Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Міністерство внутрішніх справ України звернулось до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] - про виселення з гуртожитку, без надання іншого жилого приміщення. Позивач при зверненні до суду мотивує свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO] проходила службу на посаді спеціаліста І категорії, старшого інспектора Відділу дактилоскопічного обліку управління спеціальних перевірок та довідкового обліку Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України з 16. 12. 2005 року по 11. 12. 2005 року. Відповідно до витягу з протоколу № 5 засідання адміністрації та Центральної житлової комісії МВС України від 01 жовтня 2009 року Центральна житлова комісія МВС України ухвалила рішення поселити та зареєструвати [PERSON] та її сина [PERSON], у гуртожитку МВС України за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою ДФЗБО МВС України вищезазначена будівля знаходиться на балансі МВС України, як гуртожиток. Наказом МВС України від 11. 12. 2012 року № 1066 о/с [PERSON] було звільнено з посади старшого інспектора відділу дактилоскопічного обліку управління спеціальних перевірок та довідкового обліку ДІАЗ МВС України, за п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогул без поважних причин. Також позивач зазначає, що [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] тривалий час у кімнаті гуртожитку не проживають та не сплачують оплату за користування житлом та оплату за користування житлово-комунальними послугами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] проходила службу на посаді спеціаліста І категорії, старшого інспектора Відділу дактилоскопічного обліку управління спеціальних перевірок та довідкового обліку Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України з 16. 12. 2005 року по 11. 12. 2005 року. Відповідно до витягу з протоколу № 5 засідання адміністрації та Центральної житлової комісії МВС України від 01 жовтня 2009 року Центральна житлова комісія МВС України ухвалила рішення поселити та зареєструвати [PERSON] та її сина [PERSON], у гуртожитку МВС України за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою ДФЗБО МВС України вищезазначена будівля знаходиться на балансі МВС України, як гуртожиток. Наказом МВС України від 11. 12. 2012 року № 1066 о/с [PERSON] було звільнено з посади старшого інспектора відділу дактилоскопічного обліку управління спеціальних перевірок та довідкового обліку ДІАЗ МВС України, за п. 4 ст. 40 КЗпП України, за прогул без поважних причин. Судом встановлено, що [PERSON] та її не повнолітній син [PERSON] тривалий час не проживають у вищезазначеній кімнаті гуртожитку, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами від 24. 05. 2013 року, 21. 06. 2013 року, 23. 07. 2013 року, 29. 08. 2013 року, 21. 09. 2013 року, 24. 10. 2013 року. Також судом встановлено, що в зв'язку з порушенням [PERSON] умов договору про користування житловим приміщення, зокрема в частині здійснення оплати за користування житловим приміщенням, у відповідача виникла значна заборгованість, яка утворилась в період з 01. 12. 2011 року по 01. 09. 2013 року в сумі 1629 грн. 25 коп. Статтею 109 ЖК УРСР передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК УРСР, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Зважаючи на те, що [PERSON] вчинивши прогул без поважних причин, грубо порушила трудову дисципліну, то її було звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Частиною 2 ст. 132 ЖК УРСР передбачено, що працівників підприємств, установ, організацій, які поселились в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, доведені та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved