Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

із позовною заявою про захист честі, гідності та відшкодування моральної (немайнової) шкоди у суд звернулася [PERSON] до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» м. Києва, [PERSON] і Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа» м. Києва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року в газеті «Сегодня» номер [NUMBER] надрукована стаття «[INFO]». У статті [PERSON] зазначає: «А в мае этого года у меня произошел конфликт с депутатом Козелецкой райадминистрации [PERSON]. По договору, мы с четырьма предпринимателями обрабатывали земли ее фирмы, засеяли ячменем и гречкой. Но, из положенных только мне 62 тыс. 400 грн. она заплатила 30 тыс. 50 грн., а остальное осталась должна. Всего пятерым предпринимателям она должна 200 тыс. грн. Позже рассказала, почему не будет платить. Сказала, что ее не устроило, как моя сеялка посеяла зерно, другому сказала, что не понравилось, как тот обработал землю, а третьему - что после его опрыскивания по полю полез сорняк. Я считаю, что это «кидок». Після цього [INFO] року на телеканалі «Інтер» в програмі «Подробности» показаний сюжет під назвою «[INFO]». Даний сюжет також розміщений в мережі Інтернет на офіційному сайті телеканалу «Інтер» ([INFO]). З початку сюжету ведуча вказує «Выгодный бизнес благодаря фото. Козыряя снимком с политиком, можно добиться многого. Например, выбить дешевую аренду земли. Как это сделал фермер в Черниговской области. Детальнее о дружбе, бизнесе и кадрах - [PERSON]». Далі зазначає журналіст [PERSON] за кадром «В Козелецком районе Черниговской области она и царь и Бог - рассказывает в прошлом сельский голова [PERSON]. Депутат райсовета [PERSON] арендовала землю по выгодной цене, вдвое ниже, чем другие фермеры, и наладила отношения с местной властью. Благодаря фото-коллажу с известными политиками». Продовжує [PERSON] «Вона їздить і показує, ну спор тепер великий через ці землі. Ну, вона показує, людям цю фотографію». Далі журналіст [PERSON] за кадром «[PERSON] не верит, что фото настоящее. Лично ему депутат не выплатила 32 тысячи гривен. Общая задолженность перед фермерами, которые обрабатывали земли депутата, - более двухсот тысяч». Журналіст [PERSON] в кадрі «Платить фермерам депутат райсовета не хочет. Мол, свою роботу выполнили плохо. Предложила предпринимателям обратиться в суд, но предупредила - Фемида все равно будет на ее стороне. Почему? [PERSON] не поленилась объяснить.» Продовжує фермер [PERSON] «Здесь у меня все схвачено, и вы как бы здесь ничего не добьетесь. Конкретно мне она сказала, что вхожа в кабинет губернатора Черниговской области». Вважає, що інформація опублікована в газеті «Сегодня» і на телеканалі «Інтер» не відповідає дійсності, перекручені повністю обставини, відносини та осіб, а саме між юридичними особами ТОВ «ВАРТ І КО» (засновником та директором є [PERSON].) та ПП «Прометей-2000» (директор [PERSON].) підписано договір про надання послуг. Послуги надані не якісно, про що повідомлено ПП «Прометей-2000» та оплачені в сумі, яка відповідала якості наданих послуг. Після часткової оплати, листування припинилося, але з'явився [PERSON], який посилаючись на вище зазначені обставини, вказує, що депутат Козелецької районної ради Чернігівської області [PERSON] йому щось заборгувала. Діями відповідачів на всю країну розповсюджені неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, але при цьому характеризують її, як нечесного підприємця і непорядну людину, чим завдана невиправдана та неоціненна шкода її честі, гідності. Хоча, між тим, вона здійснює підприємницьку діяльність в Козелецькому районі Чернігівської області і, як підприємець, нічим себе не скомпрометувала. Навпаки, сприяє відродженню і розвитку занедбаного сільського господарства в районі та створює нові робочі місця для його мешканців. Як депутат Козелецької районної ради, має неабиякий авторитет серед населення району, і цей авторитет заслужила конкретними справами. Своїми діями відповідач спричинив їй значну моральну шкоду. Внаслідок розповсюдження відповідачем неправдивої інформації втратила спокій, відчувала моральні страждання і нервовий стрес, змушена була пояснювати і спростовувати брехню перед близькими людьми, співробітниками, знайомими, діловими партнерами і депутатами Козелецької районної ради. Позовні вимоги такі: визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, інформацію [PERSON] щодо наявності у [PERSON] фотографії з відомим політиком, і що завдяки цій фотографії [PERSON] орендувала землю за ціною меншою, ніж інші, повідомлену телеканалом «Інтер» в програмі «Подробности» від [INFO] року в сюжеті під назвою «[INFO]» і розміщену в мережі Інтернет на офіційному сайті телеканалу «Інтер» [INFO] зобов'язати ПАТ «Телеканал «Інтер» спростувати інформацію щодо наявності у [PERSON] фотографії з відомим політиком, і що завдяки цій фотографії [PERSON] орендувала землю за ціною меншою, ніж інші, повідомлену телеканалом «Інтер» в програмі «Подробности» від [INFO] року в сюжеті під назвою «[INFO]» і розміщену в мережі Інтернет на офіційному сайті телеканалу «Інтер» [INFO] шляхом оприлюднення спростування цієї інформації у спосіб, найбільш близький до способу її поширення; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 500 гривень; визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, інформацію повідомлену [PERSON] і опубліковану в газеті «Сегодня» (Київський випуск) від [INFO] року номер [NUMBER] в статті «[INFO]», а саме, що депутат Козелецької районної ради [PERSON] заборгувала [PERSON] грошові кошти; визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, інформацію [PERSON] щодо заборгованості [PERSON] перед [PERSON] та знайомством [PERSON] з «губернатором» Чернігівської області, повідомлену телеканалом «Інтер» в програмі «Подробности» від [INFO] року в сюжеті під назвою «[INFO]» і розміщену в мережі Інтернет на офіційному сайті телеканалу «Інтер» [INFO] зобов'язати ПАТ «Телеканал «Інтер» спростувати інформацію щодо заборгованості [PERSON] перед [PERSON] та знайомством [PERSON] з «губернатором» Чернігівської області, повідомлену телеканалом «Інтер» в програмі «Подробности» від [INFO] року в сюжеті під назвою «[INFO]» і розміщену в мережі Інтернет на офіційному сайті телеканалу «Інтер» [INFO] шляхом оприлюднення офіційного вибачення за поширення такої інформації у спосіб, найбільш близький до способу її поширення; стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 500 гривень. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON], представники відповідачів [PERSON] і [PERSON], відповідач [PERSON] не визнали позовні вимоги. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням та злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є також честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має також право на повагу до гідності та честі. Відповідно до ч.ч. 1 і 3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема, вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст. 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Крім того, згідно роз'яснення п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. У п. 18 вказаної постанови роз'яснено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Європейську конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права. У ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів,одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Відповідно до вказаної Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У ст.ст. 3, 4 і 6 вказаної вище Декларації зазначається, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості і погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], представників відповідачів [PERSON] і [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши надані докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» м. Києва, [PERSON] і Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа» м. Києва про захист честі, гідності та відшкодування моральної (немайнової) шкоди задоволенню не підлягає. За загальновизнаними філософськими визначеннями: честь - суспільна оцінка моральних і духовних якостей людини; гідність - самооцінка особою своїх моральних і соціальних якостей. [PERSON] є мірою гідності особи, а отже, ці категорії взаємопов'язані. Позивач [PERSON] є депутатом Козелецької районної ради Чернігівської області, тобто є публічною особою, і безумовно відіграє певну роль у суспільному житті Козелецького району Чернігівської області, а тому межа допустимої критики щодо неї є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Висловлена [INFO] року відповідачем [PERSON] на телеканалі «Інтер» в програмі «Подробности» інформація не може розцінюватися як поширення недостовірних відомостей, які порочать честь і гідність позивача [PERSON] та завдає їй моральної (немайнової) шкоди. Навпаки, такі відомості хоча і можуть викликати певне відчуття образи у позивача [PERSON], проте поширена відповідачем [PERSON] інформація є оціночним судженням, а висловлені ним слова не є брутальними або непристойними, та не є такими, що принижують честь і гідність позивача [PERSON] За таких обставин позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, інформації, висловленої відповідачем [PERSON], не підлягають задоволенню. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Тому, у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» спростувати інформацію щодо наявності у неї фотографії з відомим політиком, і що завдяки цій фотографії вона орендувала землю за ціною, меншою, ніж інші, необхідно відмовити. Позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування відповідачем [PERSON] моральної (немайнової) шкоди є похідними від позовних вимог про спростування недостовірної інформації, і також не підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] подав заяву про застосування строку позовної давності за позовними вимогами позивача [PERSON] до нього. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У вересні 2013 року позивач [PERSON] дізналася про можливе порушення цивільного права та інтересу і 30 вересня 2013 року звернулася у Козелецький районний суд Чернігівської області із позовом до [PERSON], третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (цивільна справа № 734/3115/13-ц). Крім того, у лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася у Подільський районний суд м. Києва із позовом про захист честі, гідності та відшкодування моральної (немайнової) шкоди до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Сьогодні Мультимедіа» м. Києва і Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» м. Києва. У вказаній позовній заяві позивач [PERSON] зазначає, що після виходу в ефір згаданого телесюжету, внаслідок нервового стресу змушена була звернутися до лікаря (мова йде про телесюжет, що демонструвався [INFO] року на телеканалі «Інтер» у програмі «Подробности»). За ухвалою від 9 жовтня 2014 року Подільського районного суду м. Києва на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України вказаний позов залишений без розгляду. Заява відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності є обґрунтованою. Пред'явлені 21 жовтня 2014 року позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, інформацію повідомлену [PERSON] і опубліковану в газеті «Сегодня» (Київський випуск) від [INFO] року номер [NUMBER] в статті «[INFO]», а саме, що депутат Козелецької районної ради [PERSON] заборгувала [PERSON] грошові кошти; про визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, інформацію [PERSON] щодо заборгованості [PERSON] перед [PERSON] та знайомством [PERSON] з «губернатором» Чернігівської області, повідомлену телеканалом «Інтер» в програмі «Подробности» від [INFO] року в сюжеті під назвою «[INFO]» і розміщену в мережі Інтернет на офіційному сайті телеканалу «Інтер» ([INFO]), а також про зобов'язання ПАТ «Телеканал «Інтер» спростувати інформацію щодо заборгованості [PERSON] перед [PERSON] та знайомством [PERSON] із «губернатором» Чернігівської області, повідомлену телеканалом «Інтер» в програмі «Подробности» від [INFO] року в сюжеті під назвою «[INFO]» і розміщену в мережі Інтернет на офіційному сайті телеканалу «Інтер» [INFO] шляхом оприлюднення офіційного вибачення за поширення такої інформації у спосіб, найбільш близький до способу її поширення, не підлягають задоволенню у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем [PERSON] Позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування відповідачем [PERSON] моральної (немайнової) шкоди є похідними від позовних вимог про спростування недостовірної інформації, і також не підлягають задоволенню з підстави спливу позовної давності.

Outcome: dismissed