Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулася до суду з цим позовом до відповідачів, в якому, посилаючись на те, що [PERSON] постійно порушує виконання зобовязань за кредитним договором № 107 бл від 24 жовтня 2012 року, а [PERSON] та [PERSON] не виконали зобовязань за договорами поруки, на попередження про необхідність сплати боргу не реагують, просить стягнути на свою користь з [PERSON] з кожним окремо поручителем в солідарному порядку 4374,55 грн. - загальну суму заборгованості за кредитним договором з урахуванням процентів за користування кредитом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, додатково суду пояснив, що борг у відповідача [PERSON] виник внаслідок розбіжності між програмою «КС Фінанси» та наданим відповідачем квитанціями, тобто у програмі виявились відсутніми платежі за квитанцією від 02 липня 2013 року на суму 1200,00 грн., квитанцією від 20 грудня 2014 року на суму 150,00 грн. та квитанцією чи розпискою від 10 липня 2014 року на суму 100,00 грн. Усі ці квитанції виписував колишній виконавчий директор [PERSON] Дані квитанції не відповідають програмі «КС Фінанси» та законодавству. Також представник позивача додав, що якщо б ці суми вчасно були зараховані, заборгованості у відповідачів не було би. Відповідачі позов не визнали, вважали його необґрунтованим, оскільки, на їх думку, кредитні зобовязання відповідачем [PERSON] перед позивачем були погашені. Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобовязань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобовязання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 24 жовтня 2012 року був укладений кредитний договір № 107 бл, за яким кредитна спілка «Імперіал ЛТД» надала [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 грн. строком на 12 місяців під 70 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. В забезпечення виконання своїх зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором, у цей же день між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON], з кожним окремо, були укладені договори поруки №№ 107 бл/1 та 107 бл/2 відповідно. За умовами кредитного договору [PERSON] зобовязувався повернути кредит у повному обсязі згідно графіку платежів до 24 жовтня 2013 року, а також сплатити проценти за користування кредитом. Кожного місяця відповідач повинен був сплачувати майже однакову суму 1183,92 грн. Укладеними договорами поруки між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] передбачається, що поручителі кожен окремо з відповідачем [PERSON] зобовязувалась солідарно відповідати за своєчасне і повне виконання своїх зобовязань останнього за кредитним договором. Відповідач в судовому засіданні не заперечував факт отримання кредитних грошей, тому суд цей факт вважає доведеним. З розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 9) вбачається, що в ньому дійсно не враховані три квитанції, надані відповідачем [PERSON] позивачу від 02 липня 2013 року (а.с. 86), від 10 липня 2014 року (а.с. 87) та від 20 грудня 2013 року (а.с.88). Також цей розрахунок заборгованості свідчить про те, що якщо б дані платежі позивачем були вчасно враховані, то відповідачем [PERSON] перед позивачем зобовязання щодо повернення кредиту були би виконані в повному обсязі, що в судовому засіданні підтвердив представник позивача. Аналізуючи надані сторонами пояснення, а також наведені вищі докази виходить, що предметом цього позову насправді є не питання належного виконання відповідачами своїх договірних зобовязань перед позивачем, а спір щодо дійсності представлених позивачу квитанцій відповідачем про сплату кредитних платежів. Між тим, допитаний у якості свідка [PERSON], який на той час займав посаду виконавчого директора Біловодської філії КС «Імперіал ЛТД», суду підтвердив, що, дійсно, це він виписував невраховані квитанції та отримав від відповідача вказані в них грошові кошти. Від руки квитанції він виписував за усною вказівкою керівництва тоді, коли не було бухгалтера-касира (відрядження, хвороби і т.ін), яким працював [PERSON] Після того, як виходив на роботу бухгалтеркасир, він віддавав гроші останньому, який потім все вносив в програму «КС Фінанси» і роздруковував квитанції на компютері. Особисто він з програмою «КС Фінанси» не працював, тому не міг особисто перевірити правильність руху коштів, хоча він ставив перед керівництвом питання щодо того, щоб його направили на відповідні курси. Однак вони заперечували, вказували на відсутність такої необхідності, тим більше, що рух коштів щомісячно контролювали з центрального офісу. З огляду на дані свідком пояснення, а також, враховуючи, що в інших наданих відповідачем квитанціях, які зараховані до програми «КС Фінанси», є також в наявності квитанції, виписані [PERSON] від руки, зокрема наприклад від 01 квітня 2013 року на суму 1200 грн., які позивачем визнаються як дійсні, у суду не виникає сумнівів в тому, що відповідач [PERSON] в повному обсязі повернув кредитні кошти позивачу за кредитним договором № 107 бл від 24 жовтня 2012 року. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на те, що судом фактично встановлений факт виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань з повернення кредитних коштів за кредитним договором № 107 бл від 24.10.12, у звязку з чим його зобовязання припинилось, позивач після здійснення [PERSON] останнього платежу за договором з листопада 2015 року не вправі був нараховувати йому кредитну заборгованість, а також підвищувати відсоткову ставку. Дані дії позивача в подальшому призвели до необґрунтованого нарахування відповідачу [PERSON] заборгованості на загальну суму 4374,55 грн., тому суд не бачить підстав для задоволення позовних вимог позивача не тільки щодо відповідача [PERSON], а також щодо всіх відповідачів, оскільки їх зобовязання перед позивачем виникали б лише у разі невиконання своїх зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved