Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

КС «Центр фінансових послуг» у позові зазначило, що 11 січня 2020 року між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» (надалі КС «Центр фінансових послуг») та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії № В36/0004/20/48/04СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 5000 гривень. 11 січня 2020 року між позивачем та відповідачем було також укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору (далі - додатковий договір № 1), відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 5000 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 5000 грн. Також було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам п. 3 додаткового договору № 1. Позивач виконав умови додаткового договору № 1 та надав транш в сумі 13355,42 грн. грн, перерахувавши відповідачу вищевказану суму, за його заявою, на цільовий внесок в додатковий капітал. До того ж 11 січня 2020 року від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 5000 грн. Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав. Позивач встановив процентну ставку вісімдесят чотири процентів річних. Згідно п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язалася проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 17-го числа кожного місяця, а також сумами не меншими ніж вказані в п. 3 додаткового договору № 1. Відповідачем було порушено п. 3 додаткового договору № 1, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 19 лютого 2021 року його заборгованість за кредитним договором складає 7527,20 грн., з яких: 4239,34 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 3287,86 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 20.03.2020 року по 19.02.2021 року та 486,71 грн., з яких: 274,04 грн. інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 08.03.2020 року по 31.01.2021 року, 121,60 грн. 3% річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 08.03.2020 року по 19.02.2021 року, 91,07 грн. 3% річних від простроченої суми зобов`язання по прпоцентах за період з 20.03.2020 року по 19.02.2021 року. Просить стягнути вказані суми з відповідача на користь КС «Центр фінансових послуг». Заперечень відповідача до суду не надійшло. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав та просить справу розглядати за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала та про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2020 року між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії № В36/0004/20/48/04С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та додатковий договір\~про транш\~№ 1\~до кредитного\~договору, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 84% річних, строком дії договору 12 місяців, тобто до 11 січня 2021 року. КС «Центр фінансових послуг» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредитні кошти. Обов`язки, передбачені договором № В36/0004/20/48/04СЗ від 11\~січня 2020\~року [PERSON] не виконує, на вимоги банку не реагує, тому станом на 11 листопада 2020 року має заборгованість в розмірі 7527,20 грн., з яких: 4239,34 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 3287,86 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 20.03.2020 року по 19.02.2021 року. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (яка діяла на момент підписання анкети-заяви) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний детально поінформувати споживача у письмовій формі про усі умови кредитування. На підтвердження дотримання зазначених вимог позивачем надано до суду копію кредитного договору № В36/0004/20/48/04С3, підписаного [PERSON] . За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 11 січня 2020, допустила прострочення виконання зобов`язання, а тому з неї на користь позивача слід стягнути заборгованість по договору кредиту, яка утворилась в розмірі 7527,20 грн., з яких: 4239,34 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 3287,86 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 20.03.2020 року по 19.02.2021 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № В36/0004/20/48/04С3 від 11 січня 2020 року, укладеного між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] ,\~ відповідач користувалася кредитними коштами, а також вносила кошти на погашення заборгованості за наданим кредитом. Крім того позивач продовжив нарахування відсотків за кредитним договором після закінчення обумовленого сторонами в п. 5.1. строку його дії в 12 місяців з 11 січня 2020 до 11 січня 2021 року. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Статею 1050 ЦК України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання\~ після закінчення строку дії договору відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені, передбачених договором, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення передбачених договором процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими. Правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих кредитною спілкою після 03 жовтня 2020 року відсутні. Зазначений висновок зроблений з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 в справі №175/4753/15-ц. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк дії кредитного договору встановлений до 11 січня 2021 року право на стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних порядку ст. 625 ЦК України виникає з цієї дати і триває до повного виконання боржником зобов`язання. Інфляційні втрати відповідно до ст. 625 ЦК України відсутні. Враховуючи, що позичальник [PERSON] не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № В36/0004/20/48/04С3 від 11 січня 2020 року, проте позивач продовжував нараховувати передбачені договором проценти поза межами дії кредитного договору та заявив вимогу про стягнення з відповідача трьох процентів річних за період, що, зокрема, охоплює строк дії кредитного договору № В36/0004/20/48/04С3 від 11 січня 2020 року, суд дійшов висновку, що позов кредитної спілки «Центр фінансових послуг» слід задовольнити частково та стягнути з відповідача 4239,34 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 3287,86 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 20.03.2020 року по 19.02.2021 року, а всього 7527,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов КС «Центр фінансових послуг» задоволено, а тому з [PERSON] на користь КС «Центр фінансових послуг» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial