Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Кредитна спілка «САМОПОМІЧ» звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] грошових коштів - заборгованості зі сплати процентів за Договором про іпотечний кредит, яка станом на 08.07.2013 року складає 745922 гривні 91 коп., а також судових витрат станом на дату постановлення рішення за позовом. В обґрунтування позову в позовній заяві та подальших поясненнях позивач вказав, що 12 липня 2007 року між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (у подальшому померла) укладено Договір про іпотечний кредит №158-7 про надання кредиту у формі кредитної лінії, за яким останні отримали кредит у розмірі та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідачі зобов'язалися до 12 липня 2008 року повернути кредит і щомісячно сплачувати проценти за ставкою 2,7 відсотків на місяць, що розраховується поденно від наданої суми кредиту. У разі прострочки сплати процентів на строк більше п'яти днів, відповідачі зобов'язані до повного погашення заборгованості зі сплати процентів сплачувати проценти за подвоєною ставкою, що розраховується поденно від суми наданого кредиту та заборгованості зі сплати процентів.В забезпечення зобов'язань за цим договором між вказаними сторонами 16 липня 2007 року було укладено Іпотечний договір, за яким позивачу було передано в іпотеку нерухоме майно відповідачів - квартира. У зв'язку з невиконанням умов Договору про іпотечний кредит (неповерненням кредиту та несплатою процентів) у березні 2010 року позивач звернувся в Московський районний суд м. Харкова з позовом про стягнення з відповідачів шляхом звернення на предмет іпотеки кредитних коштів, процентів та судових витрат, та звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 07.12.2011 року позовні вимоги було задоволено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 07.11.2012 р. заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 07.12. 2011 року змінено, в рахунок погашення заборгованості за Договором про іпотечний кредит №158-7 від 12 липня 2007 року з відповідачів солідарно на користь Кредитної спілки «Самопоміч» стягнено суму кредиту в розмірі 82 807 грн. 41 коп., суму процентів в розмірі 161 840 грн. 10 коп. станом на 05.11.2010 року. Вказані рішення набрали законної сили, але відповідачами досі не виконані: стягнена судом заборгованість по кредиту не повернена; стягнена заборгованість по процентам сплачена лише в загальній сумі 8180 грн. Добровільно борг не сплачено. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки ВДВС не здійснено внаслідок дій відповідачів, що утруднюють стягнення (реєстрацію неповнолітніх осіб). Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Крім того, згідно до п.8 зазначеного Договору про іпотечний кредит №158-7 від 12 липня 2007 року, договір діє до повного припинення зобов'язань сторін. Через невиконання відповідачами своїх зобовязань позивач згідно до умов договору продовжує подальше нарахування процентів на неповернену суму кредиту та подав позов у даному провадженні про стягнення з відповідачів нарахованих відсотків по Договору про іпотечний кредит №158-7 від 12 липня 2007 року в розмірі 745 922 грн.91 коп. та судових витрат. Сума відсотків згідно розрахунку нарахована за період після 05.11.2010 року (дати, по яку проценти було вже стягнено судом раніше), а саме: з 06.11.2010 року по 08.07.2013 року. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності, не з'явилась, до його початку звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщені своєчасно та належним чином. Клопотання представника відповідача - [PERSON] про відкладення розгляду справи, яке надійшло до суду 01.12.2016 року об 11-40 годині, суд до уваги не приймає, оскільки наявна в матеріалах справи копія нотаріально посвідченої довіреності (а.с. 31) свідчить про сплив строку дії вказаної довіреності ще 08.12.2015 року. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 липня 2007 року позивач уклав з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (25.02.2008 року померла, спадкоємці не виявлені) Договір про іпотечний кредит №158-7 про надання кредиту у формі кредитної лінії, за яким останні отримали кредит у розмірі та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідачі зобов'язалися до 12 липня 2008 року повернути кредит і щомісячно сплачувати проценти за ставкою 2,7 відсотків на місяць, що розраховується поденно від наданої суми кредиту. У разі прострочки сплати процентів на строк більше п'яти днів, відповідачі зобов'язані до повного погашення заборгованості зі сплати процентів сплачувати проценти за подвоєною ставкою, що розраховується поденно від суми наданого кредиту та заборгованості зі сплати процентів. В забезпечення зобов'язань за цим договором між вказаними сторонами 16 липня 2007 року було укладено Іпотечний договір, за яким позивачу було передано в іпотеку нерухоме майно відповідачів трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням умов Договору про іпотечний кредит (неповерненням кредиту та несплатою процентів) у березні 2010 року позивач звернувся в Московський районний суд м. Харкова з позовом про стягнення з відповідачів шляхом звернення на предмет іпотеки кредитних коштів, процентів станом на 05.11.2010 р. та судових витрат. Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 07.12.2011 року позовні вимоги задоволені. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.11.2012 р. заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2011 року змінено, в рахунок погашення заборгованості за Договором про іпотечний кредит №158-7 від 12 липня 2007 року з відповідачів солідарно на користь Кредитної спілки «Самопоміч» стягнено суму кредиту в розмірі 82 807 грн. 41 коп., суму процентів в розмірі 161 840 грн. 10 коп. станом на 05.11.2010 року, 1 700 грн. державного мита, 120 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи, а всього 246 467 грн. 51 коп. та звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16.07.2007 року (трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]). Апеляційний суд встановив, що «всі розрахунки які проведені в операціях по кредитах нерозривно пов'язані з умовами договору і повністю відповідають його умовам. Крім того, в умовах договору про іпотечний кредит відсутні будь-які штрафи, а також відсутня штрафна відсоткова ставка. У пункті 4 договору про іпотечний кредит йдеться про правові наслідки порушення зобов'язання, а саме зміну умов договору, що цілком відповідає п.2 ч.1 ст. 611 ЦК України, згідно якої: «У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди»; «станом на 05.11.2010 року заборгованість по кредиту складає 82 807 грн. 41 коп. і заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 161 840 грн. 10 коп., а всього 244 647 грн.51 коп.». Вказані рішення судів набрали законної сили, але відповідачами досі не виконані: кредит в розмірі 82 807 грн. 41 коп. не повернено; проценти, стягнуті судом в розмірі станом на 05.11.2010 р., сплачені лише частково - в розмірі 8180 грн. Таким чином судом встановлено, що відповідачі порушили умови договору, досі фактично користуються кредитом, неповернена сума якого складає 82807 грн.41 коп., і тому позивач правомірно продовжує нарахування процентів на цю суму за користування кредитними коштами. Підставою для нарахування відсотків є, зокрема, ст.599, 1048, 1054 Цивільного кодексу України та пункти 3, 4, 8 Договору про іпотечний кредит. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Крім того згідно п.8 зазначеного Договору договір діє до повного припинення зобов'язань сторін. Згідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підтверджені належними доказами, в тому числі первинними документами щодо надання та сплати кредиту (зокрема, договором про іпотечний кредит, касовими ордерами, заявою про надання кредиту, заявами-анкетами, рішенням кредитного комітету), судовими рішеннями, розрахунком позовних вимог. Оскільки раніше судовими рішеннями, що набрали законної сили, з відповідачів вже стягнуто, зокрема, заборгованість по відсоткам (процентам) в розмірі 161 840 грн. 10 коп. станом на 05.11.2010 року, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги і стягнути проценти, починаючи з дня, наступного за цією датою, а саме: з 06.11.2010 року по 08.07.2013 року. Крім того, суд згідно ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved