Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

ККП Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків за договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 вересня 2012 року між ККП Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про навчання останнього професії водія тролейбусу за рахунок позивача. Відповідно до першого розділу укладеного Договору позивач зобов'язується провести навчання відповідача професії водія тролейбусу на курсах підготування нових робітників, та після закінчення навчання надати роботу за спеціальністю водія тролейбусу ККП ДМР «Донелектроавтотранс». В свою чергу відповідач відповідно до другого розділу того ж договору зобов'язується відпрацювати після закінчення курсів водієм тролейбусу не менш трьох років, а в разі розірвання трудового договору з його ініціативи або з ініціативи адміністрації за порушення навчального процесу, а також дисципліни, - відшкодувати Позивачу фактичні витрати на навчання пропорційно відпрацьованому часу. 16 липня 2013р. відповідач був звільнений за власним бажанням, та відшкодувати фактичні витрати на навчання в добровільному порядку відмовився. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору та він зобов'язаний погасити борг. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору позивачу були спричинені матеріальні збитки, а саме: підприємством були невиправдано понесені витрати на навчання робітника, який не залишився працювати. Просили постановити судове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» 10944 грн. 60 коп. в рахунок погашення матеріальних збитків та судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп. В судовому засіданні представник позивача, який діяв за дорученням, в повному обсязі підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник-адвокат [PERSON] у судове засідання з'явилися, позовні вимоги не визнали та суду пояснили, що дійсно 25 вересня 2012 року між ККП Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» та відповідачем був укладений договір про навчання останнього професії водія тролейбусу за рахунок позивача. Згідно цього Договору позивач зобов'язався провести навчання відповідача професії водія тролейбусу на курсах підготування нових робітників, та після закінчення навчання надати роботу за спеціальністю водія тролейбусу ККП ДМР «Донелектроавтотранс». В свою чергу відповідач зобов'язався відпрацювати після закінчення курсів водієм тролейбусу не менш трьох років, а в разі розірвання трудового договору з його ініціативи або з ініціативи адміністрації за порушення навчального процесу, а також дисципліни,- відшкодувати позивачу фактичні витрати на навчання пропорційно відпрацьованому часу. 16 липня 2013р. він був звільнений з посади водія тролейбусу за власним бажанням. Позов не визнав, так як вважає, що розрахунки фактичних витрат на його навчання позивачем були проведені тільки приблизно і на таких розрахунках неможливе базування позовних вимог, тобто позивач не довів своїх позовних вимог, а тому в задоволенні позову просив відмовити. Свідок [PERSON] - економіст УКК ККП ДМР «Донелектороавтотранс» в судовому засіданні в повному обсязі підтвердила та детально аргументувала розрахунок вартості навчання відповідача [PERSON] в групі №5 «водій тролейбусу» з 25 вересня 2012р. по 21 березня 2013р. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ККП Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до договору. Ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в наслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, якщо інше не передбачено договором або законодавством. Як вбачається зі ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові збитки. В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу № 1283л від 06 серпня 2012 р. відповідача [PERSON] було прийнято на роботу з 09 серпня 2012р. в Тролейбусне депо № 1 кондуктором громадського транспорту, клас 3. Як вбачається з наказу № 1590л від 24 вересня 2012р., відповідача [PERSON] з 25 вересня 2012р. було переведено учнем підготовки водіїв тролейбусу в навчально - курсовий комбінат. 25 вересня 2012 року між ККП Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про навчання останнього професії водія тролейбусу за рахунок позивача. Відповідно до першого розділу укладеного Договору позивач зобов'язується провести навчання відповідача професії водія тролейбусу на курсах підготування нових робітників, та після закінчення навчання надати роботу за спеціальністю водія тролейбусу ККП ДМР «Донелектроавтотранс». В свою чергу відповідач [PERSON], відповідно до другого розділу того ж договору, зобов'язався відпрацювати після закінчення курсів водієм тролейбусу не менш трьох років, а в разі розірвання трудового договору з його ініціативи або з ініціативи адміністрації за порушення навчального процесу, а також дисципліни, - відшкодувати позивачу фактичні витрати на навчання пропорційно відпрацьованому часу. До вказаного договору було додано кошторис вартості навчання відповідача [PERSON] в групі №5 «водій тролейбусу» з 25 вересня 2012р. по 21 березня 2013р., з яким відповідач ознайомився при укладені договору та погодився з вказаним кошторисом, що підтверджується його власноручним підписом та рукописним текстом погодження. Вартість навчання відповідача з розбивкою за один календарний день протягом трьох років складає 11,1грн. З 29 березня 2013р., після закінчення навчання, відповідача [PERSON] було переведено на посаду водія тролейбусу. Як вбачається з наказу № 986л від 16 липня 2013р., відповідача [PERSON] з 16 липня 2013 р. було звільнено з посади водія тролейбусу за власним бажанням. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору позивачу були спричинені матеріальні збитки, а саме: ККП ДМР «Донелектроавтотранс» були невиправдано понесені витрати на навчання робітника - відповідача [PERSON], який не залишився працювати на підприємстві. З урахуванням пропорційно відпрацьованого часу на посаді водія тролейбусу відповідачу [PERSON] позивачем було нараховано суму відшкодування витрат на навчання відповідача професії водія тролейбусу, вказана сума складає 10944,60грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ККП Донецької міської ради «Донелектроавтотранс» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем витрати по відшкодуванню матеріальних збитків за договором від 25 вересня 2012 р. в сумі 10944,60грн. З огляду на наведене, доводи відповідача [PERSON], який стверджував у судовому засіданні, що розрахунки фактичних витрат на його навчання позивачем були проведені тільки приблизно і на таких розрахунках неможливе базування позовних вимог, тобто що позивач не довів своїх позовних вимог, суд визнає необґрунтованими і безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи, встановленим у судовому засіданні і не приймає їх у якості допустимого та достовірного доказу при обґрунтуванні судового рішення. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 229, 40 грн.

Outcome: approved