Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою в якій вказує, що 02 січня 2019 року між ними та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено кредитний договір кредитної лінії № В25/0002/19/148/21С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - кредитний договір), відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 8000 гривень 00 копійок. 02 січня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору (далі додатковий договір № 1), відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 8000 гривень 00 копійок, за наслідками якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 складає 8000 гривень 00 копійок. Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував кошти в сумі 8000 гривень 00 копійок, згідно заяви відповідача від 02 січня 2019 року, на перерахування коштів в сумі 8000 гривень 00 копійок на цільовий внесок в додатковий капітал, підтвердження перерахування довідка про зарахування коштів. 02 січня 2019 року від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 8000,00 гривень. Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 2/21 від 02 січня 2019 року. Слід зазначити, що відповідачем було порушено п. 3 умов додаткового договору про транш № 1, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно, кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Зазначене вище підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору станом на 25 лютого 2021 року, з якого також вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає: 11081 гривня 01 копійка, з яких: - 5697 гривень 10 копійок - заборгованість по сплаті тіла кредиту; - 5383 гривень 91 копійка - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 26 листопада 2019 року по 25 лютого 2021 року. Відповідач має належним чином виконати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак своє зобов`язання не виконує. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № В25/0002/19/148/21С3 від 02 січня 2019 року в розмірі 11081 гривень 01 копійка та судові витрати. Також просить справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без участі їх представника. Ухвалою суду від 10 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження отримав, однак станом на 07 червня 2021 року відповідачем не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень частини 1 статті 278 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, тому суд з власної ініціативи розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами та письмовими доказами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами ст. ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» (надалі - кредитодавець) та [PERSON] (надалі - позичальник) 02 січня 2019 року укладено Кредитний договір кредитної лінії № В25/0002/19/148/21С3, згідно якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом 8000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором, що підтверджується кредитним договором кредитної лінії. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа вказаного в Додатковому договорі про транш. Пункти 3.1, 3.2, 3.3 кредитного договору вказують, що кредит надається у національній валюті України, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, тип процентної ставки - змінювана та складає 84%. Кредитодавець має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць. У разі зміни індексу споживчих цін та/або рівня ризику кредиту кредитодавець письмово повідомляє позичальника про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова змінювана процентна ставка (п. 3.4 кредитного договору). Сторони погодили, що погашення процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку платежів (п. 3.5 договору). Пунктом 3.6 договору передбачено, що сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором складає 10 років, у тому числі щодо неустойки. Як вбачається з п. 3.7 договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до п.п. 5 п. 2.4 кредитного договору позичальник зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені кредитодавцем в результаті неналежного виконання позичальником умов даного кредитного договору, в тому числі витрати пов`язані з листуванням, транспортуванням, зберіганням, оцінкою майна, на яке може бути звернення стягнення (або предметів застави), внесенням його в реєстри обтяжень, виготовлення та підготовку документів, тощо. Усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами (п. 7.3 договору). Як вбачається з Додаткового договору про транш № 1 до Кредитного договору кредитної лінії № В25/0002/19/148/21С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02 січня 2019 року, Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» (надалі - кредитодавець) надає [PERSON] (надалі- позичальник) транш згідно кредитного договору кредитної лінії в сумі 8000 гривень 00 копійок, строк дії даного додаткового договору про транш - з 02 січня 2019 року по 02 січня 2022 року. Строк, на який надається кредит за додатковим договором на транш складає 1096 днів. Сторони погодили графік платежів з урахуванням раніше виданих траншів, сплачених платежів та вказаного в п. 1 траншу (п. 3 додаткового договору). Згідно заяв від 02 січня 2019 року [PERSON] просить КС «Центр фінансових послуг» надати в межах ліміту відкритої йому кредитної лінії черговий транш у сумі 8000 гривень 00 копійок та зарахувати вказану суму на цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 8000 гривень 00 копійок. Довідкою Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» від 02 січня 2019 року передбачено, що на підставі заяви члена КС [PERSON] з кредиту по договору № В25/0002/19/148/21С3 від 02 січня 2019 року, зараховано на цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 8000 гривень 00 копійок. Як вбачається з заяви від 02 січня 2019 року [PERSON] просить КС «Центр фінансових послуг» повернути цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 8000 гривень 00 копійок. Відповідно до Видаткового касового ордеру № 2/21 від 02 січня 2021 року Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» видала [PERSON] 8000 гривень 00 копійок, підстава: знято з добровільного цільового внеску членів КС у додатковий капітал. Відповідачем було порушено пункт 3 умов Додаткового договору № 1, а саме, зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Наведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитним договором № В25/0002/19/148/21С3 від 02 січня 2021 року, станом на 25 лютого 2021 року з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] перед кредитною спілкою становить 11081 гривня 01 копійка, з яких: - 5697 гривень 10 копійок - заборгованість по сплаті тіла кредиту; - 5383 гривень 91 копійка - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 26 листопада 2019 року по 25 лютого 2021 року. Відповідно до листа № 2437/20 від 15 грудня 2020 року Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» [PERSON] повідомлявся про те, що станом на 15 грудня 2020 року він має заборгованість перед Кредитною спілкою по кредитному договору від 02 січня 2021 року, а саме: заборгованість по кредиту - 5697 гривень 10 копійок; по нарахованим процентам - 4439 гривень 90 копійок та вимагають здійснити проплату простроченої заборгованості в термін до 04 січня 2021 року. Згідно Статуту Кредитної Спілки «Центр фінансових послуг» та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, Кредитна Спілка «Центр фінансових послуг» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Як вбачається з статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормами статей 598, 599 ЦК України врегульовано, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно статті 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з частини першої статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. За змістом статті 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Частина другої статті 1050 ЦК України вказує, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, суд, виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань. За змістом частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, сплачений судовий збір у розмірі 2270 гривень 00 копійок має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved