Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Львівський національний аграрний університет звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання в сумі 3815,5 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] 12.09.2011 року було укладено договір № 3157. Згідно даного договору університет зобов'язувався за рахунок коштів відповідача здійснити навчання останнього за напрямком підготовки (спеціальності) «Облік і аудит» заочної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Умовами договору передбачено, що вартість освітньої послуги за один навчальний рік становить 3815 грн., загальна вартість освітньої послуги 9540 грн. Відповідно до п. 4.5 договору відповідач зобов'язувався вносити плату за перший рік навчання не пізніше двадцяти днів після зарахування, плата за наступні курси вноситься один раз на семестр. Позивач зобов'язання по договору виконав в повному обсязі: зарахував відповідача студентом заочної форми навчання за відповідним напрямком підготовки, де відповідач навчався, та здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. На підставі наказу № 82/к-с від 28.02.2014 року відповідачу видано диплом. В порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання виконав частково, заборгувавши перед позивачем 3815 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, одночасно в заяві зазначив, що позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 74-75 ЦПК України, причини неявки не повідомив. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст. 11-14, 202, 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, з договорів, цивільні права особа здійснює, а обов'язки - виконує у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається. Згідно вимог ч.1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За змістом ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 12.09.2011 року між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] було укладено договір № 3157, згідно з яким університет зобов'язувався за рахунок коштів Замовника здійснити навчання [PERSON] за напрямком підготовки «Облік і аудит» заочної форми навчання, освітньо-кваліфікаційний рівень «бакалавр», а [PERSON] зобов'язувався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Згідно п.п. 4.2-4.5 договору вартість освітньої послуги за один навчальний рік становить 3815 грн., термін чинності договору з 1 вересня 2011 р. до 1 березня 2014 р. (два роки шість місяців), загальна вартість освітньої послуги 9540 грн. Замовник вносить плату готівкою або у безготівковій формі за перший рік навчання не пізніше двадцяти днів після зарахування, плата за наступні курси вноситься замовником один раз на семестр. Отже, між сторонами існували договірні відносини, позивач свої обов'язки за договором виконав: зарахував відповідача студентом заочної форми навчання та здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. На підставі наказу № 82/к-с від 28 лютого 2014 року відповідачу [PERSON], в числі інших, присвоєно кваліфікацію «Бакалавр з обліку і аудиту», його відраховано з числа студентів як такого, що повністю виконав навчальний план ОКР «Бакалавр», здав державний іспит за фахом і захистив дипломну роботу за напрямом підготовки 6.030509 «Облік і аудит» з видачею диплома. Згідно даних, що містяться в контокорентній картці, з суми 9537,5 грн., нарахованої по платному навчанню згідно договору № 3157 від 12.09.2011 р., [PERSON] оплачував плату за навчання двома переказами: 13.09.2011 року - 3815грн., 02.10.2013 р. -1907,5 грн. В порушення умов договору, [PERSON] свої зобов'язання виконав частково, не доплативши позивачу за навчання 3815 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Ст. 610 ЦК України регламентує, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За приписами законодавства про освіту, розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання. Договір є єдиною належною правовою підставою для отримання університетом оплати за надання відповідачу платних освітніх послуг. За клопотанням відповідача, який брав участь в інших судових засіданнях по цій справі, і стверджував, що він проводив оплату за навчання в сумі 3915 грн. в один з днів з 21.02.2014 р. по 28.02.2014 р. через відділення «Брокбізнесбанку» в м. Городенка на рахунок № 31258272210021 Львівського національного аграрного університету в ГУДКУ у Львівській області; МФО 825014, код ЄДРПОУ 00493735, суд постановляв ухвали про витребування доказів. З повідомлення ПАТ «Брокбізнесбанк», отриманого на виконання ухвал суду від 12.06.2015 р. та від 17.08.2015 р. про витребування доказів, судом встановлено, що інформація про сплату коштів за навчання в сумі 3915 грн. або 3814 грн. через відділення АТ «Брокбізнесбанк» на розрахунковий рахунок Львівського національного аграрного університету від [PERSON] за період з 21.02.2014 р. по 28.02.2014 р., - відсутня. Враховуючи ту обставину, що позивачем умови договору виконані повністю, забезпечено навчання студента [PERSON], а останній, в свою чергу, не виконав свої зобов'язання за договором, не доплатив 3815 грн., не спростував вимог обґрунтованості вимог позивача, тому позов підлягає до задоволення. Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, сплачені позивачем за подання позову - 243,6 грн. На підставі ст.ст. 11-14, 202, 509, 526, 527, 530, 610, 626, 629 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved