Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. У червні 2021 року АТ «Укргазбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 02 березня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №20 про надання відповідачу кредиту в сумі 30000 доларів США. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2010 року у справі № 2-2488/2010 р. було задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 20 від 02 березня 2007 року 12524,33 доларів США, а також стягнуто штраф за невиконання умов Договору застави, щодо обов`язку страхування предмету застави в сумі 9609,00 грн. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору та рішення суду, відповідно до ст. 625 ЦК України позивач має право вимагати від [PERSON] сплатити три проценти річних від простроченої суми, а саме: заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 23.03.2018 р. по 22.03.2021 р., що становить 29 916,47 грн. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 2270 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Слісаренко Л.Л. направив до суду клопотання, яким підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просив здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.45). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу реєстрації місця проживання (а.с.48,53). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 01 липня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.41). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 02 березня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №20 (а.с.7-10) про надання відповідачу кредиту в сумі 30000 доларів США на строк з 02.03.2007 р. по 26.02.2010 р. зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи зі ставки 12,9% річних. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2010 року (а.с.11) у справі № 2-2488/2010 р. було задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 20 від 02 березня 2007 року 12524,33 доларів США , що за офіційним курсом Національного банку України станом на 20 серпня 2010 року становить 98820,72 грн., та пеню в розмірі 21252,98 грн., а також стягнуто штраф за невиконання умов Договору застави, щодо обов`язку страхування предмету застави в сумі 9609,00 грн. У рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 20 від 02 березня 2007 року звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки IVECO Daily, 1999 року випуску, колір - білий, реєстраційний номер [NUMBER] . Стягнуто судовий збір в розмірі 1301,07 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. На виконання рішення був виданий виконавчий лист № 2-2488/2010 р. (а.с.12). Як вбачається з інформації про виконавче провадження №59076080 (а.с.13-14) виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2488/2010 р. завершено, виконавчий лист 12.06.2020 повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» за відсутністю у боржника майна. Заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) відповідача за період з 23.03.2018 р. по 22.03.2021 р. складає 1079 доларів США 30 центів, що еквівалентно 29 916,47 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку (а.с.15,16-29). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 28.03.2018 Великої Палати Верховного суду у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Стаття 625 ЦК України у конструкції ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою є цивільно-правовими. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач так і не виконав рішення суду від 20 серпня 2010 року, а тому у позивача виникло право нарахувати 3 % річних на суму невиконаного грошового зобов`язання. Заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) відповідача за період з 23.03.2018 р. по 22.03.2021 р. складає 1079 доларів США 30 центів, що еквівалентно 29 916,47 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач повинен нести відповідальність за порушення своїх зобов`язань перед АТ «Укргазбанк» на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. У той же час, відповідач не надав належних, допустимих доказів на спростування позовних вимог. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. З платіжного доручення від 28 травня 2021 року (а.с.6) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «Укргазбанк» сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у повному обсязі.

Outcome: approved