Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Керівник Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , на користь Дніпропетровської обласної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] , [INFO] , в сумі 2939 (дві тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 67 копійок. Позов обґрунтований тим, що 20 грудня 2017 року близько 08 години 55 хвилин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford Tranzit» державний номерний знак [NUMBER] рухався зі швидкістю близько 40 км/год. по автодорозі, розташованій по вулиці Шевченка м. Новомосковська Дніпропетровської області, зі сторони площі Перемоги в напрямку вулиці Гетьманська, де в цей час в районі будинку № 6 по вул. Шевченко, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`ю громадян, не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки керуючого ним транспортного засобу або безпечного об`їзду пішохода та допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка перетинала проїзну частину дороги зліва направо по відношенню руху автомобіля «Ford Tranzit» державний номерний знак [NUMBER] . Своїми діями, водій [PERSON] , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у виді закритих переломів правої стегнової кістки у нижній третині, медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки та латеральної кісточки лівої малогомілкової кістки (область лівого гомілково-ступеневого суглобу), 5-ї плеснової кістки лівої стопи, синця на лівій стопі, які в своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткової тканини у місці перелому, відбувається у термін тривалістю понад 21-й день. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 07.03.2018 року, яка 15.03.2018 року набрала законної сили, [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку із примиренням з потерпілим. З отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла - [PERSON] , 1947 року народження, перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР» з 20.12.2017року по 29.12.2017року - тобто 9 ліжко-днів та на її лікування витрачено 2939,67 гривень, що підтверджується довідкою № 495 від 27.05.2019 року, виданою КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР». Прокурор в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Представник КП «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР» в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Представник Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. За ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенню або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Комунальний заклад «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» є лікувальним закладом охорони здоров`я. Згідно з визначення, передбаченого п. 1 ч. 1ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Відповідно до пп. «а» п. 3 ч. 1ст. 89 БК України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні). Згідно ст. 18 Основ законодавства про охорону здоров`я фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Згідно ст. 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Відповідно ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Згідно зі статутом КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР», затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради № 254-10/VІI від 11.10.2017 року заклад заснований на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває в управлінні Дніпропетровської обласної ради. Згідно п. 4.3 розділу 4 Статуту одним із джерел формування майна КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР» є обласні бюджетні кошти. Тобто, КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР» є бюджетною організацією. Згідно з рішенням Дніпропетровської обласної ради від 22.02.2019 року № 460-16/VII КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» був реорганізований шляхом перетворення в КП «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради». Судом встановлено, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.03.2018 року, яка 15.03.2018 року набрала законної сили, [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку із примиренням винного з потерпілим. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено ухвала лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. З отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла по вказаному кримінальному провадженню - [PERSON] , 1947 року народження, перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР» з 20.12.2017 року по 29.12.2017 року, тобто 9 ліжко-днів та на її лікування витрачено 2939,67 гривень, що підтверджується довідкою № 495 від 27.05.2019 року, виданою КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» ДОР» (а.с. 99). Приймаючи до уваги, що витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої [PERSON] здійснені внаслідок дій [PERSON] , тому між діями останнього та цими витратами є прямий причинно-наслідковий зв`язок, що встановлено ухвалою суду, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1921 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved