Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що [INFO] помер [PERSON] , якому належав житловий будинок [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . У встановленому порядку [PERSON] прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] та набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. За час свого життя [PERSON] також склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповів онуку [PERSON] . Він у встановленому порядку прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Незважаючи на це, державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипка А.О. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, вказавши на те, що [PERSON] не були надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Тому [PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання, а також витребувано з Бориспільської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.32-33). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року у Київського обласного державного нотаріального архіву витребувано копію спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.105-106). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.130). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Розгляд цивільної справи просив здійснити за його відсутності. Представник Бориспільської міської ради Київської області надав до суду відзив на позовну заяву, яким вказав, що заперечує проти позову з підстав необґрунтованості порушень прав позивача зі сторони міської ради. Крім цього, просив розглядати цивільну справу без представника Бориспільської міської ради Київської області. Треті особи, які не заявили самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви про розгляд цивільної справи за їхньої відсутності. Крім цього, вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва на забудову індивідуальної садиби від 30 грудня 1974 року, виданого виконавчим комітетом Бориспільської районної ради депутатів трудящих Київської області (а.с.123-124) та випискою з погосподарської книги №4 за період з 1977-1979 роки (а.с.26-27). [INFO] [PERSON] помер, згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я (а.с.8). На випадок своє смерті [INFO] [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Іванківської сільської ради депутатів трудящих Бориспільського району Київської області, зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за №22 (а.с.7). Згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерть, заповів онуку [PERSON] . [INFO] [PERSON] також помер, згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я (а.с.11). За час свого життя, а саме 23 травня 2012 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №96 (а.с.10). Згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерть, заповів онуку [PERSON] . Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються розділом VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року, а також книгою шостою «Спадкове право» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. За правилом, визначеним п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст.548\~ЦК УРСР\~1963\~року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.549\~цього ж\~Кодексу визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Разом з тим, за змістом ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України та ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з положенням ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація\~права власності\~на нерухоме\~майно регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація споруд, призначених для виконання спеціальних технічних функцій. Проте виникнення права власності на споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до відомостей, отриманих від Київського обласного державного нотаріального архіву (а.с.112), встановлено, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Разом з цим, як вбачається з погосподарської книги на 1977-1979 роки [PERSON] після смерті [PERSON] продовжував постійно проживати в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина вказує на те, що він вчасно вступив в управління та володіння спадковим майном та у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Тому [PERSON] вважається таким, що набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи №439/2019, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] у межах встановленого законом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини прийняв спадщину, про щодо подав нотаріусу відповідну заяву (а.с.43). Незважаючи на це, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Про що отримав від державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контри Скрипки А.О. постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №19/02-31 від 19 січня 2021 року (а.с.12). Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] проте оформити своє право на спадщину не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає, що з метою захисту та відновлення спадкових прав позивача за допустиме визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved