Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Керівник Самбірської окружної прокуратури звернувся до суду із вказаним позовом до Бунь О.І. в інтересах Самбірської міської ради та Самбірської районної ради Львівської області. У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] 26 червня 2019 року о 17.40год., керуючи автомобілем «OPEL KADETT 1.4» та рухаючись по вул. Івана Франка в с. Корналовичі, Самбірського району, Львівської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки та здійснив наїзд на [PERSON] , тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України; внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості з ознаками довготривалого розладу здоров`я та знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП СМР та СРР «Самбірська ЦРЛ» із 26.06.2019 року по 04.07.2019р.; на її лікування були затрачені бюджетні кошти в сумі 4387,2грн., які [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував. Згідно Ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченого. Під час судового розгляду прокурор позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити; представник Самбірської міської ради Янів М.І. подав заяву про підтримання позову та розгляд справи в його відсутності; представник Самбірської районної ради до суду не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із відзивом на позов не звертався, а тому суд ухвалив розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила прокурор. Заслухавши думку прокурора, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав: Судом установлено, що ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2019 року кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченого. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1206 Цивільного Кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545, на підставі якого сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Із довідки №869, виданої 23.09.2020р. КНП СМР та СРР «Самбірська ЦРЛ» відомо, що [PERSON] унаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень знаходилася з 26.06.2019р. по 04.07.2019р. в травматологічному відділенні лікарні, і на її лікування затрачено бюджетні кошти в сумі 4387,2грн. Відповідно до п. 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Так як, відповідачем добровільно не відшкодовано витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, вина відповідача у вчиненні якого доведена повністю і він цього жодним чином не заперечив, то позов підлягає задоволенню повністю. Постільки КНП СМР та СРР «Самбірська ЦРЛ» є установою комунальної власності, фінансування здійснювалося за рахунок коштів місцевого бюджету, тому витрачені кошти вказаною медичною установою на лікування потерпілої від злочину слід стягнути на користь Самбірської міської ради Львівської області. Тому, із урахуванням вищезазначеного, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю та стягнути із відповідача в користь Самбірської міської ради Львівської області затрачені кошти КНП СМР та СРР «Самбірська ЦРЛ» на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] у розмірі 4387,2грн.; судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved