Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 06.11.2019 Орган опіки та піклування в особі виконкому Житомирскьої міської ради (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до [PERSON] (далі також відповідач), в якому просив: (1) позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; (2) стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за нею. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з [INFO] дитина [PERSON] перебуває на обліку служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради як дитина, яка проживає в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач зловживає алкоголем, не працевлаштована, не створює сину належних та безпечних умов проживання, а також не забезпечує належного лікування. Посилаючись на те, що відповідач написала заяву, в якій відмовилась забирати сина із закладу охорони здоров`я, у зв`язку з чим для захисту інтересів дитину позивач звернувся із позовом про позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення аліментів на [PERSON]. ІІ . ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 27.11.2019 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у справі №296/10790/19 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження. 2.2. 23.04.2020 представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив долучити висновок органу опіки та піклування, а справу розглядати за його відсутності. 2.3. Відповідач в судове засідання не з`явилась, викликалась до суду шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, будь-яких заяв чи клопотань від останньої до суду не надходило (а.с. 44). 2.4. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, що повідомлялась про розгляд справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03.03.2016, виданим повторно (а.с. 9). 3.2. Житомирським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] та її двох малолітніх дітей: [PERSON] , 2008 року народження та [PERSON] , 2012 року народження взято під соціальний супровід та з відповідачем проводяться профілактичні та роз`яснювальні роботи щодо необхідності належного догляду за дітьми та створення для них належних умов проживання, однак остання не дотримується рекомендацій спеціаліста, що стверджується листом від 09.08.2013 та 26.11.2013 (а.с. 14-15). 3.3. 28.10.2013 [PERSON] та її дитину - [PERSON] взято на облік на підставі «проживання дитини у сім`ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків», що стверджується наказом №72, виданим Службою у справах дітей Житомирської міської ради (а.с. 12). 3.4. 28.01.2015 директор Житомирського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді звернувся до Служби у справах дійтей з листом, в якому вказував про неналежні умови проживання дітей, що становлять загрозу для їх життя та здоров`я, та відсутність реагування матері дітей - [PERSON] на рекомендації щодо приведення житла до належного санітарного і технічного стану, систематичне невиконання нею своїх обіцянок прибирати житло (а.с. 16). 3.5. 15.02.2016 за заявою [PERSON] про перебування у складному матеріально- побутовому становищі малолітнього [PERSON] направлено до державного дитячого закладу, що стверджується рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №165 (а.с. 17). 3.6. 23.01.2019 [PERSON] звернулась до Служби (управління) у справах дітей із заявою про направлення її дітей до Житомирського КНЗ «Бердичівська загальноосвітня школа інтернат І-ІІІ ступенів» у зв`язку із важким станом здоров`я (а.с. 19). 3.7. 29.01.2019 рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради за результатами розгляду заяви [PERSON] від 23.01.2019 дітей влаштовано до загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступені на один навчальний рік (а.с. 18). 3.8. 01.03.2019 [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей Житомирської міської ради із заявою в якій просила влаштувати її сина, [PERSON] до КУ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» (а.с. 20). 3.9. 15.10.2019 [PERSON] написала заяву про відмову забирати сина [PERSON] із закладу охорони здоров`я, що стверджується заявою від 15.10.2019, актом Комунального підприємства «Дитяча лікарня ім. В.Й. Бешека» Житомирської міської ради (а.с. 24-28). 3.10. З актів житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складених спеціалістами служби у справах дітей, вбачається, що умови проживання є незадовільними та потребують покращення (а.с. 32-38). 3.11. 15.04.2020 рішенням виконкому Житомирської міської ради затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] (а.с. 55). ІV. ЗАКОНОДАВТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статтей 18, 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. 4.2. Згідно статей 150, 155, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками батьків, а також повинні утримувати дитину до її повноліття. 4.3. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 4.4. Згідно частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 4.5. Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 4.6. За змістом положень статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.7. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ (а) Щодо питання позбавлення батьківських прав 5.1. З матеріалів справи вбачається, що мати малолітнього [PERSON] , 2013 року народження - [PERSON] перебуває в скрутному матеріальному становищі, житлово-побутові умови проживання за адресою: [ADDRESS] , є незадовільними, будинок вєтхий, аварійний, відсутні належні та безпечні умови проживання, навчання та розвитку дитини, умови проживання становлять реальну загрозу життю та здоров`ю дитини. 5.2. З наявних в матеріалах справи документів також слідує, що відповідач не має можливості забезпечувати належного виховання та лікування дитини, неодноразові профілактичні бесіди, які правились працівниками соціальної служби виявились безрезультатними. 5.3. Зі змісту висновку органу опіки та піклування від 15.04.2020 вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання сина, проведена профілактична робота позитивного результату не дала, остання не змінила свою поведінку, не поліпшила матеріально-побутові умови проживання, у зв`язку з чим орган опіки та піклування вказував про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] 5.4. Суд також приймає до уваги те, що з 09.10.2019 малолітній [PERSON] перебував в КП «Дитяча лікарня ім. В.Й. Бешека» та його мати - [PERSON] написала заяву про відмову забрати сина із закладу охорони здоров`я, про що було складено відповідний акт. 5.5. Вказані обставини, на думку суду, свідчать про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно її малолітнього сина [PERSON] та виходячи із найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про необхідність застосування крайнього заходу - позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON] (б) Щодо питання стягнення аліментів на дитину 5.6. Суд звертає увагу, що утримання батьками своєї дитини є їх конституційним обов`язком, а позбавлення особи батьківських прав, не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. 5.7. За таких обставин суд вважає наявними підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка в подальшому буде здійснювати догляд за дитиною, до досягнення нею повноліття. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за двома позовними вимогами у розмірі 1681 грн. 60 коп. (840 грн. 80 коп. х 2).

Outcome: approved