Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 21.07.2021 року [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 14.03.1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янськ Донецької області, актовий запис № 218 - розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 14.03.1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янськ Донецької області, актовий запис № 218 (а.с.10). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки припинені, позивач та відповідач сімейні відносини не підтримують, домашнього господарства не ведуть, спільно не мешкають. V. Оцінка Суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З`ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Положенням ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач [PERSON] до суду не з`явилась, не висловила своє бажання про зміну прізвища, суд не вирішує питання про відновлення дошлюбного прізвища, оскільки відповідно до ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України, право на вибір прізвища після розірвання шлюбу належить особі, яка змінила таке прізвище, в даному випадку позивачу [PERSON] . VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивач не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати.

Outcome: approved