Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» про стягнення суми страхового відшкодування, в обґрунтування якого вказала, що 28.06.2019 року в м. Мирнограді Донецької області на м-ні «Світлий», 1в, біля магазину «Градус», за участю позивача та водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача Renault-Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] . Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована полісом серії АО 0118385 ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре», сума франшизи становить 500 грн. Тому, 03.07.2019 року позивач повідомила про ДТП страховика ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре». На підставі постанови судді Димитровського міського суду Донецької області від 09.07.2019 року водія [PERSON] було визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На підставі висновку судового експерта вартість матеріальних збитків, завданих в результаті ДТП, складає 30907,52 грн. Крім того, позивачем за послуги експерта сплачено 2000 грн. та за послуги адвоката 1000 грн., оскільки відповідач ухилився від своїх обов`язків щодо відшкодування шкоди. Відповідач ухиляється від отримання поштової кореспонденції та телефонних дзвінків, внаслідок чого позивач позбавлена права на отримання страхового відшкодування внаслідок ДТП. З 01.08.2019 ліцензія страховика призупинена і тому відповідач позбавлений права укладати договори страхування, що вказує на його незадовільний фінансовий стан. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 15.10.2019 року з [PERSON] на користь позивача було стягнуто суму франшизи 500 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. Вважає, що діями відповідача їй завдана матеріальна шкода в сумі 30907,52 грн., яку просила стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, просила стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору 840,80 грн., 2000 грн. за залучення експерта, 1000 грн. гонорар адвоката за складання заяви про страхове відшкодування та 5000 грн. гонорар адвоката за складання позовної заяви та за участь його у кожному судовому засіданні 3000 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 06.05.2020 року на підставі ухвали судді позовна заява залишена без руху, з наданням строку для усуненя недоліків позовної заяви, які були усунуті 07.05.2020 року. 08.05.2020 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд якої по суті призначений на 11.00 год. 05.06.2020 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено,що 28 червня 2019 року в м. Мирнограді Донецької області на м-ні «Світлий», 1в за участю позивача [PERSON] , яка керувала транспортним засобом Renault-Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] та водія [PERSON] , яка керувала автомобілем Mitsubishi Pajero-Sport реєстраційний номер [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода. Так, [PERSON] здійснила зупинку біля магазину «Градус» та залишивши транспортний засіб і не вживши всіх необхідних заходів, допустила його самовільний рух, внаслідок чого її автомобіль скоїв наїзд на автомобіль під керуванням [PERSON] , який знаходився позаду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На підставі постанови судді Димитровського міського суду Донецької області від 09.07.2019 року, у даному ДТП визнана провина [PERSON] (а.с. 14, 15, 17). Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована полісом № АО/0118385 від 05.02.2019 (строк дії з 09.02.2019 до 08.02.2020 включно) ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» на страхову суму 100000 грн за шкоду, заподіяну майну, франшиза складає 500 грн., поліс діючий, а страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 01.08.2019 (а.с. 16). 03.07.2019 року позивачем було повідомлено страховика про настання страхового випадку, а саме ДТП за участю автомобілів Renault-Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] та Mitsubishi Pajero-Sport реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 18-19). На підставі акту технічного огляду автомобіля Renault-Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] від 11.07.2019 року та висновку судового експерта № 16 від 20.08.2019 року встановлена вартість матеріальних збитків заподіяних власнику автомобіля Renault-Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 30907,52 грн, вартість складання висновку становить 2000 грн (а.с. 19-20, 21). 25.07.2019 року та 31.08.2019 року позивачем на адресу відповідача направлялись заяви з проханням сплатити їй як потерпілій стороні страхове відшкодування (а.с. 19, 21-22). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 15.10.2019 року, яке набрало чинності 23.01.2020 року на підставі постанови Донецького апеляційного суду з [PERSON] на користь позивача було стягнуто суму франшизи 500 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. (а.с. 10-12). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постанова судді Димитровського міського суду від 09 липня 2019 року про визнання [PERSON] винною у скоєнні ДТП та рішення Димитровського міського суду Донецької області від 15.10.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь позивача суми франшизи та суми спричиненої їй моральної шкоди має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. За змістом ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону). Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач застрахувала свою відповідальність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» на страхову суму 100000 грн. майнової шкоди. Згідно до п.36.2 ст. 36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Судом встановлено та відповідачем ТДВ «СК «Київ Ре» не спростовано, що надіслані позивачем документи на адресу останнього щодо здійснення виплати страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ №АО/0118385 виданого відповідачем ТДВ «СК «Київ Ре» від 05 лютого 2019 року залишились без реагування, також експертного дослідження страховиком не проведено, розмір матеріальної шкоди не встановлено та страхового відшкодування не здійснено, в порушення строків, встановлених положеннями ст.36 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі п.34.3 ст. 34 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач 20 серпня 2019 року подав заяву до судового експерта Дегтяр О.І. (Свідоцтво № 10 від 10.10.1999, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікованої комісії при Міністерстві юстиції України) з проведення автотоварознавчої експертизи зі встановлення вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику авто. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 15.10.2019 року встановлено, що за висновком експерта № 16 від 20 серпня 2019 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Renault-Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного судовим експертом Дегтяр О.І. , вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля Renault-Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, може становити 30907,52 грн. Таким чином, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок судового експерта від 20 серпня 2019 року, проведений у відповідності до чинного законодавства належним суб`єктом оціночної діяльності. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 15.10.2019 року встановлено, що автомобіль Renault-Trafic, реєстраційний номер [NUMBER] , якому завдані механічні пошкодження внаслідок ДТП, належить на праві власності позивачу. У зв`язку з невиконанням ТДВ «СК «Київ Ре» своїх обов`язків, зокрема, призначення суб`єкта оціночної діяльності по встановленню розміру матеріальної шкоди, позивач за власний рахунок замовляв проведення товарознавчої експертизи та витратив на складання висновку експерта 2000 грн., які слід стягнути з ТДВ «СК «Київ Ре» на користь позивача. Не зважаючи на той факт, що страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 01.08.2019, відповідно до п. 37.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). З огляду на викладене, з ТДВ «СК «Київ Ре» на користь позивача необхідно стягнути страхове відшкодування в сумі 30407,52 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати позивача на правову допомогу як зазначено в позові склали: 1000 грн. - гонорар адвоката за складання заяви про страхове відшкодування, 5000 грн. - гонорар адвоката за складання позовної заяви та 3000 грн. - за участь адвоката у кожному судовому засіданні. Дані витрати позивач аргументував укладеним між ним та адвокатом Договором про надання правничої допомоги від 31.08.2019, ордером серія АН № 1011982 від 02.05.2020, Актом виконаних робіт від 31.08.2019 (який було оглянуто в судовому засіданні та який перебуває у матеріалах справи № 2/226/813/2019), розрахунковою квитанцією серія АААП № 917879 від 09.09.2019. Суд вважає, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачем, незважаючи на посилання на акти виконаних робіт на підтвердження сплати 5000 грн. за складання позовної заяви та на підтвердження участі в судових засіданнях 3000 грн. - зазначені акти не надані, а тому суд вважає, що у задоволенні вищезазначених вимог позивачу слід відмовити, крім стягнення на його користь 1000 грн. за складання заяви про страхове відшкодування, що підтверджується квитанцією (а.с. 21). Враховуючи викладене, в силу ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 526, 979, 988, 990, 1187, 1188 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved