Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 17.09.2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 10.04. 2017 року змінено розмір аліментів, стягуваних з нього за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 вересня 2011 року та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття. З 2011 року позивач проживає однією сім`єю з [PERSON] , від спільного життя мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких позивач записаний батьком, у зв`язку з чим він має певні обов`язки по утриманню сім`ї та забезпеченню належного достатку для гармонійного розвитку дітей. Позивач вказує, що сплата аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) створює для нього матеріальні труднощі, оскільки він має ще двох дітей, а також дружин, з якою проживає в незареєстрованому шлюбі, яку він також утримує, а тому просить змінити розмір аліментів з ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) на 1/9 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Також позивач просить визначити, що виконавчий лист виданий на підставі заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04. 2017 року по справі №583/374/17 провадження №2/583/369/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку таким, що підлягає виконанню у повному обсязі до набрання законної сили рішенням по вказаній справі. Процесуальні дії та аргументи учасників справи. 19.09.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, справу визнано малозначною відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.19, ч.3 ст. 274 ЦПК України, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.24). Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.09. 2019 року виправлено описку в ухвалі Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.09. 2019 року про відкриття провадження. Відповідачці [PERSON] 24.09. 2019 року вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі з копією позову та доданих до нього документів, про що в справі мається письмове повідомлення (а.с.34), відзиву на позов нею не подано, поважності причин його не подачі відповідачкою суду не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 16.10. 2019 року представником позивача [PERSON] подано до суду копії довідки про працевлаштування позивача, довідки про його доходи та про склад сім`ї з клопотанням про приєднання до матеріалів справи, копія яких направлена відповідачці. Крім того, представником позивача подано клопотання про витребування з Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області розрахунку по заборгованості зі сплати аліментів, які сплачує позивач згідно заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04. 2017 року на утримання дочки [PERSON] , [INFO] із зазначенням щомісячного нарахування , сум та дат зарахування у відповідності з додатком №15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02. 04. 2012 року №512/5. Вирішуючи дані клопотання суд вважає, що клопотання в частині витребування з Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області розрахунку про наявність заборгованості по аліментам у позивача задоволенню не підлягає, так як представником позивача не надано належних, допустимих та переконливих доказів того, що витребування даної довідки сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Враховуючи, що клопотань та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. У відповідності зі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04. 2017 року змінено розмір аліментів стягуваних з [PERSON] за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.09. 2011 року та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, починаючи стягування з дня набрання рішенням законної сили та аліменти сплачувати матері дитини [PERSON] (а.с.13-14). [INFO] у позивача [PERSON] народилася дочка [PERSON] (а. с. 9), [INFO] народився син [PERSON] , в свідоцтві про народження дітей позивач [PERSON] записаний батьком, а третя особа [PERSON] записана матір`ю (а. с. 10). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 20.09. 2019 року №125 виданою Височанським старостинським округом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (а. с. 44). Позивач [PERSON] працює з 19.03. 2019 року на посаді водія автотранспортного засобу Височанської амбулаторії загальної практики -сімейної медицини, з березня 2019 року по серпень 2019 року включно отримав заробітну плату в сумі 22742, 85 грн., з яких сплачено аліменти у розмірі 4287, 58 грн., що підтверджується відповідними довідками (а. с. 42-43). Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховною Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі зміною сімейного становища платника аліментів він може подати до суду позовну заяву про зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , окрім старшої дочки, на яку він сплачує аліменти, має ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вказує позивач, мати дитини [PERSON] , з якою він проживає в незареєстрованому шлюбі, потребує утримання з боку [PERSON] , оскільки має дитину 2019 року народження. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходів) позивача, а не до 1/9 частини заробітку (доходу) позивача, як просить позивач виходячи з принципів розумності, виваженості, пропорційності, справедливості, врахувавши обов`язок обох батьків забезпечувати належний рівень майнового забезпечення дітей. На думку суду, саме такий розмір буде достатнім, справедливим, спів мірним для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIІІ розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року становить 2118 грн. Разом з тим враховуючи викладене, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд вважає, що маються законні підстави для часткового задоволення позову в частині зменшення аліментів, які стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] з ј частини від заробітку (доходу) позивача на 1/6 частину від заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягування з дня набрання рішенням законної сили, так як такий розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін. При цьому судом враховано обставини, про які вказано вище, а саме матеріальне становище обох сторін, що з народженням третьої дитини та в зв`язку з перебуванням на утриманні позивача матері дитини на час її відпустки по догляду за дитиною до трьох років змінився не лише сімейний стан позивача, а і майновий, оскільки крім обов`язку з утримання дочки від першого шлюбу у нього виникли зобов`язання з утримання своїх двох дітей [PERSON] та [PERSON] та матері дитини, тобто розмір витрат збільшився. Вирішуючи позов у іншій частині про визначення виконавчого листа виданого на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04. 2017 року по справі №583/374/17 провадження №2/583/369/17 про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, починаючи стягування з дня набрання рішенням законної сили та аліменти сплачувати матері дитини [PERSON] , таким, що підлягає виконанню у повному обсязі до набрання законної сили рішення по вказаній справі, то суд вважає, що дана позовна вимога вказана помилково позивачем, так як відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Іншими словами, виконання судового рішення від 10.04.2017 року в повному обсязі покладено на державного виконавця до набрання даним рішенням законної сили відповідно до закону, а тому немає необхідності в судовому порядку визначати те, що передбачено законом, так як в цій частині право позивача не порушується. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача згідно заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04. 2017 року в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, так як такий розмір аліментів не порушує балансу інтересів сторін, буде достатнім і необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відмовивши в решті вимог за необґрунтованістю. Стосовно судових витрат. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 137 ЦК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано до суду договір про правничу допомогу №35 від 20.08. 2019 року (17-18), розрахункову квитанцію понесених ним витрат на правничу допомогу в сумі 1500 грн. (а.с.19), акт виконаних робіт від 17.09. 2019 року (а. с. 20). Всі ці зазначені документи подані в завірених належним чином копіях, які суд приймає до уваги. Врахувавши часткове задоволення позовних вимог позивача, незначну складність даної справи, з урахуванням особливостей предмета спору, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченого адвокатом на виконання робіт та обсягу наданих адвокатом послуг, ціну позову та значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, виваженості, пропорційності, вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 50 % (1/6 * 100 % / 1/9), тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 384, 20 грн. (50 % від 768,40 грн). Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 884, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial