Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до відповідачів про витребування земельної ділянки із незаконного володіння на користь ДП «Київське лісове господарства». В обґрунтування позову зазначив, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 12.12.008 року за №2096 передано у приватну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельні ділянки кожна площею 0,1 га для ведення індивідуального садівництва. Оскільки вищевказане розпорядження прийнято поза межами компетенції, набуття права власності на вищевказані земельні ділянки відбулося із порушенням вимог земельного та лісового законодавства. Просив визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 12.12.2008 року №2096 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 9-ом громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок, по 0,1 га кожна, у приватну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і усунути перешкоди у здійсненні державним підприємством «Київське лісове господарство» права користування та розпорядження земельними ділянками лісового фонду шляхом витребування (повернення) на користь державного підприємства «Київське лісове господарство» з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0025; [PERSON] земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0026; [PERSON] земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0023; [PERSON] земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0027; [PERSON] земельну ділянку серії площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0028; [PERSON] земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0029. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 20.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засідання прокурор Тарасенко А.С. не зявилась, у поданому до суду клопотання позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник ДП «Київське лісове господарство» в поданому суду клопотанні просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позов. Заяву аналогічного змісту подав до суду і представник Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства. Представник відповідача Обухівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, в поданому суду клопотанні просив розглядати справу у його відсутності та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Інші відповідачі в судове засідання не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв, клопотань суду не подали. Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 91 від 31.01.2008 надано дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 9-ти громадянам для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель державної власності в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації № 2096 від 12.12.2008 року розроблений проект землеустрою затверджено та передано у приватну власність, серед інших, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,90 га. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 664528 від 17.06.2009 площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0025, [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 664523 від 17.06.2009 площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0026, [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0023, [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0027, [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0028, [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №' 664529 від 17.06.2009 площею 0,1 га з кадастровим номером 3223151000:06:007:0029. Згідно відомостей Державного земельного кадастру, вищевказані громадяни залишаються власниками земельних ділянок та не відчужували право власності. Статтею 55 Земельного кодексу України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для заліснення. Згідно ст. 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом. Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. З наявної в матеріалах справи інформації ДП «Київське лісове господарство» від 25.05.2020 № 09-434 земельні ділянки з кадастровими номерами 3223151000:06:007:0025, 3223151000:06:007:0026, 3223151000:06:007:0023, 3223151000:06:007:0027, 3223151000:06:007:0028, 3223151000:06:007:0029 розташовані на землях лісогосподарського призначення кварталу 46 виділи 7,8,10,12 Обухівського лісництва згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2003, 2014 років становлять єдиний масив лісових насаджень. Таким чином, факт віднесення спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування 2003, 2014 років в тому числі проектами організації та розвитку лісового господарства виробничої частини державного лісогосподарського об`єднання «Київліс» та ДП «Київське лісове господарство», таксаційними описами, планами лісонасаджень, протоколами лісовпорядних нарад. Тобто право користування ДП «Київське лісове господарство» землями лісогосподарського призначення площею 0,6 га відповідно до п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування 2003, 2014 років. Відповідно до ст.393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Вимогами ст. 155 Земельного кодексу України передбачено визнання недійсним акту органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, що порушує права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. З огляду на встановлені судом обставини, розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 12.12.2008 року №2096 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 9-ом громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради» підлягає визнанню недійсним судом. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Законний володілець земельної ділянки лісового фонду може вимагати усунення порушення його права користування на цю ділянку, зокрема, вимагаючи повернути таку ділянку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved