Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади Броварської міської ради Київської області звернувся з позовом до Броварської міської ради Київської області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Броварської міської ради Київської області від 25.10.2007 р. № 485-28-05 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради» у власність [PERSON] , проживаючому по [ADDRESS] , надано земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель по [ADDRESS] (підпункт 1.27 пункту 1 рішення міської ради). На підставі вищезазначеного рішення міської ради [PERSON] 09.03.2007 р. отримано Державний акт серії ЯД №996929 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210600000:00:063:0337. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3210600000:00:063:0337, згідно відповіді ГУ Держгеокадастру в Київській області від 26.01.2018 р. за № 10-10-0.10-1095/2-18, станом на 2018 рік становить 445143,13 грн. Разом з тим, за результатами опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, встановлено, що передача у власність вказаної земельної ділянки відбулась з порушенням вимог законодавства, у зв`язку з чим рішення Броварської міської ради Київської області від 25.10.2007 р. № 485-28-05 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради» в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню, а земельна ділянка - витребуванню в комунальну власність, з наступних підстав. Спірна земельна ділянка була сформована за рахунок земель водного фонду та передана у приватну власність всупереч вимог закону з огляду наступне. Так, відповідно до статті 4 Водного кодексу України та частини 1 статті 58 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до земель водного фонду, серед іншого, належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм. Для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою (частина 2 статті 58 Земельного кодексу України). Прибережна захисна смуга є частиною водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення, засмічення та збереження їх водності встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони (статті 1, 88, 90 Водного кодексу України, статті 60, 61 Земельного кодексу України). Частинами 1, 3 ст. 60 Земельного кодексу України встановлено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Право на землі водного фонду, встановлене ст. 59 Земельного кодексу України, передбачає можливість передачі земель водного фонду у приватну громадян власність лише в одному випадку, а саме при передачі у власність замкненої природної водойми (загальною площею до 3 гектарів) (ч. 2 ст. 59 ЗК України), та виключний перелік випадків передачі земель водного фонду в оренду (ч. 4 ст. 59 ЗК України). Крім того, з метою збереження та дотримання особливого режиму використання земель водного фонду статтею 61 Земельного кодексу України заборонено будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів у прибережних захисних смутах уздовж річок, навколо водойм та на островах. Таким чином, наведені приписи зазначених норм матеріального права свідчать про те, що прибережна захисна смуга може перебувати лише в державній чи комунальній власності та використовуватися лише відповідно до її цільового призначення з урахуванням законодавчих обмежень щодо ведення господарської діяльності. Тобто, передача земель водного фонду у приватну власність в цілях житлової забудови, як це визначено оспорюваним рішенням та державним актом, не передбачено приписами законодавства, натомість земельна ділянка вказаної категорії може перебувати виключно у комунальній чи державній власності та наявна імперативна заборона використання вказаної категорії земель в цілях забудови. До складу земель водного фонду України віднесено землі прибережної захисної смуги, на яких хоча і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють його функціонуванню. Ширина прибережних захисних смуг визначена ч. 2 ст. 88 Водного кодексу України, ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України та становить для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів уздовж урізу води. Відведена у приватну власність оспорюваним рішенням Броварської міської ради земельна ділянка з кадастровим номером 3210600000:00:063:0337 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель розташована поблизу озера та включає в себе землі, які відносяться до земель водного фонду (прибережна захисна смуга). Таким чином, рішення Броварської міської ради Київської області від 25.10.2007 р. № 485-28-05 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради» у власність [PERSON] прийняте з порушенням вимог законодавства, оскільки землі прибережної зони не можуть передаватися у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Крім того, оскільки спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності всупереч вимог закону існують правові підстави для її витребування з незаконного володіння у комунальну власність. Про необхідність захисту прав та інтересів держави в судовому порядку прокурору стало відомо лише у 2017 році за результатами опрацювання відомостей з Публічної кадастрової карти України, листа КДП «Київгеоінформатика» від 04.01.2018 р. № 01-01/20, листа КДП «Київгеоінформатика» від 02.05.2018 р. № 01-01/283, що є об`єктивними обставинами, пов`язаними зі складнощами своєчасного виявлення порушень земельного та водного законодавства та інтересів держави. Посилаючись на викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог, прокурор просив суд визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його; визнати незаконним та скасувати рішення Броварської міської ради Київської області від 25.10.2007 р. № 485-28-05 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради» в частині надання у власність громадянину [PERSON] , проживаючому в [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель по [ADDRESS] ; витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь територіальної громади Броварської міської ради Київської області в особі Броварської міської ради Київської області земельну ділянку загальною площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210600000:00:063:0337, яка знаходиться по [ADDRESS] , та стягнути на користь Броварської місцевої прокуратури Київської області понесені судові витрати у розмірі 8439,15 га. В судовому засіданні прокурор Броварської місцевої прокуратури Київської області Новицька Н.В. уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Броварської міської ради Київської області - адвокат Шкардун М.В. просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що спірна земельна ділянка знаходиться у прибережних захисних смугах озер розташованих в місті Бровари Київської області та те, що водні об`єкти біля спірної земельної ділянки є озерами чи іншими водоймами, у зв`язку з чим земельні ділянки біля них відносяться до водоохоронних зон. Крім того, у поданому до суду відзиві на позовну заяву, відповідач Броварська міська рада Київської області наголошувала про пропущення прокуратурою строку позовної давності та не надання доказів поважності його пропуску. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти позову і просив відмовити в його задоволенні посилаючись на пропуск прокуратурою строку позовної давності та мотивуючи це тим, що право на пред`явлення позову виникло у позивача 2007 року і сплинуло у 2010 році. Судом встановлено, що рішенням Броварської міської ради Київської області від 25.10.2007 р. № 485-28-05 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради» у власність [PERSON] , проживаючому у [ADDRESS] , надано земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель по [ADDRESS] (підпункт 1.27 пункту 1 рішення міської ради), що підтверджується витягом з рішення (а.с.19). На підставі вищезазначеного рішення міської ради, [PERSON] 09.03.2007 р. отримано Державний акт серії ЯД №996929 на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 3210600000:00:063:0337 (а.с.18). Відповідно до листів КДП «Київгеоінформатика» від 04.01.2018 р. № 01-01/20, та від 02.05.2018 р. № 01-01/283, земельна ділянка з кадастровим номером 3210600000:00:063:0337 повністю накладається на землі водного фонду, а саме на прибережні захисті смуги озер (а.с.23-31). У відзиві на позовну заяву Броварською міською радою Київської області зазначено, що відповідно до Генерального плану міста Бровари у місті знаходяться водні об`єкти: водоймище площею 3,5 га на території парку « Приозерний », водоймище на території кварталу житлової забудови в районі Глінки та водоймище по вул. Петропавлівській . Відповідно до Земельного кодексу України передача у власність земельних ділянок органами місцевого самоврядування приймаються на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відомості наявні в технічній документації, розробленої безпосередньо на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210600000:00:063:0337, спростовують доводи позивача щодо незаконності прийняття рішення Броварської міської ради та передачі у приватну власність громадянину [PERSON] вказаної земельної ділянки, а саме, у висновку про обмеження користування земельною ділянкою від 28.09.2007 р. №438, яка знаходиться у [ADDRESS] зазначено, що Управління містобудування та архітектури Броварської міської ради вважає за можливе користування вказаною земельною ділянкою (т. 1 а.с.141, т. 2 а.с.140). Згідно паспорта водного об`єкта по [ADDRESS] розташовано ставок площею 0,6440 га, у розділі 6 «Характеристика прибережної захисної смуги» якого вказано, що ширина прибережної захисної смуги згідно ст.. 88 Водного кодексу України повинна становить 25 м, там де крутизна схилів перевищує три градуси - ширина прибережної захисної смуги подвоюється. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації (т. 1 а.с.201-208). Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 83 Земельного кодексу України встановлено, що Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Пунктом 4 вказаної статті визначено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Пунктами 1, 4, 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року №486, передбачено, що розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно- технічної документації, яка узгоджується з відповідними органами, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади. З правилами ст.80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, кім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність - це строк, з якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу (ст. 256). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257). Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Статтею 253 Кодексу встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 Кодексу). Норми частина 1 статті 261 ЦПК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі по стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження достатніми, допустимими і беззаперечними доказами доводи прокурора стосовно того, що ним пропущено строк позовної давності з поважних причин та те, що вищевказана земельна ділянка передана у власність [PERSON] всупереч встановленого законом порядку на підставі незаконного рішення Броварської міської ради Київської області та належала до земель водного фонду, а тому, позовні вимоги прокурора про визнання рішенням Броварської міської ради Київської області від 25.10.2007 р. № 485-28-05 «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень Броварської міської ради» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене та те, що позовні вимоги про витребування з незаконного володіння [PERSON] на користь територіальної громади Броварської міської ради Київської області в особі Броварської міської ради Київської області земельної ділянки загальною площею 0,1000 га з кадастровим номером 3210600000:00:063:0337, яка знаходиться по [ADDRESS] є похідними від вимог про скасування незаконного рішення, вони також не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed