Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 27.01.2020 [PERSON] (далі також - позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі також - відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.22-24), просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 2 мільйони гривень. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.07.2018 у справі №0640/3940/18 позов [PERSON] задоволено частково та визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, викладену у листі від 29.05.2018, якою [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером 1824783600:03:000:0201для передачі в оренду для сінокосіння, яка розташована в Попільнянському районі Житомирської області, за клопотанням від 03.05.2018 та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання [PERSON] від 03.05.2018. 1.3. Посилаючись на те, що відповідачем позивачу заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінив на власний розсуд в розмірі 2 млн. грн, яка виразилась в душевних стражданнях, пережитих позивачем через неправомірні дії відповідача, в зв`язку з чим похитнулася його віра в державні органи та саму державу Україна, а також те, що позивач був змушений виділити тривалий час для звернення до юристів та судових органів для усунення незаконних перешкод в порушенні відповідачем прав позивача, позбавлений можливості своєчасного та нормального вирішення побутових проблем та задоволення людських потреб, зазнав сильний психологічний стрес, постійне напруження під час судового врегулювання спору, що призвело до погіршення стосунків з односельчанами, негативно позначилося на його психічному стані та відносинах в сім`ї, що унеможливило в повному обсязі продовження активного громадського життя позивача як керівника громадської організації «Асоціація фермерів та приватних землевласників Житомирської області» Житомирської обласної партійної організації Партії відродження села, а тому позивач звернувся до суд з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 31.01.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 2.2. 19.02.2020 позивачем усунуто недоліки, шляхом подання уточненої позовної заяви. 2.3. 09.04.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №296/684/20, яку вирішено розглядати у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання. 2.4. 18.05.2020 представник відповідача надіслав до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що права позивача фактично жодним чином не порушено, оскільки дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням без якого позивач не міг реалізувати своє право. Обґрунтування спричинення моральної шкоди є безпідставними. З матеріалів позову не зрозуміло в чому саме полягають неправомірні дії відповідача, які викликали душевні страждання. Крім того, позивачем не доведено розмір моральної шкоди. Зазначив, що рішення суду у справі №0640/3940/18 виконано, повторно розглянуто клопотання позивача від 03.05.2018 та листом від 06.02.2019 відмовлено у його задоволенні, оскільки вказана земельна ділянка наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.09.2018 № 6-3842/14-18-СГ передана у комунальну власність Корнинській об`єднаній теріальній громаді (а.с.31-57). 2.5. 07.07.2020 протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та вирішено перейти до розгляду справи по суті у судовому засіданні. 2.6. 29.07.2020 представник відповідача надіслав до суду доповнення до відзиву на позов, про необхідність подання якого зазначав в підготовчому засіданні, в якому вказував, що сама лише наявність судового рішення про визнання протиправною бездіяльності не може бути підставою для задоволення позову, оскільки рішенням не встановлюється безумовна доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння шкоди. Позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача, доказів погіршення здоров`я або настання втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності відповідача, передбачених ч.2 ст.23 ЦК України. Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини вважає, що визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньо справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями (а.с.61-65). 2.7. Позивач за допомогою засобів телефонного зв`язку просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, про що складено телефонограму (а.с.69). 2.8. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 05.10.2018 рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №0640/3940/18 адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, викладену у листі від 29.05.2018 №Г-4375/0-2949/0/22-18, [PERSON] у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером 1824783600:03:000:0201 для сінокосіння з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років, яка розташована на території Попільнянського району Житомирської області, за клопотанням від 03.05.2018. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання [PERSON] від 03.05.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером 1824783600:03:000:0201 для сінокосіння з послідуючою передачею в оренду терміном на 49 років, яка розташована на території Попільнянського району Житомирської області, за результатами якого прийняти рішення із врахуванням положень статті 123 Земельного кодексу України та встановлених обставин справи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.7-11). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до частин першої та другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 4.2. За змістом частини третьої статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4.3. Статтею 1174 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ 5.1. Позивач обґрунтовує завдання йому моральної шкоди посиланням на те, що винність відповідача доведена рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 у справі №0640/3940/18. 5.2. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] правовою підставою позовних вимог зазначив ст.23 та 1167 ЦК України. 5.3. Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 5.4. За приписами пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 5.5. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. 5.6. Отже, під моральною шкодою розуміється втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. 5.7. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги. 5.8. Обов`язок доказування в цивільному процесі встановлений статтею 81 ЦПК, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5.9. Отже, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. 5.10. Позивач обґрунтовує завдання йому моральної шкоди посиланням на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 у справі №0640/3940/18, яким визнано протиправною відмову відповідача у наданні [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі в оренду земельної ділянки, однак саме по собі визнання протиправною відмови відповідача, не свідчить про факт завдання позивачу моральної шкоди. 5.11. Водночас, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б вказували на завдання йому фізичних чи душевних страждань, або інших негативних явищ, внаслідок визнання відмови відповідача у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою протиправною, тобто в порушення статті 81 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не доведено завдання моральної шкоди, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ 6.1. Зважаючи, що за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з розглядом справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed