Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що 25 червня 2014 року близько 9 години на пасовищі неподалік села Дібрівне Городнянського району [PERSON] наніс [PERSON] тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень лекгої ступеня тяжкості, як такі, що призвели до короткочасного розладу здоров'я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Городнянській ЦРБ з 29.06.2014 по 08.07.2014 року та згідно довідки на його лікування затрачено бюджетних коштів у сумі 1211,94 грн.. Ухвалою Городнянського райсуду від 13.10.2014 року провадження по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито, в зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Оскільки понесені Городнянської ЦРБ, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів, витрати на лікування потерпілого від злочину зачіпають економічні інтереси держави, просить стягнути з відповідача витрати на стаціонарне лікування в сумі 1211,94 грн. та судові витрати. У ході судового розгляду справи прокурор лікарні ці вимоги підтримав. Відповідач позов визнав частково, мотивуючи тим, що не завдав таких тілесних ушкоджень, які могли б привести до стаціонарного лікування. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] 25 червня 2014 року наніс [PERSON] тілесні ушкодження, які згідно судово-медичної експертизи відносяться до категорії легкої тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно довідки Городнянської ЦРБ внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 29.06.2014 року по 08.07.2014 року та загальна вартість витрат на лікування становить 1211,94 гривень. Ухвалою Городнянськогоь райсуду від 03.12.2014 року провадження по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито в зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні; до справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідач вчинила злочин, внаслідок якого потерпий [PERSON] перебував на лікуванні в Городнянській районній лікарні, що підтверджується матеріалами справи та наданими доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved