Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 16.07.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрати почуття любові один до одного, через що сторони разом не проживають, просить суд розірвати шлюб без надання строку на примирення. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В підготовче судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилась направивши до суду клопотання в якому заявлений позов підтримує просить справу розглядати в її відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача, завлений позов визнає в повному обсязі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05.09.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області за актовим записом № 125. Від спільного сумісного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживають разом з матір`ю, та жодних підстав для зміни місця проживання дитини суду надано не було. Позивач та відповідач на даний час не проживають разом, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам одного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Стаття 141 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надала суду доказ сплати судового збору в сумі 768 гривень 40 коп.( квитанція №0.0.1409254214.1 від 15.07.2019 року( а.с.1) оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved