Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» на виконання своїх зобов`язань, надало послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , але власники житла неналежно виконували свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, у зв`язку з чим мають заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Позивач просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість за надані послуги за період з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2021 року у розмірі 24403,74 грн., інфляційні втрати 6053,38 грн., 3% річних 1894,21 грн., а всього - 32351,33 грн. та сплачений судовий збір 2270,00 грн. Стислий виклад заперечень відповідача [PERSON] 10.11.2021 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в позові, посилаючись на те, що їй та її сину [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить частка квартири за адресою: [ADDRESS] , по 71/200 частці кожному, оскільки ними було приватизовано 47,7 кв.м із загальної площі квартири - 67,3 кв.м. Згідно з технічним паспортом на житло, їм з сином належать дві кімнати - 4, 5, що складає 71/100 частки квартири. Наймачем кімнати [ADDRESS] , що становить 29/100 частки квартири, була [PERSON] ,яка померла понад 20 років тому. Особові рахунки для сплати комунальних послуг у них були окремі, вони добросовісно сплачують комунальні послуги за належну їм частку квартири, заборгованості не мають. Оплату за частку квартири [PERSON] ніхто не здійснює, оскільки квартирою ніхто не користується. Стверджують, що заборгованість, яка нарахована позивачем, утворилася саме за ту частку квартири, в якій мешкала померла, тобто по особовому рахунку, який було відкрито на її ім`я. Вважають, що вони не є належними відповідачами у справі, а тому у задоволенні позову просять відмовити. Процесуальні дії у справі. 31.05.2021 позовна заява надійшла до суду. 05.07.2021 та 15.07.2021 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. 15.07.2021\~позовна\~заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 06.10.2021 в зв`язку з закінченням з 24.09.2021 року повноважень судді Алексєєва О.В., проведено повторний автоматичний розподіл справи, справу прийнято до провадження судді Попова В.В. Розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 12.11.2021 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв та клопотань від позивача не надходило. 10.11.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, в задоволення якого судом було відмовлено ухвалою від 12.11.2021. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги мешканцям міста з постачання теплової енергії, в тому числі за адресою: [ADDRESS] . За розрахунком позивача сума заборгованості за період з 01.10.2013 по 01.05.2021 становить 24403,74 грн. Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 6053,38 грн. та 3% річних у розмірі 1894,21 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Наданими відповідачами доказами підтверджено, що 02.12.2003 [PERSON] було видано ордер на дві кімнати (№ 2 та № 3) в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , для її проживання з сином [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2007 № [NUMBER] , виданого органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства, відповідачами приватизовано 47,4 кв.м із загальної площі 67,3 кв.м, що становить 71/100 квартири (по 71/200 частки кожним). Належність кожному з відповідачів по 71/200 частки квартири підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 05.11.2007 та Інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.05.2021, яка була додана до позовної заяви позивачем. Відповідно до технічного паспорту на квартиру, [PERSON] займає кімнати № 4,5 житловою площею 35,1 кв.м, загальною площею 47,7 кв.м, що складає 71/100 частки квартири, [PERSON] займає кімнату № 3 житловою площею 14,4 кв.м, загальною площею 19,6 кв.м, що складає 29/100 частки квартири. Згідно з детальною випискою з особового рахунку заборгованість з оплати теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , з опалювальною площею 47,0 кв.м., відсутня. При цьому, до позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості, в якому зазначена адреса: [ADDRESS] , і площа 20,3 кв.м. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем після отримання відзиву відповідачів на позов уточненого позову суду не було надано, відповідачів на належного не замінено. Водночас, згідно з інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачам належить на праві спільної часткової власності по 71/200 частки трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , інформація про те, кому належить інша частина квартири, і чи є інші особи, які мають в ній зареєстроване місце проживання, відсутня. Відповідачем [PERSON] підтверджено отримання нею 02.12.2003 ордеру на дві кімнати вказаної трикімнатної квартири для проживання з сином - [PERSON] . Згідно з наданою нею копією свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2007, відповідачами приватизовано 71/100 квартири за вказаною адресою: по 71/200 частки кожним. В свідоцтві зазначено, що загальна площа приватизованої частки складає 47,4 кв.м із загальної площі 67,3 кв.м. Належність відповідачам по 71/200 частці квартири підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності КП ДОР «Криворізьке БТІ». Позивачі надали докази, що на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок у вказаній квартирі [ADDRESS] , в якому зазначено, що опалювальна площа становить 47,00 м.кв., з детальної виписки по якому видно, що відповідачі щомісяця здійснюють оплату комунальних послуг, і заборгованості станом на листопад 2021 року не мають, а мають переплату у розмірі 2490,59 грн. Тобто відповідачами спростовано\~наявність у\~них заборгованості\~з оплати\~теплопостачання,\~і навпаки\~доведено належними доказами наявність заборгованості на іншу частку квартири, ніж та, що належить їм на праві приватної власності. Позивачем іншого не доведено, відповідь на відзив не надана, обставини, зазначені відповідачами у відзиві, не спростовані. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тобто, позивач належними і допустимими доказами повинен довести наявність заборгованості, її розмір, та те, що вона підлягає стягненню саме з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Отже, оскільки позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачами покладених на них законом обов`язків з утримання житла, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Крім того, суд вважає, що визначення\~відповідачів,\~предмета та\~підстав спору\~є правом\~позивача.\~Разом із\~тим,\~установлення належності\~відповідачів й\~обґрунтованості позову\~є обов`язком\~суду,\~який виконується\~під час\~розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутності визначенні процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий\~висновок викладено\~у постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, який згідно з положеннями ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватись судами до відповідних спірних правовідносин. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в задоволенні позову покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed