Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просила: (І) встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини; (ІІ) визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у виді 1/6 частки квартири [ADDRESS] , яка залишилися після смерті [INFO] [PERSON] 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. Звернула увагу, що незважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] , яка приходиться позивачу бабусею, була зареєстрована в м. Одесі, вона продовжувала проживали разом з ним в м. Ізмаїлі у спадковій квартирі. Отже, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, яка залишилася після смерті [INFO] [PERSON] ІІ. Стислий виклад позиції учасників судового процесу 2.1. Позивач, а також третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Позивач направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Згідно з повідомленням працівника поштового відділення зв`язку третя особа за місцем проживання відсутня (а.с.54, 79, 82). 2.2. У судовому засіданні представник позивача, не обмежена у повноваженнях, позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів. 2.3. Відповідачка позов та обставини позову визнала у повному обсязі. Наслідки визнання позову їй роз`яснено відповідно до ч.2 ст.206 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі 3.1. 26.02.2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні (а.с.27). 3.2. 12.03.2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області витребувано докази у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, а також з КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.35). 3.3. 12.03.2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучена [PERSON] (а.с.36, 40). 3.4. 06.04.2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області витребувано докази з Одеського державного нотаріального архіву (а.с.47). 3.5. 30.06.2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті (а.с.85). 3.6. Під час розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів. ІV. Норми права, які застосував суд 4.1. Цивільний процесуальний кодекс України (ЦПК України) Стаття 13. Диспозитивність цивільного судочинства 1. Суд розглядає справи […] в межах заявлених вимог […] і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81. Обов`язок доказування і подання доказів 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 206. Відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем 4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 4.2. Цивільний кодекс України (ЦК України) Стаття 1216. Поняття спадкування 1. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217. Види спадкування 1. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1220. Відкриття спадщини 1. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 2. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Стаття 1223. Право на спадкування 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Стаття 1241. Право на обов`язкову частку у спадщині 1.Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Стаття 1261. Перша черга спадкоємців за законом 1. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1266. Спадкування за правом представлення 1. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Стаття 1268. Прийняття спадщини 1.\~Спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її[…] 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1270. Строки для прийняття спадщини 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1273. Право на відмову від прийняття спадщини 1. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. V. Оцінка та висновки суду 5.1. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши відповідачку в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. 5.2. Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходить з такого. 5.3. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого записана [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським бюро РАГС м. Ізмаїл 13.01.1958 року (а.с.83). [INFO] . [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] , батьком - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським відділом РАГС 16.03.1983 року (а.с.8). 5.5. Аналіз вказаних документів свідчить про те, що [PERSON] приходиться позивачу [PERSON] бабкою. 5.6. 20.06.2008 року [PERSON] , який приходиться позивачу батьком, помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.08.2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.9). 5.7. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 25.12.2013 року (а.с.10). 5.8. Допитана у відповідності до статті 92 ЦПК України в якості свідка відповідачка пояснила, що позивач [PERSON] постійно проживав разом з бабкою [PERSON] на час смерті останньої за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, що позивач [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. 5.10. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з такого. 5.11. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно у виді 1/6 частки квартири [ADDRESS] , що належала останній на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2009 року (а.с.19-20). 5.12. Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. 24.06.2011 року за № 3006, [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.62). 5.13. 30.05.2014 року [PERSON] будучи спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , протягом шестимісячного строку відмовилась від прийняття належної їй частки у спадщині, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою (а.с.59 зворот, 60). 5.14. Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України немає. 5.15. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.10.2015 року за №438/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.73). 5.16. Верховний Суд у постанові від 26.09.2018 року у справі №539/2170/17 (провадження №61-3006св18) наголосив, що по своїй суті спадкування за правом представлення це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, який не є окремою підставою або видом спадкування і за яким суб`єктами спадкування стають певні спадкоємці за законом. 5.17. [PERSON] був сином спадкодавця [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом. 5.18. Виходячи з наведених у розділі ІV судового рішення положень закону та встановлених судом фактичних обставин, позивач [PERSON] має право на спадкування після смерті бабки [PERSON] за правом представлення свого батька [PERSON] , який помер до відкриття спадщини, тобто є спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення. 5.19. Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що відповідачка безумовно визнала позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved