Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію в розмірі 5135,34 гривень, пені 1049,39 гривень, інфляційних втрат 128,35 гривень, 3% річних 97,64\~гривень, з підстав неналежної оплати за спожиті послуги. Позов обґрунтований тим, що у період з листопада 2018 року по квітень 2019 року позивач поставив відповідачу теплову енергію у приміщення, яке розташовано за адресою [ADDRESS] , на загальну суму 6\~635,34 гривень. Боржником частково погашена заборгованість на суму 1500,00\~грн., отже загальна сума боргу становить 5\~135,34\~грн. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача 1049,39\~грн. пені, 128,35\~грн. інфляційних втрат, 3% річних 97,64\~грн. та судовий збір у розмірі 2\~100,00\~грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя від 16.01.2020\~ цивільну справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м.\~Запоріжжя. Ухвалою суду від 12.02.2020 позовну заяву Концерну «МТМ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання відзиву на позов та відповіді позивача на відзив. 28.02.2020 представником відповідача адвокатом Богдан Оксаною Вікторівною подано відзив на позов, у яких представник відповідача заперечує проти суми нарахованої пені, вважає її необґрунтованою, посилаючись на те, що стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за період з листопада 2018 року, в даному випадку не повинні застосовуватись до [PERSON] , як споживача комунальних послуг. В обґрунтування посилається на вимоги ч.\~1 ст.\~26 Закону України від 09.11.2017 №\~2189-VІІ «Про житлово-комунальні послуги» (який набрав чинності 01.05.2019), якою встановлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01\~% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Отже, враховуючи зазначене, нарахування пені у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги може здійснюватися після 01.05.2019 виходячи з умов договорів, укладених відповідно до вимог статей 13-15 Закону. Перевіривши розрахунки позивача, представник відповідача погоджується з сумою основного боргу, розрахунком 3% річних та сумою інфляційних витрат. У судове засідання представник позивача не з`явився, заперечень щодо наведених у відзиві відповідача на позов не надав. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились. 06.05.2020\~до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника, у зв`язку із запровадженням в Україні карантину. На підставі ст. ст.\~223, 247\~ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.\~1 ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст.\~81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 177939058 від 19.08.2019, [PERSON] на праві приватної власності належить нежиле приміщення площею 64\~кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 345617 від 17.08.2018. Згідно зі ст.\~526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.\~4 ч.\~1 ст.\~611 ЦК\~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ч.\~1 ст.\~625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За період з листопада 2018 року по квітень 2019 року Концерн «МТМ» відпустив до нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] теплову енергію на загальну суму 6635,34 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по договору №345617, рахунками за спожиту теплову енергію та актами приймання-передачі теплової енергії датовані 30.11.2018\~(за листопад 2018), 31.12.2018\~(за грудень 2018\~року), 31.01.2019\~(за січень 2019\~року), 28.02.2019\~(за лютий 2019\~року), 31.03.2019\~(за березень 2019\~року), 30.04.2019 (за квітень 2019\~року). З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що відповідачем було здійснено оплату коштів за надану теплову енергію в сумі 1\~500,00\~грн., а саме 07.04.2019 500,00 грн. та 15.10.2019 1000,00 грн. Відповідно до п.\~6.5.1 Договору розрахунки за договором здійснюються споживачем до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунку за відповідний місяць, який вручається Споживачу особисто або надсилається йому поштовим відправленням за вказаною у цьому Договорі адресою. Відправлення Концерном «МТМ» рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії Споживачу ( [PERSON] ) за адресою [ADDRESS] підтверджується реєстрами вихідної кореспонденції (а.с.\~3140). Відповідно до ч.\~1 ст.\~612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем, разом із позовом надано розрахунки сум заборгованості по договору №\~345617 від 17.08.2018, в яких сума заборгованості за договором становить 5\~135,34\~грн., сума інфляційних втрат складає 128,35 грн., сума 3% річних складає 97,64 грн., сума пені складає 1049,39 грн. З даного приводу, відповідач та її представник визнали усі нараховані суми, окрім пені. Суд також погоджується з розрахунками заборгованості, за виключенням пені, зробленими позивачем та вважає, що вони відповідають вимогам закону. Щодо обрахунку пені за період з 20.12.2018\~по 20.08.2019, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з п.\~7.2.10 Договору, за порушення Споживачем строків оплати за теплову енергію, встановлених у п.\~6.4 цього Договору, останній сплачує теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,2% від суми заборгованості за спожиту теплову енергію за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Оплата пені не звільняє Споживача від виконання своїх обов`язків по оплаті заборгованості. Оплата пені не звільняє споживача від виконання своїх обов`язків по оплаті заборгованості. Але, розрахунок пені по договору 345617, який долучено позивачем до позову здійснений з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ. Представник відповідача у відзиві на позов, заперечує проти здійснення розрахунку посилаючись на вимоги ч.\~1 ст.\~26 Закону України від 09.11.2017р. №\~2189-VІІ «Про житлово-комунальні послуги» (який набрав чинності 01.05.2019р.). Так, 09.11.2017 Верховною радою України прийнято Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII, відповідно до п.1\~Прикінцевих та перехідних положень якого цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 7 частини першої, пункту 10 частини другої та пункту 2 частини четвертої статті 7, частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, частини першої статті 26, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Отже, частина 1 статті 26 вищезазначеного Закону, з урахуванням п. 1\~Прикінцевих та перехідних положень, застосовується у правовідносинах з 01.01.2019. Розрахунок пені за ставкою\~0,2\~% від суми боргу за кожен день прострочення за наступною формулою: Пеня = Сума заборгованості х Розмір договірної пені % х Кількість днів прострочення/100. - за листопад 2018р. - 974,96\~грн. з 20.12.2018р. по 31.12.2018 (12 днів) /100 = 23,40\~грн. Розрахунок пені за ставкою\~0,01\~% від суми боргу за кожен день прострочення за наступною формулою: Пеня = Сума заборгованості х Розмір договірної пені % х Кількість днів прострочення / 100. - за листопад 2018 р. 974,96\~грн. з 01.01.2019 по 18.06.2019 (169 днів) /100 = 16,48\~грн. - за грудень 2018 р. 1766,96\~грн. з 20.01.2019 по 19.07.2019 (181 день) /100 = 31,98\~грн. - за січень 2019 р. 1435,43\~грн. з 20.02.2019 по 19.08.2019 (181 день) /100= 25,98\~грн. - за лютий 2019 р. 1280,38\~грн. з 20.03.2019 по 20.08.2019 (154 дні) /100 = 19,72\~грн. - за березень 2019 р. 973,68\~грн. з 20.04.2019 по 20.08.2019 (123 дні) /100 = 11,98\~грн. - за квітень 2019 р. 203,93\~грн. з 20.05.2019 по 20.08.2019 (93 дні) /100 = 1,90\~грн. З огляду на зазначене, загальний розмір пені, який підлягає задоволенню судом (з урахуванням періоду нарахування, згідно розрахунку) становить 131,44\~грн., а отже позовна вимога про стягнення пені саме у розмірі 1049,39\~грн. є необґрунтованою. З огляду на зазначене вище, суд знаходить доведеною вимогу позивача про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію в розмірі 5135,34 гривень, інфляційні втрати 128,35\~грн., 3% річних 97,64\~грн., та 131,44\~грн. пені, а тому вимоги Концерну «МТМ» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до задоволеної частини позовних вимог, з [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» належить стягнути судовий збір у розмірі 1\~801,01\~грн. (2102,00\~х\~5\~492,77\~/\~6410,72).

Outcome: partial