Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Кредитна спілка «Християнська злагода» звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14.12.2006 року між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та [PERSON] було укладено договір №497 про надання кредиту. Відповідно до п.1.1. Договору про надання кредиту (надалі - кредитний договір) кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит в розмірі 1200 грн., що є еквівалентом 237,62 доларам США строком на 12 місяців з 14.12.2006 р. по 14.12.2007 р. із сплатою 60% річних, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним, та інші платежі за кредитним договором у розмірі і термінах, встановлених договором. Відповідно до видаткового касового ордеру від 14.12.2006 р. [PERSON] отримала кредит в розмірі 1200 грн. Оскільки відповідачка не виконувала належним чином своїх зобов'язань за договором, то заборгованість станом на 26.04.2013 року склала 3695,77 грн. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку свої зобов'язання не виконує, тому просить стягнути з неї суму заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача Кредитної спілки «Християнська злагода» не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи , в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечив представник позивача у поданій суду письмовій заяві. Суд, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 14.12.2006 року між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та [PERSON] був укладений договір №497 про надання кредиту. Відповідно до п.1.1. Договору про надання кредиту (надалі - кредитний договір) кредитодавець КС «Християнська злагода» зобов'язується надати позичальнику споживчий кредит в розмірі 1200 грн., що еквівалентно 237,62 доларам США, строком на 12 місяців з 14.12.2006 р. по 14.12.2007 р. із сплатою 60% річних, позичальник [PERSON] зобов'язувалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним та інші платежі за кредитним договором у розмірі і термінах, встановлених договором. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Як встановлено в судовому засіданні з розрахунку боргу та карточки платежів по гривневому кредиту, за договором №497 від 14.12.2006 р., представленого позивачем, відповідачка [PERSON] зобов'язання не виконувала у строки і це призвело до виникнення заборгованості в сумі 3695 грн 77 коп. Позивачем подано клопотання про поновлення позовної давності. Обґрунтовуючи причини пропуску позовної давності позивач покликається на те, що слідчим управлінням ГУМВС України у Львівській області розслідується кримінальна справа щодо розкрадання колишнім керівництвом КС «Християнська злагода» грошових коштів. В процесі розслідування цієї справи в березні 2009 р. було проведено вилучення оригіналів кредитних справ, в тому числі і кредитної справи по договору №497 від 14.12.2006 р. Копії документів цієї кредитної справи органом досудового слідства надані лише в квітні 2013р. Відсутність документів позбавляла позивача своєчасно звернутися з позовом про стягнення заборгованості. Суд вважає причини пропуску позовної давності поважними, а тому право позивача підлягає захисту. За таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки критично оцінює невиконання [PERSON] грошового зобов'язання, а відтак заборгованість за кредитним договором підлягає до стягнення з відповідачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають до стягнення судові витрати в користь держави.

Outcome: approved