Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 30 серпня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини та сумісне проживання між ними фактично припинено, наміру зберегти сім`ю немає. Тому, [PERSON] переконана, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.14). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.23). На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 30 серпня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №489 (а.с.3). Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.4). V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved