Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 21.02.2020 [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що 21 липня 2017 складено актовий запис №1271 та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з березня 2019 року сторони проживають окремо, мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю, на сімейні відносини та обов`язки з ведення господарства, піклування про сім`ю, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, дітей від шлюбу не мають а тому позивач просив розірвати шлюб з [PERSON] ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 04.03.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/1539/20, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.10,11). 2.2. 02.06.2020 відповідач [PERSON] через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що протягом 2018 року сімейне життя між сторонами погіршувалось, що призвело до фактичного припинення у 2019 році шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Позивач нехтував сімейними цінностями, господарство вів окремо та не здійснював витрат в інтересах сім`ї. Між сторонами немає відносин, притаманних подружжю, побудованих на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільних дітей не мають. Просила шлюб розірвати, судові витрати розділити між сторонами порівно. 2.3. 17.06.2020 позивач [PERSON] через канцелярію суду подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що з відповідачем має різні життєві цінності. З березня 2019 року проживають окремо, тому переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. 2.4. В судовому засіданні 17.06.2020 позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. 2.5. Відповідач в судовому засіданні 17.06.20.20 не погодилась з обставинами викладеними позивачем в позовній заяві, однак проти розірвання шлюбу не заперечувала, судові витрати просила розділити між сторонами порівно. 2.6. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позову. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. З 21 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що 21 липня 2017 складено актовий запис №1271, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). 3.2. Згідно довідок про доходи, наданих позивачем до відповіді на відзив, виданих 03.12.2020 ТОВ «Малікс - Мед», позивач займає посаду начальника комерційного відділу, загальна сума його доходу за період з 01.06.2018 по 01.11.2018 без урахування аліментів становить 28 855 грн.07 коп.; за період з 01.12.2018 по 01.05.2020 без урахування аліментів становить 57 416 грн.41 коп.; за період з 01.06.2019 по 01.11.2019 без урахування аліментів становить 81 433 грн.73 коп. ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 4.2. Згідно з частиною п`ятою статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. 4.3. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. 4.4. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. 4.5. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). 4.6. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (частина другої статті 115 Сімейного кодексу України). V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення шлюбних відносин. 5.2. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] бажає розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , проти чого остання не заперечує. 5.3. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, які бажають його розірвати, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. За приписами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. Згідно частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 6.3. Відповідно до квитанції № 1982 від 19.02.2020 позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 840 грн. 80 коп. 6.4. Враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми сплаченого судового збору за подачу позову, тобто 420 грн. 40 коп. 6.5. Крім того, враховуючи задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, решта 50% судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved