Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Надвірнянське обєднане управління ПФУ Івано-Франківської області звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебуває на обліку в Надвірнянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, як одержувач пенсії за віком. 29.09.2003 р. [PERSON] вперше звернулась із заявою до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про призначення пенсії по інвалідності та надала необхідний пакет документів. На підставі поданих документів протоколом управління 5191 від 07.10.2003 р. [PERSON] призначено пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Розпорядженням управління № 155531 від 11.01.2013 р. [PERSON] переведено на пенсію за віком як державному службовцю. У з'язку з тим, що [PERSON] працювала в Парищенській сільській раді та виконувала роботу по веденню бухгалтерського обліку і звітності та здійснення контролю за раціональним використанням коштів, вона фактично не мала права на отримання пенсії згідно ЗУ «Про державну службу». По пенсійній справі відповідача, за період з 01.04.2015 року по 31.08.2015 року виникла переплата зайво виплаченої пенсії на загальну суму 8843 грн. 80 коп. В добровільному порядку відповідач відмовляється повертати вищезазначену переплату. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області переплату пенсії в сумі 8843 грн 80 коп. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак від неї поступила заява в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги не визнає, підтримала письмові заперечення. Згідно заперечень вважає, що вимога про повернення зайво сплаченої пенсії є неправомірною та безпідставною. Стверджує, що її робота по індивідуальному трудовому договору (контракту) від 02.01.2013 р. який укладений на час відсутності основного працівника не є державною службою, жодних зловживань щодо отримання пенсії у спірний період з її боку не було. Навпаки при призначенні їй пенсії нею було надано відповідачу копію індивідуального трудового договору (контракту) від 02.01.2013 р. і було наголошено, що він укладається на час відсутності основного працівника. Однак їй було повідомлено, що така робота не є державною службою. Крім того при оплаті праці по вказаному договору сільською радою сплачувались страхові внески, відповідно позивачу було відомо про отримання нею заробітної плати, однак жодних дій щодо припинення виплат в період з 01.04.2015 р. по 10.08.2015 р. позивач не вчиняв. За таких обставин відсутні правові підстави для утримання з нею суми переплат пенсій. Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Надвірнянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, як одержувач пенсії за віком. 29.09.2003 р. [PERSON] вперше звернулась із заявою до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про призначення пенсії по інвалідності та надала необхідний пакет документів. На підставі поданих документів протоколом управління 5191 від 07.10.2003 р. [PERSON] призначено пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком (а.с. 4-5). Розпорядженням управління № 155531 від 11.01.2013 р. [PERSON] переведено на пенсію за віком як державному службовцю (а.с. 6). Позивачем по пенсійній справі відповідача, за період з 01.04.2015 року по 31.08.2015 року нарахована переплата зайво виплаченої пенсії на загальну суму 8843 грн. 80 коп. (а.с. 6). Також судом встановлено, що 02.01.2013 р. між відповідачем [PERSON] та Парищенською сільською радою було укладено індивідуальний трудовий договір (контракт) на виконання робіт на час тимчасової відсутності основного працівника з терміном дії до 01.01.2016 р., відповідно до якого [PERSON] виконувала роботу по веденню бухгалтерського обліку та звітності в сільській раді (а.с. 7-8). В судовому засіданні судом встановлено, що копія договору була представлена позивачу відповідачем 11.01.2013 р. при призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу». Таким чином, суд зауважує, що Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області було ознайомлено про виконувану відповідачем роботу згідно цивільно-правової угоди, однак будь-яких заходів щодо припинення нарахування пенсії в той період не здійснювало. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. І саме на зазначену норму, як на підставу вимог посилається Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. Разом з тим, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція у постанові ВС України у справі N 6-91цс14). Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В той же час, стороною позивача в судовому засіданні не було надано жодних відомостей, що підтверджують той факт, що при нарахуванні позивачем пенсії була допущена рахункова помилка, як і не надано відомостей допущення відповідачем будь-яких порушень чи зловживань які призвели до виникнення переплати. Оскільки Надвірнянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області не доведено наявність вини з боку відповідача, суд прийшов до висновку, що [PERSON] є добросовісним набувачем переплачених коштів, а тому вони не підлягають поверненню. Що ж до посилання управління Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на встановлені тимчасові у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсій, то такі стосуються посадових осіб місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування ( ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звільнена з посади бухгалтера сільської ради з 03.01.2013 р. В подальшому роботу по веденню бухгалтерського обліку виконувала на підставі цивільно-правової угоди. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Надвірнянського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про повернення безпідставно набутих коштів. На підставі викладеного, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 1212, 1213, 1215 ЦК України,

Outcome: dismissed