Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] звернулась до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу, у примусовому порядку без його згоди. В обґрунтування вимог лікар-психіатр посилається на те, що 04 лютого 2019 року [PERSON] поступив в Тернопільську обласну клінічну комунальну психоневрологічну лікарню в супроводі матері, за направленням амбулаторно-поліклінічного відділення, у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість задовольнити основні життєві потреби та суттєву шкоду його здоровю. Після огляду лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність його госпіталізації для обстеження та лікування у звязку з наявність у нього тяжкого психічного розладу та погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Вказані обставини також підтвердженні висновком комісії лікарів-психіатрів. Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву. У судовому засіданні лікар психіатр, який одночасно є і представником Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні - заяву підтримала, з підстав викладених у ній. Вказала, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, діагноз помірна розумова відсталість з епісиндромом. 04 лютого 2019 року [PERSON] поступив в медичний заклад вперше у цьому році у супроводі матері. На даний час, у звязку з погіршенням психічного стану потребує госпіталізації до психіатричного закладу з метою лікування. Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] Мати [PERSON] [PERSON] вказала, що син страждає на тяжкий психічний розлад і на даний час потребує госпіталізації до психоневрологічної лікарні для обстеження та лікування. У судове засідання був доставлений [PERSON], який не заперечив щодо його госпіталізації, з метою лікування. Представник управління соціальної політики [PERSON] не заперечив щодо задоволення заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] 04 лютого 2019 року поступив в Тернопільську клінічну комунальну психіатричну лікарню у супроводі матері. Після огляду [PERSON], лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність його госпіталізації для обстеження та лікування у звязку з наявність у нього тяжкого психічного розладу, погіршення психічного стану, що обумовлює його безпорадність і неможливість задовольнити основні життєві потреби. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого за №4542 вбачаться, що [PERSON] хворіє, діагноз помірна розумова відсталість з епісиндромом, загальним недорозвитком мови ІІ рівня, дизартрією. З 4-ох річного віку [PERSON] признаний інвалідом дитинства. Навчався в Мельниці-Подільському дитячому будинку-інтернаті. На даний час (з 2013 року) проживає з матірю, батько помер у серпні 2018 року. Вдома буває дратівливим, може втікати з дому, самостійно себе не обслуговує, буває неохайним з калом та сечею, потребує постійної опіки та нагляду. До трудпроцесів не здатний. Дане поступлення повязане з погіршенням стану, не спить вночі, став дратівливий, неохайний, конфліктний. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 04 лютого 2019 року встановлено, що [PERSON], [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад, діагноз помірна розумова відсталість з епісиндромом. Після огляду [PERSON], комісія лікарів прийшла до висновку, що останній потребує стаціонарного обстеження і лікування, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад, що обумовлює його безпорадність і неможливість задовольнити основні життєві потреби та суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] не заперечив щодо його госпіталізації, з метою лікування та обстеження. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що заяву лікаря-психіатра слід задовольнити. Згідно з вимогами ст.\~340\~ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд. Відповідно до вимог ст. 14 цього ж Закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. Згідно з вимогами ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад, діагноз: помірна розумова відсталість з епісиндромом. При огляді [PERSON] 04 лютого 2019 року встановлено, що у нього погіршився психічний стан. Комісія дійшла висновку про необхідність госпіталізації [PERSON], оскільки останній страждає на психічний розлад, що обумовлює його безпорадність і неможливість задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку є доцільною, тому заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved