Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Комунальне підприємство Кам?янської міської ради «Тепломережі» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Позивач у своєму позові посилався на те, що відповідач [PERSON] перед позивачем має заборгованість за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] за період з листопада 2007 по грудень 2017 року в розмірі 11 076, 63 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 11 076, 63 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, в якому просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити в позові. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 18.04.2016 року. Відповідно до розрахунків від 23.01.2018 р., за адресою: [ADDRESS] є заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 2007 по 2016 роки в розмірі 11 076, 63 грн. (а.с.7,8). Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача [PERSON] за період з 01.04.2016 по 01.02.2018 р. заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] відсутня. Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом України,Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., що є договірні відносини. У відповідності до п.18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 споживач, якому надаються послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та опалення повинен не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з постачальником за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а згідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачання організацію за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. п. 3, 9, 23, 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Обов'язки споживача визначені також п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», затвердженими Постановою КМУ від 24.01.2006 року № 45, відповідно до якої власник та наймач квартири (орендар) зобов'язаний, зокрема: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено тягар утримання майна. Суду доказів взяття на себе відповідачем обов'язку про сплату боргів попереднього власника не надано, крім того, позивач не навів доказів виникнення у відповідача зобов'язань по погашенню заборгованості за послуги теплопостачання, яка виникла у попереднього власника. Договори про надання послуг не обтяжують майно, таким чином за відсутності умови по сплаті боргів попереднього власника в договорі по відчуженню нерухомого майна, необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог до відповідача як нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник нерухомого майна. З урахуванням не визнання відповідачем заборгованості за послуги з теплопостачання належної їй квартири, та те що у відповідача на час подання позивачем позову до суду заборгованості за послуги з централізованого опалення взагалі відсутня, а власником квартири відповідач стала 18.04.2016 року, а борги виникли з 2007 р. по 2016 рік, тому суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed