Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредитної лінії у сумі 3143.05 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.12.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №В17/092/18/189/04СЗ, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 6000.0 грн. Сторони визначили усі істотні умови вказаного договору, а також графік повернення платежів та процентів за користування кредитом. Того ж дня між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір про транш №1 до вказаного кредитного договору, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу транш у розмірі 6000 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору складає 6000 грн. Позивач свої зобов`язання за вказаними умовами договору виконав та надав відповідачу суму коштів, яка була обумовлена сторонами договору, однак відповідач в порушення умов договору належним чином свої зобов`язання не виконує, а тому станом на 23.05.2019 року у нього виникла заборгованість по сплаті кредиту у сумі 3112.05 грн., яка складається з наступного: 999.40 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту станом на 23.05.2019 року; 2112.65 грн. - заборгованість по сплаті процентів за період з 22.12.2018 року по 23.05.2019 року; окрім того позивач наполягає, що під час спроб досудового врегулювання спору, ним направлялися листи відповідачу з вимогою виконання останнім умов договору, вартість яких позивач визначає у розмірі 31.0 грн., витрати на оплату яких позивач просить стягнути із відповідача на свою користь. Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 20.12.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідачі відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотаннями про розгляд справи за участю сторін до суду не направили. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як вбачається з п. 1.1 вказаного вище кредитного договору від 21.12.2018 року кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом 6000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, та забезпеченості у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Із умов кредитного договору №В17/092/18/189/04СЗ від 21.12.2018 року вбачається, що сторони визначили усі істотні умови вказаного договору, зокрема порядок надання, погашення кредиту та нарахування і сплати відсотків за його користуванням, за змінюваною процентною ставкою, що передбачено п. 3.3 вказаного договору, строк дії вказаного договору та відповідальність сторін. Крім того, сторони даною угодою визначили графік погашення платежів та детальний розпис загальної вартості кредиту, що визначено в додатковому договір про транш №1 від 21.12.2018 року. Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач належним чином був ознайомлений із умовами отримання вказаного кредиту, порядком його користування та термінами сплати як тіла кредиту так і процентів за його користування, про що свідчить його підпис на вказаному вище договорі. Доказів зворотного матеріали справи не містять. Надання кредиту відповідачу стверджується відповідним платіжним дорученням за №18986 від 21.12.2018 року. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому у останнього виникла заборгованість по сплаті вказаної суми кредиту, що стверджується відповідним розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору зміст якого, а також скупну вартість кредиту, та умови кредитування достеменно знав. З огляду на те, що у відповідача існує заборгованість по поверненню кредиту та сплаті процентів, яка виникла із винних дій останнього можна дійти до висновку, що відповідач порушив умови останнього, тобто порушив свої зобов`язання. Нормами ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Отже відповідач істотно порушує умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Відповідно до п/п. 5 п. 2.4 вказаного кредитного договору позичальник зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені кредитодавцем у результаті неналежного виконання позичальником умов даного договору, в тому числі витрати пов`язані з листуванням, транспортуванням, зберіганням, оцінкою майна, на яке може бути звернено стягнення. На підтвердження понесених витрат позивач надав суду список згрупованих поштових повідомлень, з якого вбачається, що на адресу відповідача відправлялися поштові повідомлення про необхідність сплати заборгованості по кредитному договору. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та стверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Таким чином судом встановлено, що відповідач має перед позивачем заборгованість по кредитному договору у розмірі 3112.05 грн., яка складається з наступного: 999.40 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту станом на 23.05.2019 року; 2112.65 грн. - заборгованість по сплаті процентів за період з 22.12.2018 року по 23.05.2019 року; 31.00 грн. - витрачені кошти на листування. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням №19746 від 23.05.2019 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved