Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.02.2008 року, від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося, тривалий час шлюбних стосунків вони не підтримують. З урахуванням наведеного просить шлюб розірвати, так як він існує формально, дітей залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 17.09.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась; представник позивача - адвокат Щур О.В. подав письмову заяву про проведення розгляду справи у його відсутності та відсутності його довірительки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Клопотання про надання строку для примирення позивачем заявлено не було. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу надсилалась судова повістка (поштове відправлення №3460002515450), [PERSON] отримав судову повістку 29.09.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву [PERSON] не подав. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 11.02.2008 року, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 11.02.2008 року (актовий запис №3). Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 25.11.2010 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 25.05.2010 року). Згідно положень ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з`явився в судове засідання і не представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом із позовної заяви встановлено, що між подружжям склались відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, клопотання про надання строку для примирення жодною зі сторін не заявлено, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про визначення після розірвання шлюбу місця проживання дітей з нею, то вона не підлягає до задоволення, так як позовна заява не містить будь-якого обґрунтування даної вимоги, суду не були представлені будь-які докази щодо необхідності визначення місця проживання дітей саме з позивачем, дана вимога відображена лише у прохальній частині позовної заяви. З урахуванням даної обставини суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці її право звернутись з вказаною вимогою згідно до положень ст.161 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного документу від 15.09.2020 року позивач [PERSON] сплатила 840 грн. 80 коп. судового збору при зверненні із позовом до суду, а тому дані судові витрати підлягають стягнення з відповідач на користь позивача.

Outcome: partial