Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Кредитна спілка «Хортиця» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.11.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 60-13, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3 000 грн., строком до 20.11.2014 р. В забезпечення вимог Договору кредиту № 60-13 від 20.11.2013 року позивачем був укладений договір поруки від 20.11.2013 року з [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов'язується відповідати перед КС «Хортиця» по зобов'язанням [PERSON] за повернення грошового кредиту згідно Договору кредиту № 60-13 від 20.11.2013 року та Договору поруки від 20.11.2013 року. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобов'язання по кредитному договору і станом на 14.08.2014 утворилася заборгованість: за кредитом - 3000,00 грн., проценти за користування кредитом за період з 20.11.2013 по 14.08.2014 - 1910,47 грн., проценти згідно п.6.3 договору - 5840,60 грн. Тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 10751,07 грн. (кредит - 3000,00 грн., проценти за користування кредитом за період з 20.11.2013 по 14.08.2014 - 1910,47 грн., проценти згідно п.6.3 договору - 5840,60 грн.) та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. За клопотанням представника позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.3 ст.. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Згідно зі ст.. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач, зареєстроване місце проживання(перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судові засідання 10.10.2014 року, 07.11.2014 року відповідачі не з'явилися, про час та місце слухання справи їх було повідомлено належним чином, причини неявки суд не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 20.11.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 60-13, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3 000 грн., що підтверджується касовим ордером № 288 № 20.11.2013 року. 20.11.2013 року укладений договір поруки з [PERSON] Відповідно до п. 1.4 зазначеного договору розмір процентів за користування кредитом становить 72% річних. Відповідно до п. 3.1 договору кредиту № 60-13 від 20.11.2013 року проценти за користування кредитом нараховуються за кожен день користування кредитом на залишок кредиту та несплаченим в строк процентам до повної сплати кредиту. Відповідно до п. 6.3 договору кредиту № 60-13 від 20.11.2013 року за прострочення позичальником строків сплати, передбачених графіком розрахунків та/або п.5.1.5, 8.6 цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю на його вимогу суму боргу уз урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 185% річних від простроченої суми. Таким чином, заборгованість відповідачів станом на 14.08.2014 становить: за тілом кредиту у розмірі 3000,00 грн., проценти за користування кредитом за період з 20.11.2013 по 14.08.2014 - 1910,47 грн., проценти згідно п.6.3 договору - 5840,60 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим у позові розрахунками. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved