Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, в якому зазначив, що у період з січня 2012 року по лютий 2015 року відповідачам були надані послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 5413,94 грн. Відповідач здійснив часткову оплату за отримані послуги в сумі 129,13 грн., тим самим підтвердивши факт отримання послуги. 13.05.2015 року Концерн «Міські теплові мережі», на підставі п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України, звернувся до Ленінського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2015 року судовий наказ № 334/3658/15-ц про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості скасовано, тому позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження, і просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість в сумі 5\~284,81 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, викладених у ньому, просила суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, належних заперечень на позов не надала,. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, надав суду письмові заперечення, суду пояснив, що відмовляється сплачувати комунальні послуги МТМ , бо не отримує послугу від Концерну в звязку з самостійним відєднанням від системи опалення. Крім того, додав, що між ним та Концерном відсутні договірні відносини. Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи , суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO]. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п. 2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 99 р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 року, починаючи з 01.04.20011 року виконавцем житлово комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „Міські теплові мережі в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ. Відповідно до п.1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживачем є фізична особа, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води. Згідно п.4 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції від 26.04.2014 року, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Отже, Концерн „МТМ по відношенню до відповідачів являється виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), а, відповідно, [PERSON], [PERSON] по відношенню до позивача являється споживачем послуг з централізованого опалення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та відповідно до п.5 ч.3 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені строки. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за № 630, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно статей 67, 68 ЖК України, наймач квартири зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, у число яких входять послуги з централізованого опалення. У період з 01 січня 2012 року по 28 лютого 2015 року відповідачам надавались послуги з централізованого опалення приміщення, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Зернова, б. 40, кв.20. Відповідачі не виконували належним чином свої обов'язки по сплаті спожитих послуг з централізованого опалення у зв'язку з чим, позивачем нараховано до сплати за період з 01 січня 2012 року по 28 лютого 2015 року, з урахуванням часткового здійснення оплати за надані послуги 5\~284,81 грн. Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства України, адже нормами ЦПК не передбачено вимоги, відповідно до яких повинен бути оформлений розрахунок заборгованості. Крім того, щомісяця боржниками отримувались рахунки за надані послуги з централізованого опалення за звітний місяць. В кожному з таких рахунків міститься вичерпна інформація щодо кількості та структури (складових) наданих послуг, тарифів щодо кожної з послуги, місячного платежу, заборгованості за попередні періоди та загальної суми, що підлягає сплаті. Тарифи на послуги з централізованого опалення у спірному періоді встановлювались органами місцевої влади, а саме рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради та Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Вказані нормативні документи є загальнодоступними, так як публікуються в офіційних виданнях. В судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснив, що однією з підстав несплати послуги МТМ , є відсутність договірних відносин між ним та Концерном «Міські теплові мережі» Однак, посилання відповідача на відсутність договору з Концерном «Міські теплові мережі» є безпідставник, виходячи з наступного: Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Також, статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. Тобто, укладення договору - це, перш за все, волевиявлення сторін. Волевиявлення з боку відповідачів не відбулося. Судом встановлено , що позивач проводив ряд дій, направлених на укладення договорів зі всіма споживачами, однак, відповідачі по справі не відгукнулися на пропозицію укладення договору. У зв'язку з чим, надання послуг з централізованого опалення здійснювалось у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов'язки споживача і виконавця, а також інші питання. Крім того, п. 1 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Позивачем такі договори були підготовлені своєчасно, проведено ряд дій, направлених на укладання договорів зі всіма споживачами, зокрема, , шляхом вивішування оголошень, направлення листів, запрошень споживачів на укладання договорів. Правовідносини між сторонами у справі склалися на підставі надання/отримання послуг з водо-теплопостачання, тобто відносини фактично існували. [PERSON] поштою направлявся договір про надання послуг з централізованого опалення, однак на сьогоднішній день до Концерну «МТМ» підписаний примірник договору не повернувся. [PERSON] додав до матеріалів справи копію своєї заяви до директора Філії Концерну «МТМ» Ленінського району від 05.03.2015 року, в якій він підтверджує, що договір про надання послуг з централізованого опалення він отримував, але підписувати відмовляється. Факт надання послуг з централізованого опалення в будинок № 40 по вул. Зернова у м. Запоріжжя підтверджується Актами щодо місячного постачання теплової енергії з зазначенням початкових та кінцевих показників будинкового засобу обліку теплоносія на будинок. Відносини, які склалися між сторонами підпадають під норми «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачами частково здійснювалися періодичні платежі за отримані послуги. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що не зважаючи на відсутність письмово договору, фактично між сторонами існують правовідносини з приводу надання-отримання послуги з централізованого опалення, а отже, існує й зобовязання по оплаті отриманих послуг. Аналогічні твердження містяться у правових висновках, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів. Другою підставою невизнання позову відповідачем є самостійне відєднання квартири від централізованої системи теплопостачання, про що відповідач пояснив, що не отримує тепло, бо в своїй квартирі відрізав батареї централізованої системи теплопостачання та користується альтернативним опаленням . Твердження відповідача [PERSON] стосовно того, що він не отримує послуги від позивача, оскільки відключився від системи централізованого опалення, а тому вважає, що не повинен сплачувати вказані послуги, а відтак і заборгованість відсутня, суд вважає помилковими, виходячи з наступного. Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування, відповідно до вимог Закону України «Про теплопостачання» схемою, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції тощо. При проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув'язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом. Будь-яке втручання в дану систему шляхом зміни гідравлічного опору, зокрема від'єднання від системи централізованого опалення, погіршує роботу всієї системи, внаслідок чого порушуються права інших мешканців будинків, які є споживачами послуг з теплопостачання. Процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі - ЦО і ГВП) затверджено Наказом Міністерства будівництва України № 4 від 22.11.2005 року «Про порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» Внесені Наказом Мінжитлокомунгоспу № 169 від 06.10.2007 року зміни до Порядку унеможливлюють відключення від ЦО і ГВП окремих приміщень у багатоквартирному будинку і передбачають можливість відключення від ЦО і ГВП будинку в цілому за рішенням загальних зборів, за згодою всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку. Цей Порядок визначає процедуру надання дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП окремого житлового будинку при відмові споживачів від ЦО і ГВП. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Згідно з пунктом 2.2 зазначеного Порядку Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та відповідно до неї. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Затвердження акта на черговому засіданні Комісії є підставою для перегляду сторонами умов договору про надання послуг з централізованого опалення. Згідно положень п. 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води й водовідведення» № 630 від 21.07.2005 року та «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій» № 76 від 17.05.2005 року де закріплено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється. Система опалення помешкання відповідачів є невідємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, отже, підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Квартира відповідачів знаходиться у житловому будинку № 40 по вул. Зерновій у м. Запоріжжя, відповідно останній використовує загальну внутрішньобудинкову систему інженерного обладнання. Не зважаючи на відключення опалювальних приладів, квартира відповідачів обігрівається за рахунок суміжних приміщень, до яких послуга з централізованого опалення надається, в зв'язку з чим, теплової енергії витрачається більше з метою забезпечення належної температури в суміжних приміщеннях та тепловіддачі щодо квартири [PERSON], [PERSON]. Крім того, через квартиру відповідачів проходять стояки системи опалення. Згідно п. 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межі квартири. А отже, підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Більш того, тепловіддача трубопроводів, а також тепло, яке надходить від суміжних приміщень, до яких послуга з централізованого опалення надається, переходить з розряду втрат у корисно використану теплову енергію. Таким чином, послуга з централізованого опалення надавалась відповідачам в межах опалювального сезону. Аналогічні твердження містяться у правових висновках, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 року у справі №6-1192цс15 та в постанові від 16 травня 2011 року у справі № 6-9цс11, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги з централізованого опалення. Крім того, на сьогоднішній день відповідачі не надали Концерну «МТМ» затвердженого Комісією акту про відключення будинку від ЦО, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості є правомірними. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved