Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 22 листопада 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Шумської міської рад (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті діда - [PERSON] 2. Позов обгрунтований тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається із права власності на житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] , що належав колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого відповідно до рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів 26.07.1989 р. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак її було відмовлено. На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, як спадкоємцем п`ятої черги спадкування, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті діда - [PERSON] ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 17 грудня 2019 року. 4. Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті на 16 січня 2020 року. 5. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року судовий розгляд відкладено на 18 лютого 2020 року, у зв`язку із знеструмненням електромережі справу відкладено на 25 березня 2020 року, у зв`язку із перебуванням суді у відпустці справу відкладено на 24 квітня 2020 року. 7. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 8.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Із свідоцтва про смерть cерії [NUMBER] від 11.11.1991 року, що видане Бриківською сільською радою народних депутатів вбачається, що [INFO] помер - [PERSON] 10. Відповідно до довідки № 244 від 10.09.2019 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області вказується, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж сама особа і є батьком [PERSON] . Суд оцінює вказану довідку не допустимою, не належною та такою, що не дає підстав для підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж сама особа, оскільки такий факт не підтверджується довідкою. 11. Згідно свідоцтва про смерть cерії [NUMBER] від 12.03.1994 року, що видане Бриківською сільською радою народних депутатів вбачається, що [INFO] помер - [PERSON] 12. Померлому [PERSON] належало майно, що складається із: права власності на житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] , що належав колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого відповідно до рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів 26.07.1989 р. та зареєстрованого в Кременецькому БТІ за рестровим № 50. 13. Згідно довідки № 243 від 10.09.2019 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані [PERSON] , голова колгоспного двору та [PERSON] член колгоспного двору. Отже, померлому [PERSON] належала 1/2 частина домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , яку успадкував [PERSON] якому належить інша Ѕ частина вказаного домоволодіння. Таким чином, [PERSON] належить домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , яке хоче успадкувати позивач. 14. Як вбачається із повідомлення № 53 від 07.11.2018 р. виданого ФОП [PERSON] , вбачається, що станом на 14.09.1989 р. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] було зареєстроване за гр. [PERSON] на підставі рішення Шумської районної ради від 26.07.1989 р. 15. Згідно довідок № 201 від 23.07.2019 р. та № 242 від 10.09.2019 р. виданих Шумською міською радою Тернопільської області слідує, що [PERSON] , який помер [INFO] був батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Суд розцінює дані довідки неналежними, недостовірними та недопустимими доказами у справі, оскільки факт родинних відносин із померлим встановлюються органом державної реєстрації актів цивільного стану згідно актового запису та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. 16. Відповідно до довідки №382 від 02.11.2018 р. виданою Шумською міською радою Шумського району Тернопільської області вказується, що на день смерті [PERSON] з ним проживала та була зареєстрована внука - [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки вступили у володіння спадковим майном. 17. Із листа про роз`яснення щодо порядку спадкування виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу, вказується, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки не представлено доказів родинних відносин. Суд не вважає дане роз`яснення належним, оскільки у роз`ясненні чітко не вказано які саме необхідно докази для встановлення родинних відносин. 18. Як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.01.1981 р. зареєстрованого Бриківською сільською радою Шумського районну Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] в с. Онишківці, батьки: [PERSON] , [PERSON] . 19. Згідно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.10.2016 р. вбачається, що [PERSON] 11.10.2016 р. зареєстрував шлюб із [PERSON] , після чого останній присвоєно прізвище [PERSON]. ІV . Оцінка Суду. 20. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 21. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 22. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 23. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 24. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 25. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 26. Згідно ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступення споріднення включно, причому родичі ближчого ступення споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступення споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоєців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. 27. Суд звертає увагу, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] і спадщина відкрилась під час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року, відповідно до статті 549 якого, передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, що мало місце в даних правовідносинах. 28. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК України 1963 року, спадкування здійснюється за законом чи за заповітом. 29. Часом відкриття спадщини, згідно зі ст. 525 ЦК України (1963 р.), визнається день смерті спадкодавця. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 30. Заповіту [PERSON] не залишив, тому відповідно до ст. 529 ЦК України (редакції 1963 р.) право на спадщину за законом одержують спадкоємці першої черги. 31. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. 32. Для придбання спадщини, відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 р.) необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 33. Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК України 1963 року передбачено, що діями, які свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ спадкоємця до управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. 34. Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 року), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. 35. Відповідно до частини третьої і четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 36. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України 2004 року, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову. 37. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України). 38. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору Як вказується у ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок засвідчення копій документів встановлено Національним стандартом України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації». Так, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року за № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис». Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа. 39. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. 40. Відповідно до частини другої, четвертої статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 41. Вимогами частини другої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні в них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. 42. Судом не встановлено підстав підтвердження факту родинних відносин із померлим, оскільки довідки видані Шумською міською радою Тернопільської області не дають можливості підтвердити такий факт. Крім того, подані позивачем докази, суд вважає не допустимими, оскільки вони належним чином не засвідчені. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 44. Позивачем при подачі позову було сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: dismissed