Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В червні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 08 січня 2019 року уклав з ТОВ «Алекскредит» договір про надання кредиту №1815649. За цим договором ТОВ «Алекскредит» зобов`язався надати кредит у розмірі 9000 гривень, а [PERSON] зобов`язався щомісячно до 07 лютого 2019 року повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 1,19% в день. У разі неналежного виконання кредитного договору [PERSON] зобов`язався сплачувати пеню у розмірі 3% основної суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з першого дня прострочення та до виконання умов договору. 04 квітня 2020 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7197, про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором №1815649 від 08 січня 2019 року у загальному розмірі 16713 гривень. [PERSON] не отримував будь-яких вимог про повернення кредиту. У зв`язку з цим, [PERSON] просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за №7197, а також скасувати вказаний виконавчий напис. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] уточнив вимоги за пред`явленим позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за №7197 (а.с.59-60). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судовому засіданні позивач підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. у судове засідання також не з`явились та свої пояснення стосовно пред`явленого позову не надали. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.41-42). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.54). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 08 січня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту №1815649 (а.с.47-50). За умовами якого, ТОВ «Алекскредит» зобов`язалася надати [PERSON] кредит у розмірі 9000 гривень. В свою чергу, [PERSON] зобов`язавсь до 07 лютого 2019 року повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним у розмірі 1,19% в день. У разі неналежного виконання кредитного договору [PERSON] зобов`язався сплачувати пеню у розмірі 3% основної суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з першого дня прострочення та до виконання умов договору. 04 квітня 2020 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7197, про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1815649 від 08 січня 2019 року у загальному розмірі 16713 гривень, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 9000 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам у розмірі 3213 гривень, строкової заборгованості за штрафами і пенею у розмірі 4500 гривень (а.с.51). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За змістом п.2.3 розділу 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог кредитора. Саме такі правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі №14-154цс18. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що всупереч вимогам ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження тієї обставини, що ТОВ «Алекскредит» направив [PERSON] вимогу про добровільну сплату заборгованості за договором про надання кредиту у загальному розмірі 16713 гривень, а також, що [PERSON] отримав вказану письмову вимогу. Крім цього, зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, що під час його вчинення приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. застосував п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п.1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п.2 Переліку). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Зважаючи на те, що спірний виконавчий напис вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, тому даний виконавчий напис вчинений з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 04 квітня 2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.,зареєстрований в реєстрі за №7197, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 27 травня 2020 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. Пред`явлений ним позов задоволений. З огляду на це, з ТОВ «Алекскредит» на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved