Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. Від 28.07.2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом (який згодом уточнила т. 1 а.с. 208-209, т.2 а.с. 42-44) до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на майно, встановлення порядку користування житловим приміщенням та стягнення грошової компенсації. Позов обґрунтовують тим, що позивач та відповідач від 21.07.2007 року зареєстрували шлюб та від 14.01.2010 року на спільні кошти придбали згідно договору купівлі-продажу 22/50 частки будинку [ADDRESS] , та стороною зазначено відповідача. Крім того на спільні кошти придбана земельна ділянка під належною частиною домоволодіння від 07.08.200\\8 року. В 2010 році сторони на спільні кошти побудували будинок, та на час надання позову зазначений будинок н зданий в експлуатацію. Також, від 05.12.2007 року сторони на спільні кошти придбали автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, двигун X20D1087541К, кузов [NUMBER] , темно-сірого кольору, д.н. [NUMBER] . Від 08.08.2012 року рішенням Іллічівського міського суду Одеської області шлюб між сторонами розірвано. Можливості вирішити питання поза судовим шляхом не має, через що вимушена звернутись до суду. Просить суд: Поділити спільне\~сумісне майно\~подружжя,\~а саме\~22/50\~частки житлового\~будинку з\~господарчими будівлями\~та спорудами\~за [ADDRESS] ,\~земельну ділянку\~розміром 0,0308\~га.(\~кадастровий номер5110800000:04:001:0076) яка розташована: [ADDRESS] , земельну ділянку розміром 0,0463 га.( кадастровий номер 5110800000:04:001:0077) яка розташована: [ADDRESS] , автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, двигун [NUMBER] , кузов [NUMBER] , темно-сірого кольору наступним чином: Визнати за [PERSON] право власності на 11/50 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А», розмір жилої площі становить -41,0 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Ж», душ літ. «З», №1 - огорожа, №2 - ворота, №3 - ворота, №4 - цистерна, 1- дворове покриття, 11 - цистерна, загальна площа - 78,5 кв.м., розташований на земельній ділянці приватної власності площею 1588 кв.м. зокрема житлового будинку літ. А: 2-1- коридор - 8,8 кв.м., 2-2 - жила - 10,1 кв.м., 2-3 - жила 8,4 кв.м., 2-4-кухня - 11,5 кв.м., 2-5 - санвузол - 4,0 кв.м., дворові споруди :літ.Б- сарай, літ.»3» - душ, №3 - ворота, №4 - цистерна. Визнати за [PERSON] право власності на 14 частку земельної ділянки площею 0,0308 га.( кадастровий номер 5110800000:04:001:0076) по [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 14 частку земельної ділянки площею 0,0463 га.( кадастровий номер 5110800000:04:001:0077) по [ADDRESS] . Припинити право власності [PERSON] на 11/50 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) у якості грошової компенсації на користь [PERSON] вартість 11/50 частин будинку [ADDRESS] у розмірі 262 тис.500 грн. Припинити право власності [PERSON] на 14 частку земельної ділянки площею 0,0308 га. (кадастровий номер 5110800000:04:001:0076) по [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) у якості грошової компенсації на користь [PERSON] вартість 14 частки земельної ділянки площею 0,0308 га.( кадастровий номер 5110800000:04:001:0076) по вулиці [ADDRESS] у розмірі 42 тис.500 грн. Припинити право власності [PERSON] на 14 частку земельної ділянки площею розміром 0,0463 га.( кадастровий номер 5110800000:04:001:0077) по [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] ( реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) у якості грошової компенсації на користь [PERSON] . Стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) у якості грошової компенсації за автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, двигун [NUMBER] , кузов [NUMBER] , який теж був об`єктом спільної сумісної власності подружжя, на користь [PERSON] вартість 1/2 частини автомобілю CHEVROLET ЕРІСА, Двигун X20D1087541K, кузов [NUMBER] у розмірі 79 695,00 грн.(сімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 00 копійок). Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] ) понесені судові витрати. Позивач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, просив суд через строк позовної давності відмовити в задоволенні позову. Крім того відповідач [PERSON] , надав до суду зустрічну позовну заяву, просив суд задовольнити заявлені ним позовні вимоги (т.1 а.с. 213-216, т.2 а.с. 5-8). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявила клопотання про проведення повторної експертизи, підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що майно під час шлюбу сторін було придбано не спільні кошти подружжя, а безпосередньо на кошти батьків відповідача, проведення будівництва будинку також відбувалось за кошти родичів відповідача, так як позивач по справі не працювала. Просив суд задовольнити зустрічну позовну заяву. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 09.08.2016 року відкрито провадження по справі (т.1 а.с. 60). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.01.2017 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову (т.1 а.с. 119-120). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.01.2017 року задоволено заяву представника позивача про призначення експертизу, зупинено провадження по справі(т.1 а.с. 121-122). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.01.2017 року заяву представника позивача про витребування доказів (т.1 а.с. 123-124). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 23.01.2019 року поновлено провадження по справі (т.1 а.с. 153). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13.11.2019 року задоволено клопотання представника позивача та по справі призначено комплексну експертизу, провадження зупинено (т.2 а.с. 85-86). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17.02.2020 року поновлено провадження по справі та витребувано докази (т.1 а.с. 101). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 23.01.2019 року поновлено провадження по справі (т.1 а.с. 153). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.04.2020 року поновлено провадження по справі (т.1 а.с. 106). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до посвідки про остійне проживання [NUMBER] про те, що [PERSON] з 2006 року приїхала на Україну з Р.Молдова та зареєстрована від 03.2010 року за адресою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 5). Згідно свідоцтва про шлюб, від 21.07.2007 року [PERSON] одружився з [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] (т. 1 а.с. 6). Відповідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08.08.2012 року шлюб між сторонами по справі розірвано (т. 1 а.с. 7). Згідно договору купівлі-продажу від 14.01.2010 року [PERSON] , на праві спільної часткової власності в долях 22/50, відповідно, належить частка житлового будинку з господарськими спорудами, загальною площею 78,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 8-11, 173). Відповідно висновку № 12-17-15 від 25.02.2010 на ім`я [PERSON] , головного архітектора міста щодо надання дозволу на будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] (т.1 а.с. 12-14). Згідно експертного висновку № 26 від 03.2010 року, на ім`я [PERSON] , надано дозвіл на будівництво двоповерхового будинку (т.1 а.с. 15). Відповідно реєстраційного посвідчення на житловий будинок від 29.01.2010 року, за значено, що [PERSON] , належить 22/50 частки будинку за адресою [ADDRESS] (т.1 а.с.16-19). Згідно технічного паспорту № 1687, 732-А-6-48 від 04.12.2009 року [PERSON] є власником 22/50 частини присадибного будинку [ADDRESS] (т.1 а.с. 20-23). Відповідно договору купівлі продажу автомобіля № 291 від 05.12.2007 року, [PERSON] став власником транспортного засобу - CHEVROLET ЕРІСА, двигун [NUMBER] , кузов [NUMBER] (т.1 а.с.36-38). Згідно довідки № 430 від 01.03.2012 року, що видана на ім`я [PERSON] , про те, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та за зазначеною адресою зареєстровано [PERSON] , та [PERSON] (т.1 а.с. 46). Відповідно листа № 31/15-132аз від 05.08.2016 року, надано відомості про видачу [PERSON] від 05.07.2012 року номерного знака [NUMBER] на автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, двигун [NUMBER] , кузов [NUMBER] (т. 1 а.с. 104). Згідно державного акту серії ЯЛ № 469682 від 14.03.2011 року [PERSON] , належить земельна ділянка площею 0,0308 га за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 112-113, т.2 а.с. 31-33). Відповідно експертного висновку № 801/2018 від 01.11.2018 року зазначено, що неможливо визначити та встановити варіанти порядку користування житловим приміщенням та порядок користування земельною ділянкою, через відсутність документації та неможливість доступу до двоповерхового будинку визначити його ринкову вартість не вбачається можливим (т.1 а.с. 127-148). Згідно листа №31/15-1600 від 30.03.2017 року надано відомості про те, що [PERSON] , від 19.05.2017 року транспортний засіб - CHEVROLET ЕРІСА, двигун [NUMBER] , кузов [NUMBER] продав на ім`я [PERSON] (т.1 а.с. 159-167). Відповідно експертного висновку № 17/2901 від 02.11.2017 року зазначена середня ринкова вартість станом на 02.11.2017 року автомобілю CHEVROLET ЕРІСА в розмір 1589 390,00 грн. (т.1 а.с. 193-197). Згідно довідки № 2108 від 11.07.2012 року видана на ім`я [PERSON] , про те, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та за зазначеною адресою зареєстровано [PERSON] , [PERSON] (яку виписано від 09.12.2009 року) (т.2 а.с. 22). Відповідно розписки від 08.12.2009 року [PERSON] , отримав від сестри та її чоловіка грошову компенсацію з продажу спільного майна у розмірі тридцять тисяч доларів США (т.2 а.с. 23-25) Згідно повідомлення № 924/2020 від 09.04.2020 року неможливо надати експертний висновок (т.2 а.с. 104-106). На сьогоднішній день виникла необхідність в проведенні процедури виділення в натурі частини нерухомого майна. Враховуючи викладені обставини, позивач звернулась до суду за для вирішення вказаного спірного питання. V. Оцінка Суду. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26\~ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно з правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, наведеною у Постанові від 3 квітня 2013 року у справі N 6-12цс13, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Як встановлено судом, спірний автомобіль не можливо виділити в натурі. Згідно з правовою позицію, яка міститься у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 січня 2016 року по справі N 6-2925цс15, право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками й такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом. Відповідно до ст.\~60\~СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63\~СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.ст. 69, 70, 71\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.\~69-72\~СК України та ст. 372 ЦК України. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч. 2, 3 ст.\~325\~ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Ч. 3 ст.\~12\~та ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Такі ж роз`яснення містяться у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та про поділ спільного майна подружжя». Зокрема, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України у справі 6-2333цс15, - належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що первинний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права\~власності на\~майно,\~встановлення порядку\~користування житловим\~приміщенням та\~стягнення грошової\~компенсаціїє обґрунтованим та такими, що підлягає частковому задоволенню. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно задоволенню не підлягає. З цих підстав,

Outcome: partial