Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру мати за життя заповіла їй, вона є єдиним спадкоємцем. 28.09.2020 за її заявою нотаріусом була заведена спадкова справа, але постановою від 15.10.2020 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням суду від 15.04.2021 їй було визначено додатковий строк - один місяць з моменту набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Але коли вона звернулася до нотаріуса з вказаним рішенням, яке набрало законної сили, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з розбіжністю у правовстановлюючих документах на спадкове майно та даних про зареєстровані права. Оскільки згідно зі свідоцтвом про право власності на житло померлій матері належали кімнати [NUMBER]-[NUMBER], вважає, що є підстави для звернення до суду за захистом її порушених прав та визнання за нею права власності на вказане в заповіті майно. Процесуальні дії у справі. Позовна заява отримана судом 18.08.2021. 25.08.2021 провадження у справі відкрито. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 25.10.2021 підготовче провадження закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання учасники процесу не з`явились: - позивач та її представник заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити; - представник виконкому заявив клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Під час ухвалення рішення покладаються на розсуд суду; - від третьої особи ніяких клопотань не надходило. За таких підстав, суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності учасників процесу, на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] /а.с.117-123/. На підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.03.1997, виданого органом приватизації - Акціонерним будівельно-монтажним підприємством «Криворіжаглобуд» згідно з розпорядженням № 1013 від 04.02.1997, [PERSON] за життя належали кімнати [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER], [ADDRESS] . Право власності на ці кімнати зареєстровано в Криворізькому БТІ в реєстровій книзі № 4 ПВШ-439-439 /а.с.15, 16/. 24 вересня 2013 року Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Петрушенком В.О. посвідчено заповіт за реєстром №1005, яким [PERSON] заповіла належні їй кімнати № [NUMBER] , [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [ADDRESS] [PERSON] /а.с.134/. [PERSON] померла [INFO] /а.с.12/. Після її смерті, 28.09.2020 Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською О.О. за заявою позивача відкрита спадкова справа /а.с.113, 135). 15.10.2020 нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустила строк прийняття спадщини /а.с.144/. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2021 [PERSON] було визначено додатковий строк - один місяць з моменту набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Постановою нотаріуса від 24.05.2021 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в зв`язку з розбіжністю у правовстановлюючих документах та даних про зареєстровані права. Як зазначено в постанові нотаріуса, згідно із заповітом, спадковим майном є кімнати [ADDRESS] , спадкодавцем надано документ, що посвідчує право власності на спадкове майно - свідоцтво право власності на житло № [NUMBER] від 07.03.1997. Згідно з довідкою КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 28.09.2020 за № 181845, право власності [PERSON] зареєстровано на кімнати № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], що не відповідає правовстановлюючому документу /а.с.152/. При цьому, судом встановлено, що номери кімнат спадкової квартири в свідоцтві про право власності і в технічному паспорті на квартиру, виготовленому КП ДОР «Криворізьке БТІ» зазначені в два ряди (кімнати №№ [NUMBER],[NUMBER] - вказані вище, над кімнатами №№ [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER]), що призвело до надання інформаційної довідки про реєстрацію за власником тільки кімнат № № [NUMBER],[NUMBER],[NUMBER] . Інші матеріали спадкової справи (паспорт [PERSON] , довідки про її реєстрацію та склад її сім`ї, витяг зі спадкового реєстру) містять інформацію про те, що спадкодавиця була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , кімнати № [NUMBER] -[NUMBER]). Інформацію стосовно прийняття спадщини за законом будь-якою іншою особою після смерті [PERSON] , або видачі свідоцтва про право на спадщину матеріали спадкової справи не містять. Згідно з матеріалами спадкової справи єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є дочка останньої - позивач у справі - [PERSON] . Відповідно до звіту про оцінку майна від 14.06.2021 ринкова вартість спірного нерухомого майна на дату оцінки становить 160200 грн. /а.с.22/., з вказаної вартості позивачем сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають спадкові правовідносини та правовідносини щодо підстав набуття права власності. Норми права, які застосовує суд. Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно приписів ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно за спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно приписів ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом достовірно встановлено наступне: - спадкоємець [PERSON] отримала рішення суду про надання їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері; - вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом з причини невідповідності правовстановлюючих документів, архівній довідці БТІ. - нотаріусом обґрунтовано відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто існує цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у порядку позовного провадження; - матері позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло належали кімнати № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [ADDRESS] ; - встановлення належності спадкодавцеві всіх кімнат, зазначених у правовстановлюючому документі, надасть змогу позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері; - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, враховуючи характер спору, а також те, що позивач не просить повернути їй сплачений судовий збір, понесені судові витрати по сплаті судового збору слід покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved