Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Комунальний заклад «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, посилаючись на наступне. Відповідачі мають спільну дитину - малолітню дочку [PERSON], [INFO]. 19.01.2015 року шлюб між відповідачами було розірвано. Родина зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але мати не мешкає за адресою тривалий час. До жовтня 2015 року малолітня [PERSON] навчалася в СШЗ № 6 м. Сєвєродонецька. За місцем навчання малолітня [PERSON] зарекомендувала себе як учениця з середнім рівнем навчальних досягнень. Дівчина відкрита, товариська, дисциплінована, пропусків уроків без поважної причини не мала. Протягом останніх двох років рівень навчання [PERSON] різко знизився, батьки почали ігнорувати батьківські збори та зневажливо ставитися до навчання дитини. Бесіди з батьками не давали позитивних результатів. Останнім часом [PERSON] мешкала разом з батьком, який тривалий час не приділяв вихованню дочки належної уваги. З [PERSON] проводилася консультативна, профілактична робота спеціалістами служби у справах дітей та шкільним психологом. Родина неодноразово відвідувалася вдома представниками Сєвєродонецької служби у справах дітей та педагогами навчального закладу, де навчалася дівчина. 02.02.2015 року родина [PERSON] була поставлена на внутрішньошкільний облік, як сім'я, що потрапила до складних життєвих обставин. У вересні 2015 року був виявлений факт жорстокого поводження з дитиною, про що адміністрація школи повідомила МВ УМВС, ЦСССДМ, УПтаСЗН та відділ освіти. Відповідно до висновку Луганської обласної дитячої лікарні [PERSON] була направлена до Новоайдарської обласної санаторної школи-інтернат смт. Новоайдар Луганської області. На даний час [PERSON] навчається у КЗ «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІII ступенів» у 9 класі на неповному державному забезпеченні. Зарахована до навчального закладу 06.10.2015 року. За час навчання у Новоайдарській обласній школі-інтернаті зарекомендувала себе як працелюбна та старанна учениця. Активно приймає участь у загальношкільних та районних заходах. За весь час перебування [PERSON] у закладі, батьки жодного разу не з'явилися у школі, не цікавилися успіхами у навчанні, станом здоров'я та не забирали на літні канікули 2016 року, дівчина гостювала у своєї рідної повнолітньої сестри [PERSON]. Адміністрація КЗ «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» відвідувала родину [PERSON] неодноразово вдома. Під час зустрічі [PERSON] категорично відмовилась від дочки [PERSON], пояснюючи це відсутністю будь-якого впливу на дівчину і неспроможністю її в подальшому виховувати. Батько протягом останнього часу намагався спілкуватися з дочкою. Під час останнього візиту, 03.04.2017 року, педагогів Новоайдарської обласної санаторної школи інтернат та спеціаліста служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, батько відмовився від виховання малолітньої дочки [PERSON]. Враховуючи вищевказане та той факт, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] самоухилилися від виконання батьківських обов'язків щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO], не усвідомлюють відповідальності за виховання своєї дитини, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов виховання на належному рівні, Комунальний заклад «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просила суд позов задовольнити. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що батьки з осені 2015 року не проживають разом з нею, не цікавляться її життям, навчанням, тощо. Вона не бажає проживати разом з батьками. Відповідачі в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову у зв'язку із тим, що вони вважають себе не здатними належним чином виховувати доньку. Представник третьої особи в судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно 03 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, [PERSON] та [PERSON] одружились 14 січня 1989 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 32. Прізвище дружини після одруження - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 760. При цьому, батьком дитини записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно із копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 лютого 2015 року, шлюб, зареєстрований 14 січня 1989 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис № 32 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), розірвано. Рішення суду набрало законної сили 03 березня 2015 року. Згідно із копією Акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 03 квітня 2017 року за адресою: [ADDRESS], за вказаною адресою створені задовільні санітарно-гігієнічні умови і наявне опалення, освітлення у кожній кімнаті, є засоби особистої гігієни, наявність посуду, мається постільна білизна. У дівчинки окрема кімната з власним ліжком, куточком для виконання домашніх завдань - письмовий стіл, книжки, іграшки. З довідки № 35, виданої Комунальним закладом «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» від 07 квітня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно навчається в 9 класі Комунального закладу «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» з 01 вересня 2016 року та знаходиться на не повному державному забезпеченні. Згідно із висновком органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради від 21.10.2015 року № 4554 вказаний орган опіки та піклування вважає, що відповідачів слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON]. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. З вищеописаних документальних доказів, пояснень представника позивача, пояснень дитини та пояснень відповідачів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову її виховання. Враховуючи думку дитини, а також те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно їх неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. При вирішенні питання про стягнення аліментів на дитину суд враховує, що дитина влаштована до Комунального закладу «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» та перебуває на не повному державному забезпеченні. Відповідно до ст. 245 Сімейного кодексу України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Згідно із ст. 66 Цивільного кодексу України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Згідно із ч. 2, 3 ст. 242 Цивільного кодексу України опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа. Отже, адміністрація Комунального закладу «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» здійснює функції опікуна (законного представника) щодо [PERSON], [INFO], у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь Комунального закладу «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], починаючи з 10 квітня 2017 року (дата подання позову про позбавлення батьківських прав) і до досягнення дитиною повноліття - [INFO]. Визначаючи розмір аліментів, який буде справедливим та достатнім для утримання дитини, суд враховує, що справедливим та достатнім для утримання дитини буде розмір аліментів 1/4 частки від всіх видів доходу кожного із відповідачів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір в загальній сумі 640 грн. 00 коп., тобто по 320 грн. 00 коп. з кожного відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми аліментних платежів кожного відповідача за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved