Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , який зареєстрований 17.10.2015 року Ужгородським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №556. В обгрунтування позову посилається на те, що між ним та відповідачкою 10.10.2015 року зареєстровано шлюб, [INFO] у них народився син [PERSON] . Зазначає, що спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, байдужість до проблем кожного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вказав, що шлюбні відносини припинили з квітня 2020 року та немає наміру примирятися. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливе і таким, що суперечить його інтересам, інтересам відповідачки та їх дитини. Спору про майно немає. Наполягає на розірванні шлюбу, просить позов задовольнити. Процесуальні дії по справі та позиція сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 15). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, був повідомлений належним чином. При цьому, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності. Також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. 21.05.2021 року через канцелярію суду [PERSON] подала заяву, у якій зазначила, що позовну вимогу про розірвання визнає, просить не надавати строк для примирення та провести судові засідання у її відсутності. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, які подали заяви про розгляд за їх відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~оскільки розгляд\~справи здійснюється\~судом за\~відсутності учасників\~справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 17.10.2015 року в Ужгородському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що 17 числа жовтня місяці 2015 року складено відповідний актовий запис №556. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с. 8). З копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.11.2019 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 4). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем у позові обставини, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, з квітня 2020 року припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд також приймає до уваги позицію відповідача викладену в заяві про визнання позову та розірвання шлюбу. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 56, 105,\~110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12,\~76-81, 137, 141, 142, 247,\~263-265,\~354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved