Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

КП «Міськтепловоденергія» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з опалення в сумі 43636,04 грн., холодну воду 102,60 грн. та водовідведення - 195,26 грн. В обґрунтування посилається на те, що відповідач є власником приміщення в м. Камянець Подільському по вул. Веліканова, 42, однак надані позивачем послуги не оплачує, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01 лютого 2010 року по 31 березня 2016 року, яку відповідач в добровільному порядку не сплачує. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представника відповідача проти позову заперечив. Пояснив, що позивачка частково здійснювала оплату отриманих послуг, що не було враховано позивачем. Також зазначив, що у 2014 році послуги теплопостачання не надавались, договір про надання послуг відповідачкою після 2012 року не укладений. Крім того, просив застосувати строки позовної давності. Суд, заслухавши доводи представника позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки. Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до договору купівлі-продажу приміщення від 06.09.2004 року [PERSON] є власником приміщення в м. Камянець Подільському по вул. Веліканова, 42. Будинок підключено до міської мережі централізованого опалення. 17.09.2011 року між КП «Міськтепловоденергія» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опаленняпостачання холодної і гарячої води, водовідведення №1302. Вказаний договір переукладено 30.09.2012 року з 01.10.2012 року. Відповідно до умов договору виконавець (позивач) зобовязується своєчасно надавати споживачеві (відповідачу) відповідної якості послуги з централізованого опаленняпостачання холодної і гарячої води, водовідведення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (п.1 договору). Оплата проводиться не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місця згідно з наданими рахунками (п.9 договору). Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, діючим законодавством чітко передбачений обовязок власника щодо утримання майна, яке належить йому на праві власності. В судовому засіданні було встановлено, що оплата за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у встановлені Законом та договором строки відповідачем не проводилась, у звязку з чим і виникла заборгованість за період з01 лютого 2010 року по 31 березня 2016 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України). Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається із частини 4 вищевказаної статті, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При вирішенні питання про застосування позовної давності відповідно до поданої відповідача, суд вважає, що сплачуючи хоча і не в повному розмірі за житлово-комунальні послуги відповідач тим самим визнавала вимоги позивача і частково сплачувала заборгованість за житлово-комунальні послуги у 2013-2015 роках, а тому мало місце переривання позовної давності. Крім того, ухвалою суду від 11.04.2016р. відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог позивача за період з 11.04.2013 року по 27.04.2016 року, а вимоги позивача, що виходять за межі зазначеного терміну, а саме за період з 01.02.2010 року по 10.04.2013 року є такими, що не підлягають задоволенню. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову у межах строків позовної давності. Крім того, як вбачається з поданих представником відповідача актів-рахунків та квитанцій про оплату послуг, відповідачкою частково оплачувалися комунальні послуги, а саме: за теплову енергію у жовтні 2013р. 199,08 грн., у листопаді 2013р. 413,24 грн.; за холодну воду у листопаді 2013р. - 13,40 грн., липні 2013р. 6,70 грн., жовтні 2013р. 13,40 грн., травні 2015р. 24,72 грн.; за водовідведення у листопаді 2013р. - 11,86 грн., липні 2013р. 5,93 грн., жовтні 2013р. 11,86 грн., травні 2015р. 21,08 грн., які не враховані позивачем у розрахунку позовних вимог. Кошти сплачені на рахунок КП «Міськтепловодоенергія» відповідно до решти поданих представником відповідача фіскальних чеків не можуть бути зараховані до суми оплати у період з 11.04.2013 року, оскільки у них зазначена послуга та період за який здійснена проплата. Представник позивача пояснив, що ці кошти пішли на погашення попередньої заборгованості. Частиною 3 ст. 10 ЦК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи представника відповідача про те, що договір про надання послуг після 2012 року не переукладався, а тому позивач не має права вимагати оплату послуг, безпідставні, оскільки статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов'язком виконавця є надання послуг відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Пунктами 20-21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача щодо відключення теплопостачання у 2014 році, оскільки пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено, що у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Пунктами 35, 36 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об'єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об'єднання споживачів. У пунктах 37-38 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення закріплено, що за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Однак, доказів на підтвердження ненадання послуг теплопостачання у приміщенні за адресою в м. Камянець Подільському по вул. Веліканова, 42, суду не надано. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими в частині вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення послуги у розмірі 14896,71 грн., холодну воду 44,38 грн., водовідведення 144,53 грн. за період з з 11.04.2013 року по 27.04.2016 року. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. У відповідності до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 11 ч.1, 256, ст. 317, 322, 526 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial