Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 1. Виклад позиції позивача. 16 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [INFO] аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, і, у разі народження дитини та проживання її з нею, до досягнення дитиною трьох років. Позивач обґрунтовуючи позов зазначила, що 25.09.2019 між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час сімейного життя вона завагітніла і на день звернення до суду з позовом перебуває на 12 тижні вагітності. Вагітність проходить доволі тяжко, позивач не працює. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання вагітної дружини не надає, хоча має таку фінансову можливість. Він є працездатною, здоровою людиною, працює у ТОВ «Вінницька птахофабрика» та отримує регулярну заробітну плату. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень щодо позову [PERSON] не має, позовні вимоги визнає. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 25.09.2019 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №131 (а.с. 3). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є вагітною та станом на день подачі заяви до суду 16.06.2020 термін її вагітності складає 11-12 тижнів відповідно до довідки №508 виданої Комунальним підприємством «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради (а.с. 2). V. Оцінка суду. Відповідно до ст. 75, 77 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою і може надавати грошову допомогу своїй дружині, яка потребує такої допомоги, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, а також визнання ним позовних вимог у повному обсязі. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України - аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, у такому випадку - з 16.06.2020. VI. Розподіл судових витрат. Щодо витрат на професійну правничу допомогу Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За вимогами статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] , скориставшись своїм правом на правничу допомогу, 07.07.2020 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Анісімовою А.М. № 07/07-1, згідно з яким їй надана правнича допомога та на підтвердження понесення витрат позивачем надано акт виконаних робіт №1 до договору про надання професійної правничої допомоги №07/07-1 від 07.07.2020 та квитанцію про сплату адвокату коштів в розмірі 800 грн. Вказані обставини свідчать, що витрати у вигляді оплати на правничу допомогу в сумі 800 грн пов`язані з розглядом справи, а розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. на користь держави. Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, ст. ст. 79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved