Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Київський міський центр зайнятості звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] незаконно отримані кошти у розмірі 3677,57 грн. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду з заявою, про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений по судове засідання, не з'явився, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.03.2015 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 8). [PERSON] з 23.03.2015 року по 03.08.2015 року перебував на обліку в Деснянському районному центрі зайнятості, що підтверджується Витягом із наказів про прийняті рішення по особі, Довідкою №4128 від 29.09.2015 року (а.с. 9, 21). Рішенням Деснянського районного центру зайнятості №2027 від 21.08.2015 року проведено перевірку достовірності даних, які є підставою для надання [PERSON] статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення, під час перебування на обліку в центрі зайнятості в І кварталі 2015 року (а.с. 10). Відповідно Довідки Деснянського районного центру зайнятості №23-21855 від 26.08.2015 року, в результаті обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Державною податковою адміністрацією України, виявлені доходи, отримані [PERSON] в період перебування на обліку, як безробітного в І кварталі 2015 року (а.с. 11). В процесі звірки, що підтверджується Актом №565 від 10.09.2015 року, було встановлено, що в період реєстрації та перебування відповідача на обліку, як безробітного, між ним та ІП «1+1 Продакшн» було укладено Договір, як з актором-виконавцем від 06.02.2015 року. Відповідач отримав винагороду згідно Акта від 31.03.2015 року до Договору з актором-виконавцем від 06.02.2015 року, який припинив свою дію 31.03.2015 року відповідно до листа №797 від 02.09.2015 року (а.с. 13-19). Згідно Довідки №4128 від 29.09.2015 року Відповідач отримав допомогу по безробіттю за період з 23.03.2015 року по 02.08.2015 року у розмірі 3677,57 грн. (а.с. 21). [PERSON] було надіслано Повідомлення №23-5420 від 29.09.2015 року про необхідність добровільно повернути незаконно отримані кошти у розмірі 3677,57 грн., яке залишено без задоволення (а.с. 22-23). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»: безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно із Законом України «Про зайнятість населення»: статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (ст. 43). Відповідно до ст. 4 зазначеного Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно з частинами 2 і 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що вливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. п. 18 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, відповідно до покладених на них завдань, в тому числі, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері соціальної політики, державної податкової політики та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, а в разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників центри зайнятості проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового засідання. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved