Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії № В43/028/18/56/20СЗ від 16.06.2018 року в сумі 8554, 17 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.06.2018 року з відповідачем було укладено кредитний договір кредитної лінії № В43/028/18/56/20СЗ та додатковий договір про транш №1, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 25000, 00 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №1 25000, 00 грн. Також зазначає, що було погоджено і графік платежів по кредиту та процентах. Покликається і на ту обставину, що відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу в національній валюті, після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. За покликанням позивача, ним виконано умови кредитного договору та перераховано кошти в сумі 25000, 00 грн. згідно заяви відповідача на цільовий внесок в додатковий капітал. Крім цього вказує, що на підставі заяви відповідача від 16.06.2018 року останній повернуто цільовий внесок в додатковий капітал, який вона отримала, що підтверджується відповідним касовим ордером. Після чого, 28.05.2018 року з відповідачем було укладено додатковий договір про транш № 2 до кредитного договору кредитної лінії № В43/028/18/56/20СЗ, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 5350, 00 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №2 14364, 90 грн. Також зазначає, що було погоджено і графік платежів по кредиту та процентах. На підставі заяви відповідача від 28.05.2020 року останній повернуто цільовий внесок в додатковий капітал у розмірі 5350,00 грн., який вона отримала, що підтверджується відповідним касовим ордером. Позивач також акцентує увагу, на п. 3.2, 3.3, 3.4 та 3.7 кредитного договору, які визначають умови нарахування процентів, їх ставку та право її змінювати. На думку позивача, відповідач порушив п. 3 умов кредитного договору, а саме зобов`язання щодо проведення сплати нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами не меншими ніж вказані в графіку платежів, що спричинило затримку повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Також позивач просить вирішити питання про стягнення з відповідача [PERSON] понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2700,00 грн. В обґрунтування зазначає, що 21.07.2021 року між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» в особі голови правління Мурого Володимира Миколайовича (клієнт) і адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем (адвокат) був укладений Договір б/н про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір), за умовами якого клієнт доручив та взяв на себе зобов`язання оплатити надання правової допомоги, фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору, а адвокат зобов`язується надавати клієнту правову (правничу) допомогу на умовах і в порядку, що визначені цим договором. Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, цього Договору передбачено, що за надання послуг адвокат отримує гонорар. Сторони погодили, що одна година роботи адвоката коштує 600,00 грн. Факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг. 07.09.2021 року сторони склали акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року, згідно якого на підставі Договору виконавцем були надані послуги з надання професійної правничої допомоги у справі на загальну суму 2700,00 гривень. Послуги за Договором надано виконавцем повному обсязі. Враховуючи викладене позивач вказав на наявність підстав для стягнення в судовому порядку з відповідача 4705, 78 грн. несплаченої заборгованості по тілу кредиту, 3111, 41 грн. заборгованості по сплаті процентів за період з 10.12.2020 року по 03.09.2021 року, 491,93 грн. інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 18.08.2020 року по 31.07.2021 року, 147,36 грн. заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 18.08.2020 року по 03.09.2021року та 97,69 грн. заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 18.08.2020 року по 03.09.2021року, всього 8554, 17 грн. Також, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2700,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, відзиву та клопотань про відкладення судового розгляду не подавав. У відповідності до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2018 року між кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії № В43/028/18/56/20СЗ, згідно умов якого кредитодавець позивач зобов`язується надати позичальнику відповідачу кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом (загальним розміром) в сумі 25000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Як визначає п. 3.1 договору кредит мав надаватися відповідачу в національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок в додатковий капітал за його заявою. Крім цього 16.06.2018 року було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії № В43/028/18/56/20СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 25000, 00 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №1 складає 25000, 00 грн. та погоджено відповідний графік платежів. Надання відповідачу чергового траншу в сумі 25000, 00 грн. за кредитним договором № В43/028/18/56/20СЗ від 16.06.2018 року в межах ліміту підтверджується заявою [PERSON] від 16.06.2018 року. Як встановлено судом, на підставі заяви відповідача від 16.06.2018 року суму коштів у розмірі 25000, 00 грн. за кредитним договором № В43/028/18/56/20СЗ від 16.06.2018 року зараховано на цільовий внесок в додатковий капітал. У подальшому на підставі заяви відповідача від 16.06.2018 року їй повернуто цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 25000, 00 грн., що підтверджуються копією видаткового касового ордера від 16.06.2018 року. Крім цього 28.05.2020 року було укладено додатковий договір про транш №2 до кредитного договору кредитної лінії № В43/028/18/56/20СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 5350, 00 грн., за наслідками видачі якого сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №2 складає 14364, 90 грн. та погоджено відповідний графік платежів. Надання відповідачу чергового траншу в сумі 5350, 00 грн. за кредитним договором № В43/028/18/56/20СЗ від 16.06.2018 року в межах ліміту підтверджується заявою [PERSON] від 28.05.2020 року. Як встановлено судом, на підставі заяви відповідача від 28.05.2020 року суму коштів у розмірі 5350, 00 грн. за кредитним договором № В43/028/18/56/20СЗ від 16.06.2018 року зараховано на цільовий внесок в додатковий капітал. У подальшому на підставі заяви відповідача від 28.05.2020 року їй повернуто цільовий внесок в додатковий капітал в сумі 5350, 00 грн., що підтверджуються копією видаткового касового ордера від 28.05.2020 року. Суд констатує, що умовами договору, передбаченими у п. 3.2 визначено, що нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Пункт 3.3 кредитного договору встановлює змінюваний тип процентної ставки та в разі дотримання позичальником графіку платежів становить 78 процентів річних. Натомість п. 3.4 договору визначає право позивача збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на 3 місяці. У відповідності до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язаний проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 10-го числа вказаного в додатковому договорі про транш. Як визначає п. 3.7 кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, натомість відповідач зобов`язання виконує неналежним чином у зв`язку з чим станом 03.09.2021 року виникла заборгованість в загальному розмірі 8554, 17 гривень. Згідно розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору кредитної лінії В43/028/18/56/20СЗ від 16.06.2018 року вбачається, що [PERSON] допустила заборгованість перед позивачем, яка станом на 03.09.2021 року складає: 4705, 78 грн. несплаченої заборгованості по тілу кредиту, 3111, 41 грн. заборгованості по сплаті процентів за період з 10.12.2020 року по 03.09.2021 року, 491,93 грн. інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 18.08.2020 року по 31.07.2021 року, 147,36 грн. заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 18.08.2020 року по 03.09.2021року та 97,69 грн. заборгованості по сплаті трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 18.08.2020 року по 03.09.2021року, всього 8554, 17 грн. Суд враховує, що позивачем було направлено боржнику-відповідачу повідомлення (вимогу) №1654/21 від 30.07.2021 року щодо порушення останньої зобов`язання по виконанню умов кредитного договору № В43/028/18/56/20СЗ від 16.06.2018 року та необхідність здійснення відповідних проплат простроченої заборгованості, однак така вимога не була виконана. Також судом встановлено, що 21.07.2021 року між кредитною спілкою\~«Центр фінансових послуг» в особі голови правління Мурого Володимира Миколайовича (клієнт) і адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем (адвокат) був укладений Договір б/н про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір), за умовами якого клієнт доручив та взяв на себе зобов`язання оплатити надання правової допомоги, фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору, а адвокат зобов`язується надавати клієнту правову (правничу) допомогу на умовах і в порядку, що визначені цим договором. Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, цього Договору передбачено, що за надання послуг адвокат отримує гонорар. Сторони погодили, що одна година роботи адвоката коштує 600,00 грн. Факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг. 07.09.2021 року сторони склали акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2021 року, згідно якого на підставі Договору виконавцем були надані послуги з надання професійної правничої допомоги у справі на загальну суму 2700,00 гривень. Послуги за Договором надано виконавцем повному обсязі. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.\~\~ Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі. Статтею 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом та договором, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним документально підтверджені судові витрати у сумі 2270, 00 грн.

Outcome: approved