Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові зазначено, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, вихованням дитини не займаються, її долею не цікавляться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклуються. Позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відібрати неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері - відповідачки [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав, та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь фізичної чи юридичної особи, під опіку або на виховання якої буде передана дитина, аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що вимоги позивача безпідставні, оскільки вона не ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини. Дійсно, раніше вона іноді вживала спиртні напої, мало приділяла уваги вихованню і спілкуванню з донькою, через що у стосунках з донькою були проблеми, вони сварилися, під час сварок вона не стрималася і двічі не сильно вдарила доньку. З того часу як донька живе в центрі реабілітації, вона постійно спілкується з нею, передає необхідні речі. Вона хоче повернути дитину в свою родину, працює не офіційно, спиртні напої не вживає, не палить. Тому просила суд відмовити в задоволенні позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно свідоцтва про народження, виданого 09 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , про що 09 серпня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 890. Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року, [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та матеріальному утриманню неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , систематично залишає дітей без нагляду. Судом визнано [PERSON] винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. Зазначена постанова суду набрала законної сили 16 лютого 2015 року. Згідно акту обстеження умов проживання від 04 вересня 2018 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] та її діти [PERSON] , [PERSON] .. Умови проживання: пічне опалення, вода, є необхідні меблі, запаси продуктів харчування, помешкання потребує ремонту. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: є місця для сну, речі за сезоном, письмовий стіл. Результат перевірки: зі слів матері [PERSON] до школи збирала рідня по лінії батька: баба, дядько. Речі дитини знаходяться у баби по лінії матері [PERSON] .. На момент відвідування молодша донька вдома відсутня. Зі слів матері діти після школи перебувають у бабусі [PERSON] , так як мати працює на сезонних роботах з невстановленим графіком роботи. Мати попереджена про відповідальність за життя та здоров`я дітей. Згідно інформації про результати початкової оцінки потреб сім`ї [PERSON] Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 11 вересня 2018 року, центр ініціює розгляд включення до порядку денного засідання комісії з захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради питання щодо взяття під соціальний супровід сім`ї [PERSON] .. [PERSON] дала письмову згоду на взяття її сім`ї під соціальний супровід. Згідно інформації [PERSON] від 08 листопада 2018 року, остання повідомляє, що має ненормований графік роботи з 05 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, тому діти знаходяться без нагляду. Над старшою донькою [PERSON] вона втратила контроль, у них погіршилися відносини. Молодша донька [PERSON] підпадає під вплив сестри. Не дивлячись на її вимоги, діти приходять додому пізно, на телефоні дзвінки не відповідають. Тому просить влаштувати її дітей в КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Згідно інформації про соціальний супровід сім`ї [PERSON] Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 16 листопада 2018 року, в сім`ї [PERSON] виховуються неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . За період перебування сім`ї [PERSON] під соціальним супроводом у Мелітопольському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з матір`ю були проведені консультації та бесіди щодо підвищення батьківського потенціалу, покращення житлово-побутових умов, раціонального планування сімейного бюджету та ведення домашнього господарства, профілактики шкідливих звичок. Матері було роз`яснено норми чинного законодавства України щодо виконання батьківських обов`язків та наслідки за їх невиконання. Під час відвідувань родини за місцем проживання в помешканні завжди було прибрано, в наявності була зварена їжа, запаси продуктів харчування, мати була у тверезому стані. Згідно інформації отриманої від дітей, під час здійснення соціального супроводу мати вела домашнє господарство, купувала продукти харчування, готувала їжу. Крім того, з членами родини були проведені бесіди щодо налагодженні відносин в родині, налагодження емоційного контакту матері з дітьми. Покращення стосунків в родині мали короткостроковий характер. 07 листопада 2018 року під час відвідування родини, мати гучно сперечалася з дітьми з приводу їх неповаги до неї, відсутності допомоги з їх боку у хатніх справах. Діти повідомили, що в ніч з 05 листопада 2018 року на 06 листопада 2018 року мати не ночувала вдома та залишила їх самих. Зі слів матері вона заборгувала велику суму грошей та вимушена була шукати гроші за межами міста, тому не ночувала вдома. Крім того, діти повідомили, що протягом останнього тижня мати вживала алкогольні напої. Зі слів дітей цей факт їм розповіли знайомі родини. Мати повідомила, що донька [PERSON] вже тривалий час бажає проживати у бабусі (матері її колишнього чоловіка), постійно прискіпується до неї, грубіянить, зводить наклеп, настроює проти неї другу доньку [PERSON] . Також, мати висловила намір щодо влаштування дітей до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», або переведення на інтернатну форму навчання. 