Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 26 листопада 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з прибудинковими спорудами: літньою кухнею та огорожею, що розташований в [ADDRESS] . 2. Позов обґрунтувала тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ). Крім того [INFO] померла бабуся [PERSON] , яка до дня смерті також проживала за вищезазначеною адресою. Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок площею 0,12 га та 3,2099 га, а також житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . З метою прийняття спадщини сторони по справі, як спадкоємці першої черги, звернулися до Біляївської районної державної нотаріальної контори з відповідними заявами. В процесі прийняття спадщини сторони домовились про поділ спадкового майна, згідно якого відповідачу у власність відійшли земельні ділянки, а позивачу все інше нерухоме майно. Однак, відповідно до листа державного нотаріуса від 19 квітня 2019 року № 1819/02-14 «Про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину» позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавця. На момент смерті мати позивачки не мала свідоцтва про право масності на житловий будинок, оскільки у неї на руках було тільки свідоцтво про право власності на ім`я її матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Однак воно також не було взято нотаріусом до уваги, так як воно було видане 01 вересня 1995 року, тобто після смерті [PERSON] . Але, як зазначається в самому свідоцтві, воно видане на підставі рішення виконавчого комітету Біляївської міської ради народних депутатів від 14 січня 1960 року № 21. Таким чином, рішення про передачу житлового будинку у власність [PERSON] було прийнято ще за життя спадкодавиці, хоча й право власності на нього не було оформлено до кінця. Крім того, право власності [PERSON] було зареєстроване у визначений законом спосіб, що підтверджується довідкою-характеристикою № 826, виданою 01 вересня 1995 року Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації про здійснення реєстраційного запису в реєстровій книзі № 28 під реєстровим № 6998, стор. 127. Мати позивачки, [PERSON] , померла [INFO] , постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] до дня смерті за одною адресою, у зв`язку з чим вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Однак, через те, що мати позивачки за життя не оформила право власності на спадкове майно належним чином, позивач на сьогоднішній день позбавлена права прийняти спадщину у визначений законом спосіб. Враховуючи вищенаведене, вважає, що єдиною можливістю довести своє право на спадкове майно є звернення до суду з заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. 3. Відповідач - [PERSON] відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив проводити судове засідання без його участі (а.с.102). 5. Відповідач - у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив проводити судове засідання без його участі (а.с.104). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2019 року, цивільну справу № 496/4592/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 02.12.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 8. На виконання ухвали суду від 02.12.2019 року до суду надійшла копія спадкової справи № 517/2018, яка була заведена до майна [PERSON] , померлої [INFO] . 9. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 10. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. 11. Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 12. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 13. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивачки є: батько - [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 43) 15. Позивачка уклавши шлюб з [PERSON] змінила своє дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 44) 16. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] (а.с.10). 17. Померла бабуся позивачки - [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.06.1977 року (а.с.11). 18. З метою прийняття спадщини позивач звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але листом №1819/02-14 від 19.04.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавця (а.с.15). 19. Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 01.09.1995 року, вбачається, що [PERSON] належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] . Вказане свідоцтво було видано 01 вересня 1995 року, тобто після смерті [PERSON] , але в самому свідоцтві зазначено, що воно видане на підставі рішення виконавчого комітету Біляївської міської ради народних депутатів від 14 січня 1960 року №21. Таким чином, рішення було прийнято про передачу житлового будинку у власність [PERSON] ще за життя спадкодавця (а.с.12). 20. Крім того, згідно довідки-характеристики №826 від 01.09.1995 року вбачається, що право власності [PERSON] було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером №6998, стор. 127 (а.с.13). 21. Згідно довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради №2886, вбачається, що [PERSON] дійсно до дня смерті була прописана та проживала у [ADDRESS] (а.с.14). 22. З акту депутата Біляївської міської ради - Римарчук С.В. від 25.11.2018 року вбачається, що мати позивачки постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] (а.с. 16), у зв`язку з чим фактично прийняла спадщину. 23. З технічного паспорту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вбачається прибудинкові споруди: літня кухня, огорожа (а.с.18-20). 24. Згідно до спадкової справи № 517/2018, вбачається, що крім позивача, спадкоємцем на спадкове майно після смерті [PERSON] є спадкоємець, який подав заяву - [PERSON] , тобто відповідач по справі. (а.с. 31-98) 25. Згідно договору про поділ спадщини від 19.04.2019 року, між сторонами було досягнуто згоди щодо поділу спадкового майна, а саме: [PERSON] успадкував земельні ділянки площею 0,1200 га та 3,2099 га, а позивач [PERSON] все інше нерухоме майно, у тому числі речі домашнього вжитку (а.с.17). V. Оцінка Суду. 26. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 27. Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 28. Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. 29. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 30. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). 31. Відповідно до ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 32. Відповідно до ст.ст. 1261, 1262 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 33. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 34. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). 35. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. 36. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. 37. Як, встановлено судом після смерті матері позивачки - [PERSON] залишилась спадщина до якої входить: житловий будинок з прибудинковими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Однак мати позивачки за життя не оформила свої спадкові права на вказаний будинок після смерті своєї матері [PERSON] . Разом з тим мати позивачки постійно проживала за вказаною адресою разом зі своєю матір`ю [PERSON] по день її смерті, доглядала за будинком., що підтверджується дослідженими доказами. 38. Тобто оскільки мати позивачки постійно проживала зі спадкодавцем - [PERSON] , померлої [INFO] на час відкриття спадщини, а тому, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину. 39. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 40. На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. 41. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 42. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 43. Згідно ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 44. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 45. Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому порядку. 46. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 47. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 48. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачкою доведено обставини викладені у позовній заяві, наявність порушених прав позивачки є очевидними, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved