Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

КП «Компанія «Вода Донбасу» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, мотивуючи тим, що відповідно до діючого законодавства, позивачем, в особі Добропільського ВУВКГ в період з 01.09.2017 року по 01.09.2020 року надавалися послуги з питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . В своїй заяві зазначає, що за вказаною адресою мешкає [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач плату за надані послуги здійснювали не регулярно та не в повному обсязі, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 01.09.2017 року по 01.09.2020 року в розмірі 9686,66 грн. Позивач просить суд стягнути в з відповідача суму заборгованості за надані послуги в розмірі 9686,66 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений. Причину своєї неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань пор відкладення розгляду справи від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли договірні відносини з надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, які регулюються відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» . Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , відповідач по справі, [PERSON] зареєстрована з 01.03.1985 року, що підтверджується повідомленнями з відділу реєстрації Добрпільської міської ради Донецької області від 09.10.2020 року (а.с.16). З інформації з відділу реєстрації Добрпільської міської ради Донецької області від 10.02.2021 року №16-23/101 та №16-23/102 вбачається, що за вищевказаною адресою також зареєстровані [PERSON] з 02.07.1999 року та [PERSON] з 30.06.1995 року. Таким чином судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Із зазначених положень вказаного ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Будь-яких доказів, які б свідчили, що відповідач не був споживачем послуг за вказаною адресою судом не встановлено. Доказів того, що відповідач не користуються послугами з водопостачання за вказаною адресою, останнім суду надано не було. Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги). Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ч.1 ст.10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Судом встановлено, що розрахунок заборгованості позивачем здійснювався на підставі тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу», які були затверджені постановами НКРЕКП № 1015 від 10.08.2017 року (а.с.9). Відповідно до п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншій строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Пунктом 21 Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради № 5 від 18.01.2006 року (а.с.11) були встановлені тимчасові нормативи споживання питного водопостачання. Відповідно до додатку до вказаного рішення нормою питного водоспоживання на об`єкті споживання води з водопроводом, каналізацією, ваннами на 1 мешканця є 220 літрів в день. Згідно акту №1/2801 виводу з експлуатації приборів обліку холодної води, який складено 13.08.2019 року в присутності споживача [PERSON] за адресою [ADDRESS] , Добропільським ВУВКГ 13.08.2019 року заборонено використовувати прибор обліку холодної води із заводським №255582 у зв`язку з його повіркою. З розрахунку заборгованості за особовим рахунком 1/2801 відкритого за адресою: [ADDRESS] , на споживача [PERSON] , вбачається, що нарахування оплати за послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою за період з 01.08.2017 по 30.08.2019 року проводилось за показами прибору обліку, 01.09.2019 по 01.09.2020 року проводилось згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної води і водовідведення на трьох осіб (а.с.5). Розмір заборгованості за період з 01.09.2017 по 01.09.2020 року склав 9686,66 грн. Вказаний розрахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення (а.с.5), суд вважає правильним. Доказів, які б спростовували розрахунок позивача, в судовому засіданні не встановлено. Аналізуючи досліджені в засіданні докази, суд вважає, що сума боргу відповідача за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення є доведеною і тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved