Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Керівник Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Барської районної ради, КНП «Барська центральна районна лікарня» Барської районної ради, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позовні вимоги мотивував тим, що вироком Барського районного суду Вінницької області у справі №125/1320/15-к від 12.02.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Під час розгляду справи судом встановлено, що 10.04.2015 року близько 08.45 хв., перебуваючи на ринку м. Бар Вінницької області, [PERSON] , умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та збагачення за рахунок чужої власності, шляхом обернення його на свою користь, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, ігноруючи цю обставину, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до торгового місця (ракушки) № [NUMBER] звідки у присутності потерпілої [PERSON] та очевидців, що перебували на ринку, не приховуючи свого наміру на протиправне заволодіння майном, а саме рулоном туалетного паперу «Обухів» та 10 пачками сірників «Козак», взяв їх з прилавку та поставив у поліетиленовий пакет жовтого кольору, після чого почав стрімко направлятися у напрямку на вихід із ринку. Таким чином [PERSON] , діючи відкрито для сторонніх осіб, ігноруючи факт належності майна іншій особі та нехтуючи думкою очевидців що в цей момент були поруч з іншими торгівельними точками, маючи єдиний умисел та протиправне бажання на збагачення за рахунок чужої власності, продовжував стрімко направлятися на вихід з ринку. Пройшовши відстань близько 10 м. [PERSON] було зупинено [PERSON] , який перебував в цей час біля свого торгового місця, а також [PERSON] , яка підійшла від своєї ракушки № [NUMBER] та відібрала у [PERSON] поліетиленовий пакет жовтого кольору з рулоном туалетного паперу «Обухів» та 10 пачками сірників «Козак», після цього присутні викликали працівників міліції та передали їм зупиненого ними [PERSON] .. В результаті зазначеного, [PERSON] відкрито заволодів майном з прилавку торгового місця (ракушки) № [NUMBER] , що на ринку м. Бар Вінницької області, а саме рулоном туалетного паперу «Обухів», вартістю 5 грн. 00 коп. за 1 одиницю та 10 пачками сірників «Козак», вартістю 00 грн. 50 коп. за 1 одиницю на загальну суму 5 грн. 00 коп., завдавши при цьому потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на суму 10 грн. 00 коп., що підтверджується відповідно до довідки № 80 від 15.04.2015 \~ \~ \~ \~року. Крім того, 10.04.2015 року близько 09.00 години, перебуваючи біля торгового місця (ракушки) 23, що на ринку м. Бар Вінницької області, гр. [PERSON] , маючи на меті умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, в ході сварки, схопив [PERSON] своєю правою рукою за зап`ястя її лівої руки, після чого своєю лівою рукою завдав удару долонею руки в ділянці ближче до правого плеча потерпілої, внаслідок якого штовхнув [PERSON] на відстань кількох метрів в напрямку ліворуч від себе, кинувши таким чином потерпілу на асфальтобетонне покриття та завдавши їй тілесних ушкоджень. В результаті умисних дій [PERSON] [PERSON] отримала тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину. Згідно висновку експерта № 61 від 22 квітня 2015 року, у громадянка [PERSON] виявлено: закритий вбитий перелом хірургічної шийки правого плеча; синці - по передньо-зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині та в ділянці плечового суглобу, по задній поверхні правого ліктьового суглобу, по зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині; садно в ділянці синця правого ліктьового суглобу. Вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення відповідають строку, вказаному у постанові про призначення експертизи (10.04.2015 року). Закритий вбитий перелом хірургічної шийки правого плеча не являється небезпечним для життя в момент заподіяння, не супроводжувався небезпечними для життя явищами та за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 дня) належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Синці - по передньо-зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині та в ділянці плечового суглобу, по задній поверхні правого ліктьового суглобу, по зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині; садно в ділянці синця правого ліктьового суглобу за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок умисних дій [PERSON] [PERSON] отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до Барської ЦРЛ Вінницької області. Як вбачається з довідки КНП «Барська центральна районна лікарня» Барської районної ради від 17.01.2019 № 49 [PERSON] знаходилася на лікуванні: з 10.04.2015 по 20.04.2015 в хірургічному відділенні КНП «Барська ЦРЛ». За час перебування в хірургічному відділенні лікування складає 1473,67 гривень. Оскільки фінансування КНП «Барська ЦРЛ» здійснюється за рахунок бюджетних коштів, відсутність відшкодування коштів витрачених лікарнею, є порушенням прав територіальної громади району, що в свою чергу завдає суттєвої шкоди інтересам держави. Ураховуючи те, що держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування шляхом надання місцевим бюджетам із Державного бюджету трансфертів у вигляді субвенцій з метою формування місцевого бюджету, необхідного для здійснення повноважень місцевого самоврядування на рівні мінімальних соціальних потреб у разі, коли коштів, що надходять з власних джерел та закріплених доходів не достатньо, тому наведений факт несе потенційну загрозу як для економіки області, так і в цілому для держави, оскільки вказані вище явища набирають масового характеру, що в свою чергу приводить до скорочення фінансування соціальних програм, додаткового залучення коштів із Державного бюджету. На час звернення до суду з позовом [PERSON] не відшкодував завдані його діями збитки, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. У судовому засіданні представник позивача прокурор Хорошун М.Я. позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні з підстав, які викладені у позовній заяві. Представник Барської районної ради Вінницької області, в інтересах якої подано позов, у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, з урахуванням положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, був належним чином повідомлений, заяви про відкладення розгляду справи не надходило. Представник КНП «Барська ЦРЛ», в інтересах якої подано позов, у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, з урахуванням положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, був належним чином повідомлений, заяви про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання жодного разу, а саме на 08.08.2019 та 03.10.2019 не з`явився без поважної причини, причину неявки не вказав, відзиву на позов не надав, був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується письмовими повідомленнями. Позову не оспорив. Судом ухвалено проведення заочного розгляду даної справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Керівник Жмеринської\~місцевої прокуратури\~Вінницької області\~повідомляв КНП\~«Барська центральна\~районна лікарня»\~та Барську\~районну раду\~про намір\~звернутися до\~Барського районного\~суду Вінницької\~області з\~позовом в\~інтересах КНП\~«Барська центральна\~районна лікарня»,\~Барська районна\~рада Вінницької\~області \~до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Відповідно до даних довідки КНП «Барська центральна районна лікарня» Барської районної ради №49 від 17.01.2019 року [PERSON] знаходилася на лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Барська ЦРЛ» з 10.04.2015 по 20.04.2015, вартість лікування хворої [PERSON] за час перебування у відділенні складає 1473,67 грн. Вироком Барського районного суду Вінницької області у справі № 125/1320/15-к від 12.02.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, що вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування раї на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Окрім того, відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи може бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, (надалі Порядок) сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Виходячи з викладеного, [PERSON] зобов`язаний у відповідності до вимог ст.1206 ЦК України відшкодувати 1473,67 грн. витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] від злочинних дій. Відповідно до даних статуту КНП «Барська центральна районна лікарня» є спільною власністю територіальних громад Барського району, управління якою здійснює Барська районна рада або уповноважений нею орган. Відсутність відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я з вини [PERSON] на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] негативно впливають на фінансування витрат на лікування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди. Згідно норм ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позовні вимоги прокуратури є законними та юридично і документально обгрунтованими, а також такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в судах у випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Частиною 3 ст. 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених ч. 2 або ч. 3 ст. 25 Закону України «Про прокуратуру». Позовні вимоги ґрунтуються на наступних нормах права. Відповідно до ч. 3, 7 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.\~1206\~ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього\~Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» №11 від 07.07.1995, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№545\~від 16.07.1993 (далі - Порядок). Як передбачено Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній (п.п. 3, 4 Порядку). Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру для юридичної особи становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (встановленого на 1 січня) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на користь держави 1473,67 грн, тому судовий збір у даній справі з огляду на викладені вище положення закону становить 768,40 грн, який слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved