overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 [PERSON] звернулася до суду з заявою про госпіталізацію недієздатного [PERSON] в психіатричний стаціонар без його згоди, у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який зумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні лікар-психіатр вказану заяву підтримала. Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо госпіталізації недієздатного [PERSON]. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2014 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено його опікуном [PERSON]. 24.10.2016 року [PERSON] був госпіталізований в Обласну психоневрологічну лікарню №3. Направлення на госпіталізацію було видане районним психіатром [PERSON], яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], що надійшли від його опікуна. 24.10.2016 року [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром приймального відділення [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 25.10.2016 року, після проведення огляду, комісія лікарів-психіатрів зробила висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. [PERSON] поставлено діагноз: параноїдна шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг, стійкий параноїдний синдром на фоні вираженого емоційно-вольового дефекту особистості по параноїчному типу. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна, за рішенням лікаря-психіатра. Згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 13 Закону України ,,Про психіатричну допомогу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 [PERSON] звернулася до суду з заявою про госпіталізацію недієздатної [PERSON] в психіатричний стаціонар без її згоди, у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який зумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні лікар-психіатр вказану заяву підтримала. Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо госпіталізації недієздатної [PERSON]. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.10.2004 року [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. 26.10.2016 року [PERSON] була госпіталізована в Обласну психоневрологічну лікарню №3. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] 26.10.2016 року [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром приймального відділення [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 27.10.2016 року, після проведення огляду, комісія лікарів-психіатрів зробила висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. [PERSON] поставлено діагноз: деменція внаслідок ідіопатичної генералізованої епілепсії з частими поліморфними (міоклонічними та функціональними) нападами, вираженими змінами особи по епітипу, частими дисфоріями. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна, за рішенням лікаря-психіатра. Згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 13 Закону України ,,Про психіатричну допомогу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 [PERSON] звернулася до суду з заявою про госпіталізацію недієздатної [PERSON] в психіатричний стаціонар без її згоди, у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який зумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні лікар-психіатр вказану заяву підтримала. Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо госпіталізації недієздатної [PERSON]. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2013 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено її опікуном [PERSON]. 25.10.2016 року [PERSON] була госпіталізована в Обласну психоневрологічну лікарню №3. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], що надійшли від її опікуна. 25.10.2016 року [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром приймального відділення [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 26.10.2016 року, після проведення огляду, комісія лікарів-психіатрів зробила висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. [PERSON] поставлено діагноз: параноїдна шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг, параноїдний синдром з мутизмом, сформований виражений психопатоподібний дефект особистості з явищами терапевтичної резистентності. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна, за рішенням лікаря-психіатра. Згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 13 Закону України ,,Про психіатричну допомогу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 [PERSON] звернулася до суду з заявою про госпіталізацію недієздатної [PERSON] в психіатричний стаціонар без її згоди, у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який зумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні лікар-психіатр вказану заяву підтримала. Прокурор в судовому засіданні не заперечила щодо госпіталізації недієздатної [PERSON]. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.10.2009 року [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.05.2016 року її опікуном призначено [PERSON]. 05.11.2016 року [PERSON] була госпіталізована в Обласну психоневрологічну лікарню №3. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], що надійшли від її опікуна. 05.11.2016 року [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром приймального відділення [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 07.11.2016 року, після проведення огляду, комісія лікарів-психіатрів зробила висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. [PERSON] поставлено діагноз: параноїдна безперервно-прогредієнтна шизофренія, параноїдний синдром зі стабільним вираженим параноїдним дефектом. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна, за рішенням лікаря-психіатра. Згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 13 Закону України ,,Про психіатричну допомогу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Лікар-психіатр КЗ І ОСЛ м. Ромни Розова Н.В. звернулася до суду з вказаною заявою і просить винести рішення про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON] без його усвідомленої згоди. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON],. [INFO], який проживає: [ADDRESS], був госпіталізований 29.10.2014 р. в І ОСЛ м. Ромни. Направлення на госпіталізацію було видане 29.10.2014 р. лікарем психіатром І ОСЛ, який після огляду громадянина [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром у прийомному відділенні 29.10.2014 р., який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. [PERSON] також був оглянутий комісією лікарів-психіатрів І ОСЛ. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні лікар-психіатр Розова Н.В. заяву підтримала та просила її задовольнити. Законний представник [PERSON] підтримала заяву про примусову госпіталізацію її сина, поскільки він має тяжкий психічний розлад та просила її задовольнити. Прокурор вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, законного представника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Згідно з висновком комісії лікарів - психіатрів від 30.10.2014 року [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом», внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчиняти дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для нього та оточуючих. Такий стан [PERSON] підпадає під дію ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», тому він потребує госпіталізації у примусовому порядку до психіатричного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Лікар-психіатр КЗ І ОСЛ м. Ромни Розова Н.В. звернулася до суду з вказаною заявою і просить винести рішення суду про госпіталізацію громадянина [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], [INFO], який проживає [ADDRESS] був госпіталізований 29.03.2014 р. в І ОСЛ м. Ромни. Направлення на госпіталізацію було видане 29.03.2014 р. фельдшером Рогинської амбулаторії Роменського району, який після особистого огляду громадянина [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного стаціонару для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку, які надійшли від [PERSON] На підставі цих відомостей громадянин [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром у прийомному відділенні 29.03.2014 р., який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів І ОСЛ. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. Згода гр. [PERSON] на госпіталізацію відсутня у зв'язку з неможливістю мати згоду на госпіталізацію в силу його грубого інтелектуально-мнестичного недорозвитку. В судовому засіданні лікар-психіатр Розова Н.В. заяву підтримала. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила заяву задовольнити. Прокурор вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Адвокат не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення лікаря-психіатра, заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу». Згідно з висновком комісії лікарів - психіатрів від 31.03.2014 року [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді вродженої недоумкуватості «Важка розумова відсталість з порушенням поведінки», внаслідок чого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Лікар-психіатр КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернулась в суд із заявою про припинення примусових заходів медичного характеру у формі надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно [PERSON], який перебуває на обліку у закладі з 2012 року, страждає тяжким психічним розладом: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2015 року відносно [PERSON] були застосовані примусові заходи медичного характеру за скоєне правопорушення у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. 29.03.2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів для вирішення питання про припинення надання йому такої допомоги і згідно висновку він потребує припинення заходів медичного характеру, так як стан його здоров»я покращився та залишається стабільним. В судовому засіданні заявника доводи заяви підтримала. Суд, заслухавши пояснення заявника, висновок прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява особи, якій за рішенням суду надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, або її законного представника про припинення цієї допомоги подається до суду за місцем проживання цієї особи, а про припинення госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку до суду за місцезнаходженням психіатричного закладу. Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року застосування примусового заходу медичного характеру може бути припиненим. Примусові заходи медичного характеру [PERSON] призначені рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2015 року, яким останньому надано амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку в умовах КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня». Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 499 від 29.03.2017 року громадянин [PERSON] потребує припинення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Лікар-психіатр КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» звернулась в суд із заявою в інтересах [PERSON] про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, зазначаючи, що громадянин [PERSON] перебуває на обліку в лікарні з 1991 року. Страждає тяжким психічним розладом - помірна розумова відсталість, внаслідок завдасть значної шкоди своєму здоров»ю у зв»язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги та може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку собі чи оточуючим. 17.03.2015 року громадянин [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів для вирішення питання про надання йому такої допомоги і згідно висновку комісії лікарів-психіатрів він потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Просить надати громадянину [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікар Кіровоградської обласної психіатричної лікарні доводи заяви підтримала, Опікун [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, опікуна, висновок прокурора, яка не заперечувала проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» (1489-14), заява лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи. Згідно ч.2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу. Внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров»ю у зв»язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів від 17.03.2015 року громадянин [PERSON] потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви Кіровоградської обласної психіатричної лікарні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Лікар-психіатр КЗ «Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка» Рівненської обласної ради [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар недієздатного [PERSON] Заявник відповідно до письмової заяви подані у заяві вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Згідно із ст.234 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Із поданої заяви вбачається, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом здоров'я, через що визнаний недієздатним. Вказані обставини доводяться рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20 березня 2007 року, яким [PERSON] визнано недієздатним внаслідок психічного захворювання. Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» - особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона : вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до запису лікаря приймального відділення від 29 грудня 2016 року та заяви від цього ж числа сестри недієздатного [PERSON] - недієздатний [PERSON] страждає на шизофренію параноїдної форми безперервний перебіг, перебуває в агресивному стані, внаслідок чого направлений на госпіталізацію у психіатричну лікарню. Наданий заявником комісійний акт психіатричного огляду недієздатної особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні від 29 грудня 2016 року, доводить, що [PERSON] внаслідок наявного у нього психічного захворювання за станом здоров'я та агресивною поведінкою на даний час становить небезпеку для себе та оточуючих. З огляду на наведене, заява лікаря-психіатра КЗ «Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка» Рівненської обласної ради [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved