Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Відповідач є донькою позивача і матір`ю малолітнього [PERSON] , 2017 року народження. З дня народження дитини вони разом проживали за адресою: [ADDRESS] . Відповідач добросовісно доглядала сина, але у 2019 році заявила про своє бажання відмовитись від нього і пішла з дому в невідомому напрямку. Позивач продовжила піклуватись про дитину і робить це до теперішнього часу. Дитина хвора, має статус дитини інваліда і потребує особливого догляду. Оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, позивач просить позбавити її батьківських прав відносно сина та стягнути з аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Процесуальні дії у справі. 21.12.2020 позовна заява отримана судом. 23.12.2020 провадження у справі відкрито. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 11.02.2021 підготовче провадження закрито. Справа призначена до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання учасники процесу не з`явились: - позивач заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення; - відповідач повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомила, правом надання відзиву не скористалась; - представник третьої особи заявила клопотання про розгляд справи без участі представника виконкому, заперечень проти позову не надала. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. Фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] (а.с.10). Відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с.8). 16.10.2019 йому надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Позивач призначена його опікуном (а.с.20) Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: з дитиною не проживає, вихованням та утриманням не займається, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, його навчання, підготовкою до самостійного життя, не цікавиться життям та здоров`ям, матеріально його не утримує. Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що слідує з рішення виконкому №94 від 17.03.2021 року. Зміст спірних правовідносин. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок виховання батьками неповнолітніх дітей, наслідки ухилення ними від виконання своїх обов`язки та з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При цьому, суд керується положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно з п.15 якої, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями п.16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем повністю доведений факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, байдужого ставлення до його долі. З урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі по 1/4 частки з усіх видів заробітку /доходів/, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 Сімейного Кодексу України. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved