажу від 25 листопада 1967 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого нотаріусом 1 Мелітопольської державної нотаріальної контори Одинець О.С., продавець [PERSON] продав, а покупець [PERSON] купила належні продавцю на праві власності 37/50 частин житлового будинку [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу від 11 липня 2000 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , укладеного та зареєстрованого на Мелітопольській міській біржі нерухомості, продавець [PERSON] продала, а покупець [PERSON] купила належні продавцю на праві власності 13/50 частин житлового будинку [ADDRESS] . Згідно копії заповіту, 13 вересня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П. та зареєстрований в реєстрі за № 2348, відповідно до якого все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом буде мати право, в тому числі житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами і земельну ділянку до нього, які належать їй на праві приватної власності, розташовані за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла [PERSON] .. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 16 вересня 2019 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] померла [INFO] , про що 16 вересня 2019 року складено відповідний актовий запис № 2039. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , який належав їй на підставі договору купівлі-продажу від 25 листопада 1967 року та договору купівлі-продажу від 11 липня 2000 року. Спадкоємцем за заповітом є позивачка. Інших спадкоємців за заповітом немає. У визначений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрита спадкова справа. Згідно заяви від 15 листопада 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновим О.А., у визначений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Однак, оформити своє право на спадщину позивачка не може, оскільки договір купівлі-продажу 13/50 частин житлового будинку не посвідчено нотаріально, а укладено на товарній біржі. Згідно постанови приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєднова О.А. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 червня 2020 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як договір купівлі-продажу, зареєстрований Мелітопольською міською біржею нерухомості № 0152/2459 від 11 липня 2000 року, був укладений з порушенням чинного законодавства України. Згідно інформації КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11 березня 2020 року, станом на 01 січня 2013 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25 листопада 1967 року, посвідченого Першою Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області, та договору купівлі-продажу від 11 липня 2000 року № 0152/2459, посвідченого Мелітопольською міською біржею нерухомості. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, вбачається, що договір купівлі-продажу 13/50 частин житлового будинку не був посвідчений нотаріально, а він був укладений та зареєстрований на біржі. Зазначений договір було укладено 11 липня 2000 року, тобто до набрання чинності ЦК 2004 року, тому відносини повинні регулюватись нормами ЦК УРСР 1963 року. При цьому, вказані правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК УРСР 1963 року та Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації на товарній біржі договору купівлі- продажу частини житлового будинку, слід було керуватися перед усім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне. Отже, судом встановлено, що позивачка не може вільно користуватися належним їй спадковим майном у виді житлового будинку [ADDRESS] , оскільки вона, як законна спадкоємиця, має всі законні права на зазначене спадкове майно, але не може оформити своє право власності на нього, в зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу 13/50 частин житлового будинку не було посвідчено нотаріально, а було укладено та зареєстровано відповідно до діючого на час укладення договору законодавства на товарній біржі. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved