Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач Орган опіки\~та піклування\~ Виконавчий\~комітет Мирноградської\~міської ради\~звернувся до\~суду із\~позовом про\~позбавлення батьківських\~прав та\~стягнення аліментів\~до відповідача\~ [PERSON] у\~якому зазначив,\~що відповідач\~ [PERSON] \~є матір`ю\~малолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Відомості про\~батька [PERSON] \~записані відповідно\~до частини\~першої ст.\~135\~Сімейного кодексу\~України.\~ [PERSON] \~03.09.2019\~року було\~взято на\~первинний облік\~служби у\~справах дітей\~Виконавчого комітету\~Мирноградської міської\~ради.\~За заявою\~бабусі дитини,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~від 03.09.2020\~ [PERSON] \~тимчасово було\~влаштовано до\~її родини\~до вирішення\~питання щодо\~подальшого влаштування.\~Опіку над\~дитиною громадянка\~відмовилася оформлювати\~через вади\~у психічному\~стані здоров`я\~хлопчика.\~Згідно з\~медичним висновком\~про дитину-інваліда\~віком до\~18\~років комунального\~закладу «Димитровський\~центр первинної\~медико-санітарної\~допомоги» від\~23.08.2013\~№ 1373/11,\~ [PERSON] \~є інвалідом\~дитинства та\~має психічні\~захворювання.\~Згідно з\~консультаційним висновком\~спеціаліста комунального\~закладу охорони\~здоров`я «Обласна\~клінічна психіатрична\~лікарня м.\~Слов`янськ» від\~07.09.2016,\~малолітній має\~діагнози:\~дитячий аутизм\~(F84.0),\~помірна розумова\~відсталість (F71.0),\~розлад експресивної\~мови (F80.1).\~Дитина потребує\~постійного стороннього\~догляду,\~медичної допомоги,\~соціальних та\~освітніх послуг,\~комплексу реабілітаційних\~заходів.\~Рішенням Виконавчого\~комітету Мирноградської\~міської ради\~від 18.09.2019\~№ 322\~ [PERSON] \~було надано\~статус дитини,\~позбавленої батьківського\~піклування.\~У зв`язку\~із тим,\~що не\~виявилося громадян,\~які мали\~бажання влаштувати\~малолітнього до\~своєї родини,\~службою у\~справах дітей\~проведено роботу\~та отримано\~путівку №\~339/57\~від 25.11.2019\~для влаштування\~дитини до\~Миколаївської спеціальної\~загальноосвітньої школи-інтернату\~№ 7\~Донецької обласної\~ради.\~04.12.2019\~на підставі\~рішення Виконавчого\~комітету Мирноградської\~міської ради\~від 02.12.2019\~№ 399\~дитину було\~зараховано до\~складу вихованців\~закладу на\~повне державне\~утримання до\~3\~класу.\~ [PERSON] \~згідно з\~довідкою Мирноградського\~відділення поліції\~Покровського відділу\~поліції ГУНП\~в Донецькій\~області від\~02.09.2019\~значилася у\~категорії « [PERSON] ».\~За інформацією\~Мирноградського відділення\~поліції Покровського\~відділу поліції\~ГУНП в\~Донецькій області\~від 21.01.2020\~№ 1254/402/0-20,\~службі у\~справах дітей\~стало відомо,\~що [PERSON] \~було знято\~з розшуку.\~Під час\~телефонної розмови\~зі спеціалістом\~служби у\~справах дітей\~ [PERSON] \~підтвердила факт\~проживання за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вже декілька\~років.\~Крім того,\~громадянці було\~повідомлено,\~що вона\~відповідно до\~пп.\~13\~п.\~27\~Порядку провадження\~органами опіки\~та піклування\~діяльності,\~пов`язаної із\~захистом прав\~дитини,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~24.09.2008\~№ 866,\~має право\~звернутися до\~органу опіки\~та піклування\~ Виконавчого\~комітету Мирноградської\~міської ради\~або до\~служби у\~справах дітей\~з питанням\~повернення їй\~на виховання\~малолітнього сина.\~Але [PERSON] \~таким правом\~не скористалася. [PERSON] - громадянка України (паспорт. [NUMBER] , виданий Сніжнянським МС ГУДМС України в Донецькій області 04.10.2012), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов фактичного проживання від 18.02.2020, наданого службою у справах дітей Покровської міської ради, під час здійснення рейду двері будинку ніхто не відчинив, ззовні технічний стан будівлі має незадовільний стан. [PERSON] неодружена, не працює. За інформацією Мирноградського міського центру зайнятості від 12.20.2020 № 02-05/264, управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 31.01.2020 № 06/4-0718, Покровського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 17.02.2020 № 2025/03/25-1, на обліку установ [PERSON] не перебуває. Згідно з довідками комунального некомерційного підприємства «Мирноградська центральна міська лікарня» від 05.02.2020 №№ 93, 97, 133 на обліку лікарів: психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває. Відповідно до інформації Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного МРУ МЮ (м. Харків) від 06.02.2020 № 17.26-22/6747, виконавчих листів про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] у відділі відсутній. 05.02.2020 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Мирноградської міської ради було розглянуто питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] . На засідання [PERSON] не з`явилася, про день та час проведення була повідомлена належним чином. Члени комісії повно та всебічно розглянули факти неналежного виконання батьківських обов`язків громадянкою. Так, членам комісії стало відомо, що [PERSON] перебував на обліку служби у справах дітей з 17.05.2012 до 19.08.2015 та відповідно до рішення Виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.06.2012 № 269 мав статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Статус був наданий малолітньому на підставі Димитровського міського суду від 27.04.2012 (справа № 513/1254/12) про засудження громадянки до покарання та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька. Під час перебування [PERSON] в місцях позбавлення волі [PERSON] знаходився під опікою бабусі - [PERSON] . Після звільнення, за заявою [PERSON] хлопчика було передано їй на виховання на підставі висновку органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Димитровської міської ради. У заяві мешканців будинку [ADDRESS] » від 26.09.2019 зазначено, що [PERSON] із самого народження виховувався в родині бабусі [PERSON] . Вона утримувала хлопчика та забезпечувала всім необхідним. Через вади у психічному стані здоров`я [PERSON] не слухався її, а останнім часом став бродяжить та жебракувати. Такі дії малолітнього спричиняли загрозу його життю та здоров`ю. Бабуся не в змозі була здійснювати належний контроль за вихованням онука. Факт ухилення від виконання [PERSON] батьківських обов`язків щодо сина підтверджено інформацією загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 імені [PERSON] Доценка від 05.02.2020 № 01-30/52, де [PERSON] навчався з 01.09.2017 по 03.12.2019 за допоміжною програмою для дітей з помірною розумовою відсталістю. Вихованням дитини займалася бабуся [PERSON] : цікавилася шкільним життям онука, спілкувалася з педагогами, підтримувала зв`язок із класним керівником та адміністрацією школи. Дослідивши матеріали особової справи [PERSON] члени комісії дійшли висновку, що [PERSON] протягом багатьох років ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не піклується про розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріально не утримує. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. [PERSON] позов визнала не в повному обсязі. Спочатку відповідач погоджувалась з позбавленням її батьківських прав щодо сина [PERSON] та не заперечувала щодо стягнення з неї аліментів на його утримання, але просила залишити їй можливість провідувати сина. Повідомила, що вона дійсно з [PERSON] не справиться, що з ним відбулось вона не знає. Після недовгого проживання з [PERSON] у мами до того, як йому виповнилося 1,5 роки. Далі вона змінила місце проживання, приблизно 1,5 роки не була вдома. Інколи приїжджала до дому, бачилась з мамою, сином. У матері грошей не брала. При цьому ніде не працювала, на той час її забезпечував чоловік. Коли приїжджала до дому, то іноді ночувала. [PERSON] знаходився на утримані бабусі. Іноді, коли вона до них приїжджала, то привозила сину речі. Чому не забрала сина з собою, вона не знає. Після того, як вона повернулась до мами, у неї вкрали паспорт та підставили і відправили відбувати покарання до місць позбавлення волі за кримінальне правопорушення за ст. 186 ч. 2 КК України у період з 12.05.2012 по 15.04.2015. Син весь цей час був з мамою. Після звільнення вона повернулась до матері на м-н «Світлий» м. Мирноград. Син був нормальний, нікуди не збігав. Проживала вона у матері до 2016 року. В цей період вона ніде не працювала, перебувала на обліку у Центрі зайнятості з травня по грудень 2015 року та отримувала грошову допомогу у розмірі 800-850 гривень. В неї міопія, у зв`язку з чим її не приймають на роботу. У 2018 та 2019 роках підробляла у знайомої помічником, допомагає вивантажувати та розкладати речі. За місяць заробляє 800 гривень. Проживає вона з цивільним чоловіком [PERSON] з 06.12.2017 року. У період з 2015 по 2016 рік виховувала сина, брала його з собою до свого батька, з грошових коштів отриманих за допомогою по безробіттю купувала йому одяг та іграшки. Дитина була здорова. У грудні 2016 року вона посварилась зі своєю сестрою та поїхала проживати до тата у село. У 2017 році її сестра приїхала до села і вона поїхала до м. Покровськ, де познайомилась зі своїм цивільним чоловіком, з яким і проживає до цього часу. Сина залишила у матері, не знає чому не забрала з собою. [PERSON] бачила у 2017 році, коли батько привозив його до села. З 2016 року матеріальну допомогу дитині не надає. З мамою не спілкувалась до вересня 2019 року, так як не знала її номер телефону, а чому не цікавилась життям сина пояснити не може. У вересні 2019 року її розшукали. Після чого вона інколи приходила до матері і сина. Був випадок, коли [PERSON] не хотів йти додому з зупинки громадського транспорту, де він жебракував та просив гроші. З вересня 2019 року привозила сину цукерки, одяг, джинси, футболку, кросівки. З грудня 2019 року син перебуває у інтернаті. Вона з ним не зможе впоратись, її мати також не зможе з ним впоратись. Протипоказань до працевлаштування вона не має. Зараз вона ніде не працює через карантин. До цього їй відмовляли у працевлаштуванні через поганий зір. Вона не мала можливості матеріально забезпечувати сина. Чому не виховувала його пояснити не може, але робити це їй нічого не заважало. З грудня 2019 року вона сину не телефонувала, не відвідувала його, через те, що не мала грошових коштів для купівлі мобільного телефону для здійснення дзвінків. Захворювання сину встановлено приблизно з трьохрічного віку. Підтвердила випадок ненадання нею без поважної причини згоди для лікування сина, щоб покращити його стан. Після допиту свідка [PERSON] від визнання позову відмовилась. \~ \~ \~ \~Будь-яких заяв по суті справи від учасників до суду не надходило. \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі. 26.03.2020 року ухвалою судді відкрите провадження у цій справі, призначено справу до підготовчого судового засідання о 15.00 год. 13.04.2020 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. 13.04.2020 року ухвалою судді було призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні о 13.00 год. 27.04.2020 року. Судове засідання у справі відбувалось також 18.05.2020. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 8). Батько [PERSON] , [INFO] у свідоцтві про народження записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері (а.с. 16). Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13), а фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14,55). [PERSON] на обліках в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, Мирноградському міському центрі зайнятості, Управлінні соціального захисту населення Мирноградської міської ради не перебуває (а.с. 39,40,41). На обліку лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та у лікувально-діагностичному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради не перебуває (а.с. 36,37,38). Відповідач [PERSON] знаходилась у категорії « [PERSON] » за Мирноградським відділенням поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області (а.с. 15), після чого її фактичне місце проживання було встановлено та її було знято з розшуку (а.с. 14). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.02.2020 будинок розташований за адресою: [ADDRESS] ззовні має нежилий стан (а.с. 34). На підставі рішення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 18.09.2019 № 322 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 17). Відповідно до медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 23.08.2013 № 1373/11, [PERSON] є інвалідом дитинства та має психічні захворювання, встановлені діагнози: дитячий аутизм (F84.0), помірна розумова відсталість (F71.0), розлад експресивної мови (F80.1) (а.с. 23). За інформацією загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 ім. Валерія Доценка від 05.02.2020 № 01-30/52 відповідач [PERSON] , жодних контактів зі школою не підтримувала, зі вчителями, класним керівником не спілкувалася, до школи не з`являлася, не цікавилась навчанням та вихованням сина. Вихованням [PERSON] займалася бабуся [PERSON] (а.с. 31). На підставі рішення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 02.12.2019 № 399 [PERSON] влаштовано до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату № 7 Донецької обласної ради на повне державне утримання строком на 1 рік (а.с. 18). За інформацією установи від 30.01.2020, мати [PERSON] сина не відвідувала, не цікавилась його життям та станом здоров`я, листів та дзвінків від неї не поступало. Ніяких грошових коштів на особовий рахунок дитини, відкритий в ПАТ Державний Ощадбанк України не надсилала. Ніякої матеріальної допомоги будь-яким іншим чином не надавала (а.с. 28). Свідок [PERSON] показала, що знає [PERSON] з 2000 року як сусідку. Коли [PERSON] народила, вона приїхала до матері. Коли дитині виповнилося 3-4 місяці [PERSON] зникла. Прийшла до неї її мати [PERSON] , яка попросила допомоги, показати як готувати суміш, як годувати дитину. Далі бабуся доглядала за дитиною протягом 10 років, матері поруч не було. Восени 2019 року вона бачила поруч з будинком за столиком [PERSON] , яка дуже сварилась. До цього, [PERSON] вона не бачила, де вона мешкала і чим займалась їй не відомо. Був випадок, коли [PERSON] був на автобусній зупинці і вона чула розмову, що хлопці підбурювали його кидатись під колеса. Потім біля магазину АТБ вона бачила як його тряс водій, який розповів, що [PERSON] кидався під колеса. Також він перестав слухатись бабусю. Свідок [PERSON] відмовилась давати покази у судовому засіданні. Свідок [PERSON] показала, що відповідача [PERSON] знає давно, так як вона вчилась разом у одному класі з її донькою. Потім вона поїхала до м. Селидове. Коли через деякий час повернулась, то в неї народився [PERSON] . Виховувала вона його добре, їй у цьому допомагала мати, дитину вона не сварила. Потім вона знову пішла з дому, почала мешкати у м. Покровськ із співмешканцем, але до [PERSON] вона приїжджала. Останнього часу вона мешкає у м. Покровськ. Коли у неї щось є, вона це дає [PERSON] . Знає про це, так як мешкає через один під`їзд та все бачить. Вона бачила як [PERSON] гуляла з [PERSON] на дитячому майданчику. Вона приїжджала до [PERSON] кожний місяць, через місяць, не могла залишити свого співмешканця одного, так як у них там справи, город. Коли [PERSON] приїжджала до матері, то вона мешкала у неї 1-2 тижні. Вона перебуває на пенсії і часто виходить на вулицю та все бачить. [PERSON] говорила їй. Що [PERSON] відомо, що його мати мешкає у м. Покровськ, він їздив до неї у гості. [PERSON] їй не казала, чому вона мешкає у м. Покровськ, а дитина з мамою у м. Мирноград. Коли [PERSON] почала мешкати у м. Покровськ, то почала помагати, привозити солодощі, привозила куртку. Вона виокремила лише за останній рік, так як раніше вона працювала, а зараз перебуває на пенсії і все бачить. Коли народився [PERSON] , то хто саме займався його вихованням вона не знає, але їй відомо, що [PERSON] була його опікуном, так як [PERSON] перебувала у тюрмі. Вона у 2019 році разом з [PERSON] ходили до Виконавчого комітету Мирноградської міської ради, хотіли щоб дитина займалась як усі. Почали збирати документи по усіх інстанціях. Також почали оформлювати путівку на дитину. Цим займалась бабуся, мати в цей момент перебувала у м. Покровськ. Чому цим займалась бабуся, а не мати, вона не знає. [PERSON] дружелюбний, ніколи не дрався, золота дитина. Бабця не хотіла здавати його до інтернату, а хотіла відправити до санаторія. V. Оцінка суду. Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України якого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач [PERSON] допустила всі зазначені фактори щодо малолітнього [PERSON] , взагалі самоусунувшись від його виховання протягом більш ніж десяти років, від його утримання весь цей час. Тривалість невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування нею цими обов`язками. В судовому засіданні, на підставі даних, наданих Мирноградською центральною міською лікарнею, Мирноградським міським центром зайнятості, органу опіки та піклування Мирноградської міської ради встановлено, що відповідач [PERSON] здорова, протипоказань для працевлаштування не має, але зусиль для працевлаштування не робить, матеріально дитину не забезпечує, взагалі не приймає участі у її вихованні і не цікавиться її життям. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] , яка надала суду суперечливі покази, зазначаючи, що вона лише останній рік, перебуваючи на пенсії, знає інформацію про осіб, які живуть поруч, і разом з тим, повідомила суду, що давно знає про належне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. В судовому засіданні встановлено, що ситуація, в якій дитина не проживає з матір`ю, а проживає з бабусею, при цьому мати без поважних причин не виконує батьківські обов`язки, склалась також в родині свідка, що свідчить про її можливість та необхідність виправдати подібну ситуацію у випадку з відповідачем [PERSON] . Враховуючи всі обставини, задля захисту інтересів малолітнього [PERSON] , суд вважає необхідним позбавити відповідача [PERSON] стосовно нього батьківських прав. Відповідно до вимог частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі, ст.ст. 150,164,180 СК України,

Outcome: approved