07 листопада 2018 року мати надала письмову відмову від здійснення соціального супроводу родини, посилаючись на те, що вона має власні сили і можливості для подолання складної життєвої ситуації. Сім`ю було знято з соціального супроводу у зв`язку з письмовою відмовою матері. Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2019 року, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які 08 листопада 2018 року були влаштовані до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виховання. Судом визнано [PERSON] винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. Зазначена постанова суду набрала законної сили 25 січня 2019 року. Згідно заяви [PERSON] від 31 січня 2019 року, остання просить повернути в її родину дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в зв`язку налагодженням відносин з дітьми. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 25 квітня 2019 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 25 квітня 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка - [PERSON] та дружини - [PERSON] , про що 25 квітня 2019 року складено відповідний актовий запис № 226. Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2020 року, 25 грудня 2019 року [PERSON] , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила фізичне насильство по відношенню до своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а саме: вдарила рукою в плече, штовхала і кричала, внасліок чого дитина самовільно пішла з дому. Крім того, [PERSON] не належним чином виконує свої батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які 25 грудня 2019 року самовільно залишили місце мешкання у зв`язку з конфліктом з матір`ю. Судом визнано [PERSON] винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин. Зазначена постанова суду набрала законної сили 24 лютого 2020 року. Згідно вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року, неповнолітня [PERSON] засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76, 104 КК України з іспитовим строком на один рік. Зазначений вирок суду набрав законної сили 04 квітня 2020 року. Згідно інформації неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , від 11 грудня 2020 року, остання повідомляє, що її мати систематично випиває, влаштовує скандали, бійки, іноді піднімає руку, ображає нецензурною лайкою. Не виконує батьківські обов`язки, забирає особисті речі, гроші. Вона просить помістити її з сестрою в притулок і позбавити мати батьківських прав. Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2021 року, 11 грудня 2020 року [PERSON] , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] , вдарила рукою по обличчю свою неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Судом визнано [PERSON] винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Зазначена постанова суду набрала законної сили 26 січня 2021 року. Згідно довідки від 06 лютого 2021 року, [PERSON] пройшла курс лікування по методу лікаря Довженка А.Р .. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 04 березня 2021 року, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та відібрання від [PERSON] дитини без позбавлення її батьківських прав, встановлено, що мати [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дочки [PERSON] , [INFO] , не піклувалася про її життя і здоров`я, розумовий, духовний, фізичний розвиток, не забезпечувала їй належного догляду, харчування, умов проживання, неодноразово жорстоко поводилася з дитиною; батько [PERSON] тривалий час ухиляється від виховання та матеріального утримання своєї дочки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її життям і здоров`ям, не піклується про її розумовий, духовний, фізичний розвиток, не спілкується з дитиною в обсзі, необхідному для її самоусвідомлення. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] , та відібрання від матері [PERSON] дочки [PERSON] , [INFO] , без позбавлення матері батьківських прав. Вислухана в судовому засіданні неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , пояснила, що зараз вона перебуває в КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», а раніше мешкала разом з мамою і сестрою. Вона розуміє, що погарячкувала, коли написала на матір заяву. Вона також поводила себе не правильно, більше такої поведінки обіцяє не допускати. В теперішній час мати змінилася на кращий бік, працює, не вживає спиртні напої і не палить, вдома все добре, їх стосунки налагодились. В теперішній час вона хоче повернутися жити додому, навчатися в училищі. З батьком вона майже не спілкується, останнього разу спілкувалася з ним більше ніж вісім місяців тому. Він знає, де вони мешкають, але до них додому не приходить, не цікавиться її життям, матеріально ніяк не допомагає. Не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав. Таким чином, з пояснень вислуханої в судовому засіданні неповнолітньої дитини вбачається, що вона хоче повернутися жити в свою сім`ю, сумує за матір`ю та меншою сестрою. Батько із нею не спілкується, будь-якої участі у вихованні та житті дитини не приймає. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Судом встановлено, що батько неповнолітньої дитини [PERSON] систематично, навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки протягом тривалого часу: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умови для отримання дитиною освіти. Також судом встановлено, що мати неповнолітньої дитини [PERSON] дійсно належним чином не виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання дитини, вживала спиртні напої, вчинила фізичне насильство відносно доньки, а тому є формальні підстави для відібрання дитини від матері - відповідачки без позбавлення її батьківських прав. Це і стало підставою для влаштування неповнолітньої дитини до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради і подальшого звернення органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області до суду із позовом про позбавлення батьківських прав батька дитини, відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Таким чином, винна поведінка відповідачки [PERSON] частково доведена. Разом із цим, вирішуючи питання про відібрання дитини від матері - відповідачки без позбавлення її батьківських прав, суд враховує, що підстави відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 170 СК України. Зокрема, ч. 1 ст. 170 СК України визначено, що у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 ч. 1 ст. 164 СК України (батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; батьки жорстоко поводяться з дитиною; батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва) а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав. Тлумачення положень ч. 1 ст. 170 СК України дозволяє зробити висновок, що відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав є виправданим, коли залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Так, під час судового розгляду було встановлено, що в теперішній час відповідачка [PERSON] змінила своє ставлення до виховання своєї неповнолітньої дитини, спиртними напоями не зловживає, працює, має житло, в якому створені всі необхідні умови для проживання неповнолітньої дитини. При цьому судом не може бути прийнятий до уваги висновок органу опіки та піклування щодо відповідачки [PERSON] з викладених далі підстав. Так, висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування, це передбачено положеннями ч. 6 ст. 19 СК України, відповідно до яких суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини. Як вбачається із наданого органом опіки та піклування висновку щодо розв`язання спору стосовно відповідачки [PERSON] , останній є недостатньо обґрунтованим, базується виключно на обставинах, що передували влаштуванню неповнолітньої дитини до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради та не враховує певних змін, які сталися у поведінці відповідачки. Тому наданий висновок в цій частині не можна вважати й таким, що в повній мірі відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Так само не можуть бути прийнятті до уваги посилання представника позивача на те, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини або жорстоко з нею поводиться, оскільки належних і достатніх доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками по відношенню до своєї неповнолітньої дитини і виключно жорстокого поводження суду не надано. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. Натомість, в ході судового розгляду справи було встановлено, що відповідачка [PERSON] , після влаштування неповнолітньої дитини до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради змінила своє ставлення до дитини, налагодила стосунки із донькою, виконує свої батьківські обов`язки належним чином, піклується про життя і здоров`я своєї неповнолітньої дитини, вживає заходів до забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, належних і безпечних умов її проживання. Таким чином, судом встановлено, що в теперішній час відповідачка [PERSON] повністю змінила своє ставлення до виховання своєї неповнолітньої дитини, спиртними напоями не зловживає, намагається виправитися та зобов`язується в подальшому такої поведінки не допускати і виконувати свої обов`язки по вихованню дитини належним чином, тому відсутні обґрунтовані підстави вважати, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Також суд враховує думку неповнолітньої дитини, яка в силу свого віку може висловити свою думку, та виходить з найкращих інтересів неповнолітньої дитини в даній справі. Так, при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий міжнародний консенсус на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Отже, рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Тому суд приходить до висновку, що першочерговими та найкращими інтересами неповнолітньої дитини у даній справі є забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним, і таким середовищем в теперішній час може бути сім`я відповідачки [PERSON] - матері неповнолітньої дитини. Отже, враховуючи, що необхідності відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав за обставинами цієї справи не доведено, належних, допустимих та беззаперечних доказів того, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, які б могли бути законною підставою для відібрання неповнолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав представником позивача суду не надано, тому вбачається, що позовні вимоги про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів є безпідставними та необґрунтованими. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах неповнолітньої дитини, часткового задоволення позову, в частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , а в іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial