Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом на 1/5 частину садибного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, крім самочинно збудованих Бані «Ж», гаражу «Е», які розташовані за адресою с. Волевачі, провул. Островського 1, Козелецького району, Чернігівської області, у суд звернулась [PERSON] до Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON], позивач [PERSON] не може успадкувати майно у позасудовому порядку, так як відсутній правовстановлюючий документ на дане домоволодіння. Позивач у судове засідання не зявилася, але від неї на час розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Одинцівської сільської ради в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника сільської ради. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 18 серпня 1990 року померла матір позивача у справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 23 жовтня 2009 року відділом реєстрації цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина домоволодіння, розташованого в с. Волевачі, провул. Островського, 1, Козелецького району, Чернігівської області, яке відноситься до категорії колгоспного двору. Позивач у справі, [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги на дану спадщину, прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини та проживала з спадкодавцем на час її смерті, що підтверджується довідками виданими виконавчим комітетом Одинцівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, але в нотаріальному порядку оформити спадкове майно не має можливості. Це повязано з тим, що свідоцтво про право власності на домоволодіння та подальша його реєстрація в КП «Ніжинське МБТІ» була здійснена вже після смерті матері, тобто свідоцтво про право власності на житловий будинок видане виконавчим комітетом Одинцівської сільської ради 25.11.1997 року на підставі рішення № 39 від 12.11.1997 року та зареєстровано 25.11.1997 року. Таким чином на час видачі правовстановлюючого документу на домоволодіння на належну померлій частку у колгоспному домоволодінні, [PERSON] втратила цивільну правоздатність у момент її смерті 18 серпня 1990 року, і як наслідок не мала можливості належним чином зареєструвати своє право, тому для захисту свого права способом визнання його в порядку спадкування позивач змушена звернутися до суду. Даний житловий будинок з господарськими будівлями по провул. Островського, 1 в с. Волевачі, Козелецького району відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 01.07.1990 року входили померла матір [PERSON], позивачка у справі [PERSON], внуки для померлої - [PERSON] та [PERSON], а також мій колишній чоловік [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Одинцівської сільської ради. Тому всі в пятьох мають право на дане домоволодіння кожен в рівних долях по 1/5 частині. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин,що виникли раніше до прийняття Закону України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного двору,яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами,що регулювали власність цього двору, а саме п.6 підпункт а - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку у його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору ( в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином матір позивача за життя мала право на частку у колгоспному домоволодінні, яке розташоване за адресою с. Волевачі, провулок Островського 1, Козелецького району, Чернігівської області. Згідно довідки № 207 від 03.07.2015 року, яка видана КП «Ніжинське МБТІ» під час проведення інвентаризації визначено самочинне будівництво у вигляді Бані «Ж», яка збудована у 2008 році та гаражу «Е», який збудований у 1999 році, що підтверджується копією технічного паспорту на домоволодіння, тому вказані обєкти не входять до спадкового майна, яке залишилось після смерті матері. На час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] і на день смерті мала такий склад сімї - позивач у справі [PERSON], внуки для померлої - [PERSON] та [PERSON], а також колишній чоловік позивача, а для матері зять - [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Одинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позивач у справі, [PERSON], є єдиним спадкоємцем за законом першої черги на дану спадщину після смерті матері [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно частини 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 25 ч.4 ЦК України (2004 року) цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті, у звязку з цим я змушена звернутися до суду. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст. ст. 25, 328, 1216, 1217, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved