Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Луцька міська рада звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що Луцьким\~міськрайонним судом\~Волинської області\~проводився розгляд\~кримінального провадження\~№ 12017030010000560\~про обвинувачення\~ [PERSON] щодо\~вчинення злочину,\~передбаченого ч.1\~ст.286\~КК України.\~Ухвалою Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 04.07.2019\~року кримінальне\~провадження закрите\~на підставі\~ст..46\~КК України\~у зв`язку\~з примиренням\~із потерпілою\~ [PERSON] .\~Внаслідок травм,\~отриманих під\~час вчинення\~ [PERSON] \~злочину,\~потерпіла [PERSON] проходила стаціонарне лікування у КП «Луцька міська клінічна лікарня». У відповідності до приписів ст.1206 ЦК України вважає про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] суми витрачених закладом охорони здоров`я коштів на лікування потерпілої [PERSON] , яка згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року становить 10\~260, 00 грн. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, письмових заяв та клопотань на адресу суду не подавав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому виходить з наступного. В ході розгляду Луцьким міськрайонним судом Волинської області кримінальної справи № 161/2105/18 судом встановлено, що обвинувачений [PERSON] , 06.02.2017 року, близько 17:50 год., керуючи технічно справним автобусом марки «Богдан 09202» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по пр. Соборності зі сторони пр. Перемоги у напрямку пр. Молоді в м. Луцьку, зі швидкістю приблизно 40 км./год., під`їжджаючи до будинку № 33 по пр. Соборності в м. Луцьку, не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, порушивши положення правил дорожнього руху п.п.2.3 (б) та 12.3 ПДР України, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу, таким чином не надав дорогу пішоходу [PERSON] , яка здійснювала перехід проїзної частини дороги поза пішохідним переходом зліва на право відносно руху автобуса, та здійснив наїзд на неї. Внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху, обвинувачений [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді перелому 3-10 ребер справа з посттравматичним правобічним пневмотораксом, посттравматичним ексудативним правобічним плевритом та підшкірною емфіземою м`яких тканин грудної клітки справа. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 709 від 20.07.2017 року вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для її загоєння та лікування необхідний час більше 21-ї доби. В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм [PERSON] вимог п.п.2.3 (б) та 12.3 Правил дорожнього руху України. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2019 року у даній \~ \~ \~ \~справі звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності, обвинуваченого за ст.286 ч.1 КК України, на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням із потерпілою [PERSON] . Кримінальне провадження відносно обвинуваченого [PERSON] за ст.286 ч.1 КК України закрито. (а.с.7). У відповідності до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування на день. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» роз`яснено, що термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікування визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Згідно довідки КП «Луцька міська клінічна лікарня» Управління охорони здоров`я Луцької міської ради № 1191/2.8.17 від 08.08.2017 року витрати на лікування [PERSON] становлять 10\~260, 00 грн. (а.с. 8). Водночас,\~довідкою КП «Луцька міська клінічна лікарня» Управління охорони здоров`я Луцької міської ради № 1024/2.5.20 від 22.06.2020 року засвідчено про відсутність будь-якої інформації про надходження коштів від [PERSON] у сумі 10\~260, 00 грн. (а.с.12). Оскільки представлені довідки КП «Луцька міська клінічна лікарня» оформлені на фірмовому бланку установи, містять вихідний номер та дату, засвідчені посадовою особою закладу (директором) та скріплені його печаткою, сумнівів у їх достовірності не виникає. Частиною 3 статті 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до Статуту КП «Луцька міська клінічна лікарня» останнє є комунальним підприємством. Власником закладу є територіальна громада міста Луцька в особі Луцької міської ради. Основною метою діяльності лікарні є реалізація державної політики у сфері охорони здоров`я, що передбачає проведення на території міста Луцька заходів, спрямованих на забезпечення населення доступною, своєчасною, якісною та ефективною медичною допомогою. Джерелами формування майна закладу є кошти медичної субвенції та кошти міського бюджету, а у передбачених чинним законодавством випадках - кошти державного бюджету. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Луцької міської ради та стягнення з [PERSON] на користь місцевого бюджету 10 260, 00 грн. витрат на лікування потерпілої від злочину [PERSON] . Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, у даній категорії справ позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2\~102, грн.

Outcome: approved