Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Комунальне підприємство «Київпастранс» в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо (далі по тексту - КП «Київпастранс», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 березня 2016 року о 19 годині 55 хвилин в місті Києві по вулиці Привокзальній, 3 з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, яка перешкодила руху трамваїв маршрутів №№ 8, 22, 29 в період часу з 20 год. 02 хв. до 21 год. 56 хв. Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо КП «Київпастранс», чим останньому завдано матеріальних збитків у вигляді втрат виручки за період вимушеного простою рухомого складу. Відповідач відмовляється добровільно сплатити суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 4 140,04 грн., у зв'язку з чим позивач звертається до суду з вимогою щодо стягнення вказаної суми. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статуту, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 24.10.2011 за №2276 - Комунальне підприємство «Київпастранс» є суб'єктом господарювання, заснованим на комунальній власності територіальної громади м. Києва, відповідно до рішення Київради від 30.11.2000 року за №101/1078, з метою забезпечення надання послуг з перевезення пасажирів наземним автомобільним та електротранспортом (тролейбус, трамвай, фунікулер), перевезення пасажирів та багажу залізничним транспортом внутрішнього сполучення. Комунальне підприємство «Київпастранс» являється перевізником, який відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надає соціально значущі послуги та забезпечує перевезення пасажирів наземним транспортом. Дарницьке трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо є філією Комунального підприємства «Київпастранс» та здійснює свою діяльність в межах прав, наданих йому Комунальним підприємством «Київпастранс» відповідно до Положення про Філію Комунального підприємства «Київпастранс» Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо, відповідно до п. 6.1.7 якого надано право пред'являти від імені КП «Київпастранс» претензії, а також подавати позови до судів загальної юрисдикції та господарських судів на території України, а згідно п. 6.1.8 - представляти інтереси КП «Київпастранс» в усіх судах загальної юрисдикції. Згідно із ст. 34 Закону України «Про транспорт» до складу міського електротранспорту входять підприємства міського електротранспорту, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів, рухомий склад, трамвайні і тролейбусні лінії, ремонтно-експлуатаційні депо, службові приміщення, фунікулери, канатні дороги, ескалатори, заводи по ремонту і так ділі. Судом встановлено, що 31 березня 2016 року о 19 год. 55 хв. [PERSON] переходив проїзну частину на вулиці Привокзальній, 3 в місті Києві на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого автомобіль марки «Geely», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] здійснив на нього наїзд, що призвело до пошкодження транспортного засобу, а [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року встановлено вину [PERSON] у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді та закрито провадження у справі, в зв'язку з закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. Відповідно до вимог частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом також становлено, що винна поведінка відповідача спричинила затримку в русі трамваїв на маршрутах №№ 8, 22, 29, які простоювали 31 березня 2016 року з 20 год. 02 хв. до 21 год. 56 хв., саме через дорожньо-транспортну пригоду, спричинену відповідачем, що підтверджується даними акту від 31.03.2016 року «про перерви в русі трамваїв». Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в силу ст.22 ЦК України, є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Встановлено, що у зв'язку з простоєм трамвайних вагонів від тимчасового перешкоджання (закриття) руху на маршруті №№ 8, 22, 29 позивачу були завдані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу. Згідно наданого розрахунку збитків під час затримки руху на маршрутах №№ 8, 22, 29, зробленого згідно Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів», розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 4 140,04 грн. Доказів, які мали б спростувати факт наявності вини та, як наслідок, завдання позивачу матеріальної шкоди, відповідачем в межах розгляду даної справи надано не було. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності щодо завданої позивачу матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди, яку він зазнав внаслідок неправомірних дій відповідача, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1 762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved