Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 2014року по червень 2021року проживали у цивільному шлюбі. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є дитиною з інвалідністю. Зазначає, що відповідач з ними не мешкає, добровільно відмовляється утримувати дитину, хоча офіційно працює, має регулярний дохід. До того ж, дитина страждає на хронічну хворобу та потребує значно більшого догляду та матеріальних затрат. Тому просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.. 2. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному об`ємі. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково та не заперечував щодо сплати аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 20.10.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 5) Відповідно до довідки про склад сім`ї та зареєстрованих осіб неповнолітня дитина зареєстрована з позивачкою на [ADDRESS] , яка приймає безпосередню участь в його утриманні та вихованні (а.с. 9). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , 2014р.н.є дитиною з інвалідністю ( а.с.4). V. Оцінка Суду. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з урахуванням того, що виховання та лікування дитини з інвалідністю вимагає значних коштів. Проте, як роз`яснив Верховний Суд України (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17), що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається ст.185 СК України. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. При визначенні розміру аліментів, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, суд вважає за необхідне, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто в даному випадку з 19.10.2021 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

Outcome: partial