Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку її виплати та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вимог зазначив, що з 19.01.2015 по 14.07.2020 він працював у відповідача, наказом від 14.07.2020 №179/к був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. При звільненні відповідач своєчасно не виплатив йому заробітну плату, заборгованість по якій станом на 18.08.2020 становить 101815,70 грн. Повний розрахунок з ним не проведено. Просив стягнути на його користь вказану суму заборгованості по заробітній платі та середній заробіток за затримку її виплати, виходячи з розміру його середньоденного заробітку 652,77 грн за весь період розрахунку по день ухвалення судового рішення, а також моральну шкоду у розмірі 20000 грн. ІІ. Позиції і заяви (клопотання) учасників справи. До суду позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив про підтримання позову та відсутність заперечень проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник відповідача до суду не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач до суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив. \~ \~ \~ \~Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 12.10.2020 позовна заява залишена без руху для виправлення недоліків, 27.10.2020 судом отримана заява позивача про виправлення недоліків. 02.11.2020 ухвалою судді відкрите провадження у справі (спрощене позовне провадження), відповідачеві запропоновано подати судові відзив на позовну заяву. Призначено розгляд справи на 26.11.2020. 26.11.2020 розгляд справи відкладався через неявку представника відповідача. В судовому засіданні 17.12.2020 у зв`язку із повторною неявкою представника відповідача, який повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши відсутність відомостей про позицію відповідача, неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Згідно з відомостями трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 19.01.2015 наказом №28/к від 19.01.2015 прийнятий на роботу до ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська» (рішенням №16/2017 від 07.11.2017 змінено найменування на ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська»), працював електрослюсарем, механіком основного виробництва, а 14.07.2020 наказом №179/к був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.8-9). Довідкою №284, виданою ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» 18.08.2020, засвідчено, що перед [PERSON] у підприємства наявна заборгованість із заробітної плати, яка станом на 18.08.2020 складається з заборгованості: за жовтень 2019 року 5930,60 грн; за листопад 2019 року 9567,84 грн; за грудень 2019 року 9910,36 грн; за січень 2020 року 9902,24 грн; за лютий 2020 року 9902,55 грн, за березень 2020 року 9902,24 грн, за квітень 2020 року 9904,65 грн, за травень 2020 року 9905,05 грн, за червень 2020 року 10622,71 грн, за липень 2020 року 16267,46 грн (а.с.7). Загальна заборгованість становить 101815,70 грн. Згідно з довідкою №283 від 18.08.2020, виданою ПрАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська», середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 652,77 грн (а.с.6). V. Оцінка суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду, у спосіб, визначений законами. \~ \~ \~ \~Конституція України у статті 43 гарантує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 21\~Закону України\~«Про оплату\~праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. За положеннями статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ч.1 ст.115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першою статті 116\~КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Під час розгляду справи належними і допустимими доказами встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із відповідачем, але обов`язку з оплати його праці відповідач повною мірою не виконав, на момент звільнення [PERSON] не була виплачена заробітна плата, що підтверджено довідкою відповідача. Оскільки відповідач допустив порушення чинного законодавства, обмеживши законне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в загальній сумі 101815,70 грн за період з жовтня 2019 року по липень 2020 року включно. Що стосується вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, то ця вимога має бути задоволена, виходячи з такого. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону щодо своєчасного розрахунку зі звільненим працівником, у відповідності до положень ст.117\~КЗпП України з нього належить стягнути на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з дня, наступного за звільненням, тобто, з 15.07.2020. Враховуючи, що відповідачем повний розрахунок з позивачем при звільненні не було проведено, тому за період з 15.07.2020 (наступний день після звільнення) по день ухвалення судового рішення по справі, тобто по 17.12.2020, позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 71804 грн 70 коп., виходячи із розрахунку: 652,77 грн х 110 робочих днів за період з 15.07.2020 по 17.12.2020. Розглядаючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити, що згідно з\~статтею 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн, позивач зазначив, що не проведення відповідачем повного розрахунку із ним завдало йому величезні страждання. Він увесь час переживав з приводу існування своєї сім`ї, він і родина були позбавлені нормального життєвого спілкування з близькими. Оцінивши доводи позивача про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази по справі суд дійшов висновку, що [PERSON] неправомірними діями відповідача з невиплати заробітної плати завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через протиправну поведінку щодо нього. Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди, суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення і його наслідків для позивача, тривалість його страждань і переживань, те, що заробітна плата не виплачена й досі, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності, суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути 2000,00 грн у якості відшкодування моральної шкоди. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн, що був сплачений ним за вимогу про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. На користь держави з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 915,40 грн як залишок від обрахованого від загальної ціни позову судового збору 1756,20 грн (1% від 175620,40 грн (101815,70 грн заробітної плати + 71804,70 грн середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні + 2000,00 грн у відшкодування моральної шкоди). На підставі викладеного,

Outcome: partial