Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

лікар-фтизіатр Кролевецької центральної районної лікарні звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що в місті Кролевець Сумської області по вулиці Мічуріна, 11 живе [PERSON], [INFO], який хворіє на відкриту форму туберкульозу, що являє загрозу для населення, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я та поганими показниками обстежень потребує негайного лікування. [PERSON] неодноразово було попереджено про необхідність госпіталізації для стаціонарного лікування в протитуберкульозному закладі, для чого Кролевецькою ЦРЛ надавався автомобіль з метою його транспортування, проте [PERSON] письмово від госпіталізації відмовився. Посилаючись на викладене, заявник просить задовольнити заяву про примусову госпіталізацію хворого на відкриту форму туберкульозу [PERSON] на строк три місяці. Заявник в судовому засіданні підтримав заяву з указаних вище підстав. Представник особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, представника [PERSON] [PERSON], суд вважає, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що житель [ADDRESS] [PERSON], [INFO], хворіє на відкриту форму туберкульозу та перебуває на диспансерному обліку в туберкульозному кабінеті. [PERSON] лікувався в Шостинському міжрайонному протитуберкульозному диспансері з 22.05.2014 року по 27.10.2014 року, але 27.10.2014 року самостійно покинув диспансер. Стан хворого [PERSON] значно погіршився, однак він відмовляється від проходження лікування, про що свідчать виписка з амбулаторної карти [PERSON], акт відмови від госпіталізації від 15.11.2014 року, мотивований висновок лікаря-фтизіатра (а.с.2-4). Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворим на заразні форми туберкульозу забезпечується госпіталізація до протитуберкульозних закладів. Згідно ч.1, 3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих на строк до трьох місяців. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Враховуючи, що хвороба [PERSON] та його відмова від лікування ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу він підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ст.ст.10, 11, 20,

Outcome: approved