Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON]. В обґрунтування вимог вказала, що у шлюбі з відповідачем вона перебуває з 16.10.2010 року. Від даного шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 26.07.2016 року шлюб з відповідачем розірвано. На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12.06.2017 року з відповідача на її користь на утримання сина були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача до повноліття дитини, але відповідач ухиляється від обов'язку матеріально підтримувати дитину, тому станом на 22.10.2018 року заборгованість зі сплати аліментів складає 31150,50 грн. Відповідач мешкає окремо від родини з 2016 року, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні, навчальному процесі не приймає, дитину не провідує та не цікавиться її життям останні три роки. Вважає, що поведінка позивача, байдужість до життя, здоров'я та інтересів дитини від самого народження, небажання піклуватися про дитину свідчить про умисне ухилення від виконання ним свого прямого батьківського обов'язку, тому просила позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні сина. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. До судового засідання сторони та третя особа не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні позовної заяви, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представник третьої особи надав в судове засідання заяву з проханням розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову Відповідач до судового засідання не з'явився по невідомій суду причині, відзиву на позовну заяву не надав. Згідно з поясненнями наданими позивачем у судовому засіданні від 14.01.2019 року, останній раз вона отримувала гроші від відповідача у липні 2016 року, також у 2016 році вона останній раз його бачила. Їх син також останній раз бачив батька у 2016 році. Представник третьої особи Скрипник Г.С. в тому ж засіданні підтримала позовні вимоги позивача, надала суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 07.11.2018 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 21.11.2018 року. 21.11.2018 ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.30 год. 17.12.2018, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення). Ухвалою судді від 17.12.2018 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 09.00 год. 14.01.2019 року з викликом свідків. Через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 10.00 год. 28.01.2019 року В судовому засіданні 28.01.2019 року у зв'язку із неявкою відповідача, що був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З 16 жовтня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 26 липня 2016 року, розірвано (а.с. 9). В даному шлюбі в сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття, за наслідками якого 12.06.2017 року виданий виконавчий лист. Станом на 22.10.2018 року заборгованість [PERSON] по аліментам складає 31150,50 грн. (а.с. 10). Дитина - [PERSON], [INFO] мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], у двокімнатній квартирі, санітарно-гігієнічні умови у квартирі задовільні: є водопровід, централізована каналізація, електрика, централізоване опалення, квартира обладнана необхідними меблями та електроприборами, у дитини є своя окрема кімната повністю обладнана для проживання, навчання та ігор (а.с. 16). Малолітній [PERSON], [INFO] відвідує ДНЗ № 7 «Посмішка» з 16.07.2014 року, весь цей час дитину приводить до садка мати - [PERSON] Батько [PERSON] станом навчання та виховання сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує, з вихователями не співпрацює. Крім того, згідно з довідкою Початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу музична школа, малолітній [PERSON] навчається у 1 класі музичної школи по класу акордеону, батько у вихованні дитини участі не приймає (а.с. 11, 12, 15). Згідно з медичною довідкою [PERSON], [INFO] здоровий, на «Д»-обліку не перебуває (а.с. 17). Позивач [PERSON] працює викладачем у відділі культури Мирноградської міської ради, отримала дохід у вигляді заробітної плати з квітня 2018 року по вересень 2018 року в сумі 46204,89 грн. (а.с. 13). За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 032 від 14.12.2018 року, позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] є доцільним та відповідатиме його інтересам, зважаючи на відсутність поважних причин, через які [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки (а.с. 34-35). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач - це її подруга. В них вдома вона буває 3-4 рази на тиждень. Позивач проживає без чоловіка, одна з сином, який ходить у дитсадок вже близько трьох років. Останній раз вона бачила відповідача у 2016 році, коли саме - не пам'ятає. Після цього вона його не бачила. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач - це її подруга та сусідка, живуть з позивачем в одному під'їзді. Вдома буває у позивача приблизно 2 рази на тиждень, у них діти ровесники. Іншого свідка також знає. З позивачем мешкає лише син, вона з ним спілкується. У дитсадок син ходить приблизно з 2014 р. Відповідач з ними не мешкає, останній раз вона його бачила два з половиною роки тому. Малолітній [PERSON], [INFO] в судовому засіданні пояснив, що його зовуть [PERSON], йому 6 років, він відвідує дитсадок. Він мешкає разом з мамою, іноді до них приходять дідусь з бабусею, а також мамині подруги, які давали пояснення як свідки. Він пам'ятає тата, але не пам'ятає як його звуть, тому що тато до нього не приходить. V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу (далі - СК) України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до положень ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав, як виходить зі змісту ст.165 СК України, надане, зокрема, матері дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Діючи виключно в інтересах дітей з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає жодних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Оскільки відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, не повідомив суд про намір в подальшому здійснювати піклування над ними, суд дійшов висновку про те, що він фактично усунувся від виконання батьківських обов'язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд має позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає із матір'ю, яка наразі повністю займається його вихованням, розвитком та піклується про стан здоров'я, утримує, у тому числі матеріально. Відповідно до частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Аліменти на утримання сина стягнуті з відповідача на підставі іншого рішення суду, яке є чинним, тому підстави для вирішення питання щодо аліментів в цьому провадженні відсутні. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 704,80 гривень, позовні вимоги задовольняються повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути саме 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved