Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом до суду звернулася [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести за відсутності відповідача та постановити законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права з забезпеченням прав, свобод та законних інтересів позивача. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 14 вересня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 101644, яке видане 16.09.2008 року виконкомом Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 22. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,8217 га, розташована на території Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт посвідчений 14.11.1989 року секретарем Омелянівського виконавчого комітету Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 48, яким усе своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Позивач, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла її, оскільки своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 120/2009, заведеної [PERSON] районною державною нотаріальною конторою, але оформити дану спадщину в нотаріальному порядку не може, у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку був втрачений. Підтвердженням є оголошення в [PERSON] районній газеті «Новини Придесення» від 12 січня 2018 року. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON]. Спадкоємець за заповітом, яка має частку в даній спадщині [PERSON] відмовилася від належної частки спадкового майна на користь позивача. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач у справі [PERSON] вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: approved