Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 10.07.2019 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення з позовом до суду до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2020 року, посилаючись на те, що він є повнолітнім, але продовжує навчання та потребує матеріального утримання з боку батька, який матеріальної допомоги не надає. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що його батьки - [PERSON] та [PERSON] розлучилися. Він перебуває на утриманні матері, так як з досягненням повноліття аліменти на його утримання з батька не стягуються. Так як він навчається у Барському коледжі транспорту та будівництва Національного транспортного університету на ІІІ курсі денного відділення, то потребує утримання з боку батька, який є здоровим, працездатним, працює, отримує заробітну плату і може його утримувати та сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), з часу звернення з позовом і до двадцяти трьох років, або до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає, чим ставить у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав підстави позовних вимог, при цьому зменшив позовні вимоги в частині частки заробітку (доходу) відповідача, яку просить стягнути на своє утримання. Зокрема, просить стягнути з відповідача на його користь аліменти до 30.06.2020 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з дня звернення з позовом до суду. Суду пояснив, що навчається на ІІІ курсі денного відділення Барського коледжу транспорту та будівництва про спеціальності «Експлуатація та ремонт підйомно-транспортних, будівельних і дорожніх машин і обладнання», не працює у зв`язку із навчанням, перебуває на повному утриманні матері, тому потребує утримання з боку батька. Разом з тим, батько добровільно коштів на утримання не надає, а сплату аліментів припинив у зв`язку із досягненням ним повноліття, тому просить стягнути аліменти на своє утримання. 2. Виклад позиції відповідача. Правом на подання відзиву на позовну заяву [PERSON] відповідач [PERSON] не скористався, не дивлячись на пропозицію суду викладену в ухвалі про відкриття провадження (а.с.11-12). В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав частково. Суду пояснив, що позивач є його сином, він згоден сплачувати аліменти на його утримання до досягнення ним двадцяти трьох років у разі навчання, зокрема, до 30.06.2020 року. Проте, він одружився. В шлюбі у 2016 році в нього народилася дитина і він не зможе сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини заробітку, оскільки йому не вистачатиме коштів для утримання сім`ї. Тому він визнає позов частково, зокрема, в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Він працює майстром лісу у Джуринському лісництві Могилів-Подільського держлісгоспу, отримує заробітну плату і зможе сплачувати аліменти на користь позивача, який є повнолітнім, але продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. 2. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті заявив клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи копій свідоцтв про його шлюб та про народження дитини. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали суду від 17.07.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження та призначено розгляд справи на 02.08.2019 року з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву (а.с.11-12). 2. Суд не приймає зменшення позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача на його користь аліментів з 1/3 частини заробітку до ј частини заробітку, оскільки п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд означеної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, разом з тим, до початку першого судового засідання позивачем не подано до суду заяв (клопотань) про зменшення розміру позовних вимог. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Позивач [PERSON] на теперішній час є повнолітнім (а.с.2, 5). Повнолітній син відповідача - [PERSON] , [INFO] , є студентом, навчається на третьому курсі денного відділення Барського коледжу транспорту та будівництва Національного транспортного університету за спеціалізацією «Експлуатація та ремонт підйомно-транспортних, будівельних і дорожніх машин і обладнання». Термін навчання у коледжі - з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Зазначена обставина, що встановлена судом, підтверджується довідкою від 10.07.2019 року за №1321 (а.с.7). Повнолітній син відповідача, який продовжує навчання, відповідно до вимог ст.199 СК України, має право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання. На теперішній час, тобто після досягнення позивачем повноліття, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, тоді як позивач потребує утримання з боку батька, оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання. Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати, останній суду не представив, навпаки, [PERSON] повідомив, що працює майстром у Джуринському лісництві, відтак, суд вважає, що відповідач, як батько позивача, не позбавлений можливості матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто може надавати допомогу на утримання сина. Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , який продовжує навчання. Разом з тим, суд встановив, що відповідач одружився вдруге і від шлюбу має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.23, 24), тому, з врахуванням цієї обставини, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на користь позивача слід визначити в частці від заробітку, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право [PERSON] , який є повнолітнім, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає захисту, а позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. VІ. Висновки суду Враховуючи, що право позивача [PERSON] , який продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька - відповідача [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов - підлягає частковому задоволенню, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), так як обставини, на які зсилаються позивач та відповідач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК). Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial