Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому за уточненими вимогами, просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 06.06.2015 року виконкомом Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №06 та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. 00 коп, на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову посилається на те, що 06.06.2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, в даному шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживаю разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя, відповідач не поважає її думки, не прислухається до її порад, живе своїм життям для свого задоволення. Крім того, відповідач легковажно відноситься до сім`ї, не має почуття відповідальності перед сім`єю. Зазначає, що між ними немає взаєморозуміння, втратили один до одного почуття любові, поваги. Понад рік часу проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що їх сім`я фактично розпалася, а шлюб існує лише формально. Вважає недоцільним надавати строк для примирення, оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Вимогу щодо стягнення аліментів позивач обгрунтовує, тим, що на даний час вона самостійно виконує обов`язки по вихованню та утриманню спільних дітей. Відповідач жодним чином не піклується про дітей, про їх здоров`я, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначає, що діти малолітні і потребують турботи батька. Відповідач є молодого віку, може працювати та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, інших неповнолітніх дітей немає. Враховуючи наведене, просить стягувати з відповідача аліменти\~у твердій грошовій\~сумі в\~розмірі \~по 3000,00\~грн.\~на кожну\~дитину,\~щомісячно,\~і до\~досягнення дітьми повноліття. Процесуальні дії по справі та позиція сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.06.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та 09.06.2021 року позивачем усунуто зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 20.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи. Позивач в судове засідання призначене на 26.08.2021 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, була повідомлена належним чином. При цьому, 26.08.2021 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, 26.08.2021 року через канцелярію суду [PERSON] подав заяву, у якій зазначив, що згідний на розірвання шлюбу, щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей не заперечує, при цьому, враховуючи його дохід зможе сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн. на обох дітей. Також у заяві просить про розгляд справи без його участі. Враховуючи подані зави, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, які подали заяви про розгляд за їх відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~оскільки розгляд\~справи здійснюється\~судом за\~відсутності учасників\~справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 06.06.2015 року у виконкомі Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 06 числа червня місяця 2015 року складено відповідний актовий запис №06. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 8). З копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 13 січня 2016 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 11 грудня 2017 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] та що його батьками записані батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 7). Також з матеріалів справи судом встановлено, що сторони проживають окремо. З копії довідки\~№1692\~від 08.06.2021\~виданої Середнянською\~селищною радою\~вбачається,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] \~разом з\~своєю дочкою [PERSON] та сином [PERSON] , без реєстрації проживають на території Середнянської селищної ради по [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно доданої відповідачем до своєї заяви довідки про доходи від 09.08.2021 №15, така видана [PERSON] про те, що він працює у ДУ Закарпатська УВП (№9), займає посаду мол. інст. 2 кат. та що його загальна сума доходу за період з квітня 2021 по липень 2021 без урахування аліментів становить 22 922 грн. 12 коп. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Щодо вимоги про розірвання шлюбу,слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги, що сторони більше року проживають окремо, припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, щодо примирення заперечує. Суд також приймає до уваги позицію відповідача викладену у поданій заяві, в якій погоджується на розірвання шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей слід зазначити наступне. Статтею 8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік»\~ визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Відповідно до ч.3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 184 Сімейного кодексу України,\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується і довідкою Середнянської селищної ради. Також, в матеріалах справи наявні відомості, про те що відповідач працює у ДУ Закарпатська УВП (№9) та його загальна сума доходу за чотири місяці 2021 року складає 22\~922,12 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує вік дітей, те, що діти проживають з матір`ю, також визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів в розмірі 4000 грн. на обох дітей, щомісячно, про що зазначено у поданій до суду заяві. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial