Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 665 грн. 63 коп. в якості повернення допомоги по безробіттю. Позов мотивований тим, що [PERSON] перебував на обліку як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. Під час перебування на обліку [PERSON] уклав договір про виконання робіт (надання послуг) від 02.02.2016 року, про що не повідомив спеціалістів центру зайнятості. В результаті цього [PERSON] безпідставно отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 665 грн. 63 коп., яка підлягає поверненню. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та стягнути з відповідача допомогу по безробіттю, яка була виплачена з порушенням вимог законодавства. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його перебування, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 18.12.2015 року відповідач звернувся до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. Наказом № НТ151221 від 21.12.2015 року відповідачу надано статус безробітного, за наказом № НТ151225 від 25.12.2015 року відповідачу розпочато виплату допомоги по безробіттю. На підставі договору на виконання робіт (надання послуг) від 02.02.2016 року відповідач виконував роботу з обслуговування вхідних та вихідних дзвінків по телефону в ПРАТ «МТС Україна» за винагороду в розмірі 1736 грн. В період з 02.02.2016 року по 18.02.2016 року, тобто в період отримання допомоги по безробіттю. За правилами ч.ч. 2,3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов'язки та вiдповiдальнiсть застрахованих осiб, такi особи, зареєстрованi в установленому порядку як безробiтнi, зобов'язанi своєчасно подавати вiдомостi про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соцiальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартостi наданих соцiальних послуг застрахованiй особi внаслiдок умисного невиконання нею своїх обов'язкiв та зловживання ними стягується з цiєї особи вiдповiдно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соцiальних послуг. Одним iз видiв матерiального забезпечення на випадок безробiття згiдно iз ч. 1 ст. 7 Закону є допомога по безробiттю. Згiдно з п. 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом міністерства праці та соціального захисту України від 20.11.2000 року № 307, якщо пiд час одержання допомоги по безробiттю безробiтний своєчасно не подав вiдомостi про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числi встановленi пiд час розслiдування страхових випадкiв та обґрунтованостi виплати матерiального забезпечення, з безробiтного стягується сума виплаченої допомоги по безробiттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробiтний вiдмовився добровiльно повернути зазначенi кошти, то питання щодо їх повернення вирiшується у судовому порядку. Вiдповiдно до підпункту 1 п. 5.5 розділу 5 зазначеного Порядку виплата допомоги по безробiттю припиняється, зокрема, у разi працевлаштування безробiтного, зайняття пiдприємницькою або iншою дiяльнiстю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо вiд цiєї дiяльностi, виконання робiт (послуг) за цивiльно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрацiї як суб'єкта пiдприємницької або iншої дiяльностi, виконання робiт (послуг) за цивiльно-правовими угодами). Підпунктом 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198, передбачено, що центр зайнятостi припиняє реєстрацiю безробiтних, зокрема, з дня укладення цивiльно-правового договору щодо виконання робiт (надання послуг). Таким чином, наведенi норми припинення виплати допомоги по безробiттю та зняття безробiтних з облiку пов'язують iз укладенням ними цивiльно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробiтної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробiттю, тому неповiдомлення цiєю особою центру зайнятостi про виникнення такої обставини свiдчить про невиконання нею своїх обов'язкiв та вiдповiдно до ч. 3 ст. 36 Закону є пiдставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Враховуючи, що відповідач не надав заперечень проти вимог позивача, а також не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, суд не вбачає законних підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1772 від 29.08.2016 року. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved