Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Курахівська міська рада звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач не зявився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в тому числі шляхом оголошення виклику до суду на офіційному сайті суду. У судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. У судове засідання третя особа не зявилась.Подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У комунальній власності територіальної громади м. Курахове знаходиться жилий будинок, розташований за адресою: м. Курахове, вул. Лєрмонтова, 4а на підставі рішення Курахівської міської ради від 22.05.2002 № ІV/2-7 «О приеме в коммунальную собственность территориальной громады г. Курахово жилого дома № 31 по ул. Мечникова, общежитий по ул. Лермонтова, 4-а и пр. Комсомольскому 21-а от КП «КЗЖБК». Рішенням Курахівської міської ради від 09.04.2003 № IV/11 - 2 «О создании КП «Кураховская городская служба єдиного заказчика» на підставі законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про підприємства в Україні», створене комунальне підприємство «Міська служба єдиного замовника» (далі - КП «МСЄЗ»). Пунктом 2.3 Статуту Комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» зазначені основні напрями діяльності Підприємства, у т.ч. утримання та обслуговування житлового фонду, що належить Власникові, забезпечення його збереження та належної експлуатації. 06.12.2017 року до Курахівської міської ради надійшов лист від КП «МСЄЗ» 1184 від 05.12.2017 відповідно до якого наймач жилого приміщення у гуртожитку за адресою: м. Курахове, вул. Лєрмонтова, 4А - 11 не проживає. У жилому приміщенні № 11 (жила площа - 23,2 кв. м., загальна - 33, 15 кв. м. вищезазначеного гуртожитку з 06.12.2004 року на цей час зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою (витяг з особового рахунку) комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника «Курахівської міської ради» (далі - КП «МСЄЗ» Курахівської міської ради») № 403 від 05.12.2017, але достатньо тривалий час за місцем реєстрації не проживає. Жиле приміщення не приватизоване, що підтверджується довідкою (витяг з особового рахунку) КП «МСЄЗ» Курахівської міської ради» від 05.12.2017 № 403. Відповідач за місцем реєстрації не мешкав з часу реєстрації. Цей факт підтверджується актом від 14.11.2017 року, складеним техніками - доглядачами КП «МСЄЗ» Курахівської міської ради» [PERSON], [PERSON] у присутності мешканця кімнати № 7 - [PERSON], мешканця кімнати №12 [PERSON]. У акті зазначено, що у жилому приміщені ніхто не проживає з січня 2013 року (після пожежі, з вини колишнього (померлого) мешканця [PERSON]П.). Цей факт також свідчить про те, що відповідальним наймачем [PERSON] жиле приміщення не використовувалося за призначенням. Приміщення знаходиться у антисанітарному стані: шибки у віконних paм вибиті, віконні отвори забито дошками. Вхідні двері забито цвяхами, бо неодноразово зламувався дверний замок, стіни в кіптяві від пожежі. У кімнаті відсутнє електропостачання (електролічильник, розташований біля вхідних дверей обірвано) санітарно-технічне обладнання відсутнє. Також, зазначено, що квартиронаймач [PERSON], [INFO], з моменту реєстрації - 06.12.2004 року, у кімнаті фактично не мешкав. Квартплату, комунальні послуги не сплачував. Отже, жиле приміщення не використовується наймачем за призначенням комунальні послуги не сплачуються. Згідно довідки КП «МСЄЗ» (копія особове рахунку) № 404 від 05.12.2017року заборгованість по квартирній платі і комунальні платежам на 01.11.2017 р. становить 10 317 (десять тисяч триста сімнадцять) грн. 31 коп., у т.ч.: квартплата 3 950 (три тисячі девятсот пятдесят) грн. 95 коп., стоки - 5251 (пять тисяч двісті пятдесят одна) грн. 75 коп., тверді побутові відходи - 1114 (одна тисяча сто чотирнадцять) грн. 61 коп. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдино реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (номер інформаційної довідки 108632057 від 21.12.2017) відповідачу на підставі договору дарування, р-р № 1268, 13.05.2005, посвідчений приватним нотаріусом Марїнсько районного нотаріального округу - [PERSON] належить чотирикімнатна квартира адресою: Донецька область, Марїнський район, м. Курахове, проспект Запорізькі (Маяковського)[ADDRESS] (загальна площа - 71,8 кв.м., жила площа - 48 кв.м.). Тому, причину, з якої відповідач не мешкає у жилому приміщенні № 11 жилого будинку, розташованого за адресою: м. Курахове, вул. Лєрмонтова, 4а не можна вважати поважною. Відповідно до ч. 2 ст. 107 у разі вибуття наймача на постійне місце проживая до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до статті 6 Житлового кодексу (далі ЖК) жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян. Тобто житлові приміщення мають строго цільове призначення. Відповідно до статті 10 ЖК громадяни зобовязані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилим приміщенням. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися на шкоду інтересам суспільства. Згідно підпункту 5 пункту 7 Правил користування жилими приміщеннями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 наймач зобовязаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Пунктом 11 зазначених Правил наймачі приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що Відповідно до ст. 107 ЖК ( 5464-10 ) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються всупереч призначенню цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій (ч. 5 ст. 9 ЖК). Принцип правових умов захисту прав усіх субєктів права власності закріплено у ст. 386 ЦК України, яка в розвиток положень ст. 13 Конституції України встановлює, що «держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності». Частина 3 статті 47 Конституції України закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Вона має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Отже, стаття 72 Житлового кодексу України передбачає можливість визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад установлені законом строки в судовому порядку. При цьому, тимчасова відсутність повинна бути безперервною. Разом із тим поява особи лише для вигляду до уваги не береться. Як зазначалося раніше, відповідач [PERSON], [INFO], за місцем реєстрації не мешкає з грудня 2004 року, що перевищує 6 місяців. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу переміщення і вільному у виборі міг проживання в Україні», особа може бути знята з реєстрації на підставі рішення суду її визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до абзацу 4 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України І від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстав передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільні вибір місця проживання вУкраїні» зняття з реєстрації місця проживання здійснює на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Таким чином, позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved