Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 10.07.2019 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем 06.09.1997 року, який зареєстрований Михайлівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області, за актовим записом за №11. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.09.1997 року. Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, виховання дитини. Відповідач вживає спиртні напої та влаштовує сварки. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе, суперечить її інтересам, шлюб існує формально. В судовому засіданні у вступному слові та в заключному слові позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки перебування в шлюбі суперечить її інтересам, шкодить не тільки її здоров`ю через моральні переживання, але й інтересам неповнолітньої доньки, оскільки відповідач часто приходить додому в стані алкогольного сп`яніння, влаштовує сварки, які відбуваються в присутності дитини, часто посеред ночі. Також відповідач вчиняє щодо неї фізичне насильство, так як неодноразово застосовував фізичну силу, застосовує психологічне насильство, висловлюючись нецензурними та образливими словами у її адресу. Такі дії відповідача роблять життя нестерпним, у зв`язку із чим перебування в шлюбі суперечить її інтересам через моральні переживання. З приводу вчинення відповідачем домашнього насильства вона неодноразово зверталася із заявами до поліції, але відповідач не змінює своєї поведінки. Вона та відповідач проживають окремо з липня 2019 року, зокрема, вона з дітьми: [PERSON] та [PERSON] проживає у будинку, а відповідач - у літній кухні, але на одному погосподарському номері. Наданий судом строк для примирення не покращив її та відповідача стосунків, так як відповідач не змінив своєї поведінки. За час, наданий судом для примирення подружжя, вона з відповідачем не помирилася, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом подати до суду відзив на позов і відзиву на позов із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог [PERSON] до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 18.07.2019 року. У судовому засіданні у вступному слові відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем з 06.09.1997 року. Він вживав заходів до примирення з позивачем, зокрема, ходив та просив позивача помиритися, але [PERSON] не бажає примирення, тому за час, наданий для примирення, його та позивача стосунки не покращилися. Він не вживає спиртних напоїв, ніколи не вчиняє сварок з позивачем, не висловлюється нецензурно чи образливими словами. На розірвання шлюбу він не згоден. У заключному слові відповідач [PERSON] заперечив щодо розірвання шлюбу, так як бажає зберегти сім`ю. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] 10.07.2019 року надіслала до суду клопотання, у якому просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення (а.с.11). 2. Відповідач [PERSON] 25.09.2019 року подав заяву про повне визнання позовних вимог [PERSON] (а.с.24). 3. 25.09.2019 року відповідач [PERSON] подав заяву про відкликання заяви про визнання позову (а.с.27). 4. 25.09.2019 року відповідач [PERSON] подав заяву про надання строку для примирення (а.с.29). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 18.07.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.08.2019 року (а.с.14). 2. Ухвалою суду від 01.08.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 25.09.2019 року (а.с.19). 3. 25.09.2019 року відкладено судове засідання на 09.10.2019 року у зв`язку з клопотанням відповідача (а.с.25). 4. 09.10.2019 року судове засідання відкладено на 30.10.2019 року у зв`язку із неприбуттям позивача [PERSON] (а.с.32). 5. 30.10.2019 року судом постановлено ухвалу про надання сторонам строку для примирення до 02.12.2019 року, провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено на один місяць, до 02.12.2019 року (а.с.38-39). 6. 02.12.2019 року судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу і призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.12.2019 року о 09 годині 30 хвилин (а.с.44). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.09.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні. Причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, внаслідок чого виникають конфлікти, які призводять до моральних переживань позивача, суперечать інтересам неповнолітньої дитини, в присутності якої відбуваються сварки подружжя. Наданий судом строк для примирення не покращив стосунків подружжя. За час, наданий судом для примирення подружжя, сторони не помирилися. При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між [PERSON] та [PERSON] , а саме: що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад з приводу конфліктів та непорозумінь щодо розв`язання питань спільного сімейного життя, що призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин, хоча сторони продовжують проживати на одному погосподарському номері, але окремо: позивач з неповнолітньою донькою та повнолітнім сином - у будинку, а відповідач - у літній кухні. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та неповнолітньої дитини сторін. Крім того, суд, при вивченні і оцінці мотивів розлучення та фактичних взаємин подружжя, не вбачає підстав для повторного вжиття заходів до примирення подружжя. Тому, у суду склалася переконаність, що є достатні підстави для розірвання шлюбу. Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які негативно позначаються на здоров`ї позивача через моральні переживання, а також суперечать інтересам неповнолітньої дитини сторін. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. VІ. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача та неповнолітньої дитини сторін, що строк, наданий судом для примирення подружжя, не покращив відносин між сторонами, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved