Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 05.11.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на його користь аліменти у твердій грошовій сумі 3000 грн., але не менш ніж розмір прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022 року. Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 141, 150, 191, 198, 199, 200, 201 СК України. Ухвалою від 13.11.2020 року провадження по справі відкрито. У судовому засіданні 24.12.2020 року позивач підтримав вимоги у повному обсязі. 22.12.2020 року від відповідача надійшла заява про розгляд спарви за відсутності відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що позивач [PERSON] , є сином відповідача [PERSON] , навчається в Одеському коледжі комп`ютерних технологій на денній формі навчання на 3 курсі, можливості працювати не має, власних доходів не має, у зв`язку з чим просить стягнути аліменти з батька на час навчання. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за відсутності, та підтримує позовні вимоги в розмірі прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1593 від 11.12.2002 року, про що суду надано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11.12.2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, батьком у свідоцтві вказаний відповідач [PERSON] /а.с.6/. З довідки Міністерства освіти і науки України Одеський державний екологічний університет Одеський коледж комп`ютерних технологій Рівень акредитації - перший №06 від 12.10.2020 року вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом 3 курсу денної форми навчання Одеського коледжу комп`ютерних технологій термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року /а.с.7/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 198-201 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи позивач підтримав вимоги щодо розміру аліментів в 3000грн., при цьому після ознайомлення з заявою відповідача, в якій йде промова про часткове визнання позовних вимог позивача, позивач [PERSON] наполягав на заявлених вимог. Позивач на питання суду в якому розмірі надає матеріальну допомогу мати позивача, її дохід, позивачем не було сформовано відповідей. Позивач не знає доходу матері, та які вона несе витрати. [PERSON] вказав, що мати офіційно не працює, інвалідом не являється, який отримує дохід та за які кошти живе його сім`я: позивач та його мати, він не знає. Спілкування з батьком у позивача відсутне, який дохід у батька позивач не знає. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Таким чином, оскільки, відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Також суд бере до уваги заяву відповідача, відносно згоди сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі, оскільки при зверненні до суду позивачем сплачено мінімальну ставку судового збору.

Outcome: partial