Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 12 січня 2021 року [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) про витребування майна з чужого незаконного володіння. Одночасно з позовною заявою [PERSON] подав до суду клопотання про витребування доказів та заяву про забезпечення позову. Подану позовну заяву [PERSON] обґрунтовує наступним. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №161668 від 29 грудня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,100 га, розташованої за адресою: ДК «Коммунстрой-1», ділянка [ADDRESS] ; цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва; кадастровий номер земельної ділянки - 5110300000:02:003:0162 (надалі - Земельна ділянка). 8 грудня 2020 року позивач [PERSON] випадково з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізнався, що була здійснена перереєстрація права власності на належну позивачу Земельну ділянку за відповідачем [PERSON] . При цьому позивач [PERSON] стверджує, що жодних дій стосовно відчуження чи іншої передачі Земельної ділянки він не вчиняв. У порядку доступу до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу [PERSON] стало відомо, що відповідно до сканованої копії акту №1 приймання-передачі від 21.12.2019 року, позивач нібито передав на баланс Приватного підприємства «Інсайт-2020» Земельну ділянку. При цьому Земельна ділянка не передавалась до статутного капіталу та не збільшила розмір статутного капіталу підприємства. Від Приватного підприємства «Інсайт-2020» зазначений акт підписав директор Ванятінський Олексій Петрович . Нібито встановлення осіб, дієздатність осіб, які підписали документ, було здійснено та перевірено та справжність підписів Ванятінського Олексія Петровича та [PERSON] було засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М., зареєстровано в реєстрі за №2232. Також, у порядку доступу до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу [PERSON] стало відомо, що згідно сканованої копії акту №3 приймання-передачі нерухомого майна Приватного підприємства «Інсайт-2020» від 14.02.2020 Приватне підприємство «Інсайт-2020» в особі директора Ванятінського Олексія Петровича передало у власність [PERSON] Земельну ділянку. Відповідно до цієї сканкопії акту №3 осіб, які підписали документ, було встановлено, їх дієздатність перевірено та справжність підписів Ванятінського Олексія Петровича та [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М., зареєстровано в реєстрі за №2245. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 у справі №520/11665/15-к (у кримінальному провадженні №12015160480004266 від 20.08.2015 за підозрою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інших у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК, а саме щодо заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна з подальшою їх легалізацією з використанням підроблених паспортів громадян України) встановлено, що право власності на Земельну ділянку було зареєстровано 17.02.2020 державним реєстратором Великодолинської селищної ради Турецьким Олександром Сергійовичем за [PERSON] на підставі підробленого акту приймання-передачі, виданого начебто приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М. При цьому державним реєстратором Великодолинської селищної ради Турецьким Олександром Сергійовичем було зареєстровано право власності на Земельну ділянку за [PERSON] на підставі акту приймання-передачі Земельної ділянки ПП «Інсайт-2020» [PERSON] без перевірки даних Державного земельного кадастру. Також, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 у справі №520/11665/15-к встановлено, що відповідно до відповіді від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Яковлєвої О.М. було встановлено, що акти приймання-передачі від 21.12.2019, реєстрові №2232, №2233, нею не виготовлялись та нотаріальні дії не вчинялись. Також акти приймання-передачі від 14.02.2020, реєстрові №2245, №2250 нею не виготовлялись та нотаріальні дії не вчинялись. Крім того, в момент видачі актів приймання-передачі приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Яковлєва О.М. знаходилась у відпустці у зв`язку з народженням дитини та з 19.12.2020 року /судом була допущена технічна помилка у даті/ нотаріальна діяльність була тимчасово зупинена. Позивач зазначає, що в результаті низки перереєстрацій прав власності на вищевказану земельну ділянку за іншими особами, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно кінцевим набувачем земельної ділянки став відповідач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, серія та номер: 10803, виданого 07.11.2020, видавник - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Омарова Віолетта Султаналіївна. Таким чином позивач [PERSON] стверджує, що у результаті підробки офіційних документів був скоєний злочин, - незаконне заволодіння Земельною ділянкою, належною позивачу, а Земельна ділянка вибула з власності позивача [PERSON] поза волею власника. У зв`язку із обставинами, які викладені вище, [PERSON] не може іншим шляхом, ніж через суд, відновити свої права власника земельної ділянки, у зв`язку з чим був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.01.2021 року відкрито провадження у цивільній справі у загальному порядку з призначенням підготовчого судового засідання та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2021 заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на вищевказану Земельну ділянку. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.02.2021 відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача, та надано оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик [PERSON] в якості відповідача по справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.03.2021 відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача. 15.03.2021 представник позивача адвокат Вуж Д.В. надав суду акт кур`єрської служби про недоставляння копії ухвали суду від 10.02.2021 року у зв`язку з відсутністю отримувача відповідача [PERSON] за адресою. 09.04.2021 до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про об`єднання цивільних справ в одне провадження, а саме об`єднати справу № 495/125/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] зі справою 495/59/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, в одне провадження. 12.04.2021 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача адвоката Вуж Д.В., підписані електронним цифровим підписом останнього. Згідно з наданими поясненнями, адвокат Вуж Д.В. просить суд залишити без задоволення всі подані клопотання відповідача [PERSON] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2021 клопотання [PERSON] про об`єднання цивільних справ в одне провадження залишено без задоволення, відкладено розгляд справи, зобов`язано позивача [PERSON] надіслати відповідачу копію позовної заяви з додатками. 27.04.2021 до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, а також відзив із обґрунтуванням неможливості його подання у встановлений судом строк. 28.04.2021 представник позивача адвокат Вуж Д.В. надав суду поштові квитанції та акт кур`єрської служби про недоставляння копії позовної заяви із додатками відповідачу у зв`язку з їх неврученням оскільки адресата не було вдома. 28.04.2021 представник позивача адвокат Вуж Д.В. подав до канцелярії суду клопотання, в якому зазначив, що позов підтримує та просив закінчити підготовче провадження, перейти до розгляду справи по суті та розглянути справу за відсутності позивача [PERSON] та його представника. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.04.2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 05.05.2021 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про те в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача [PERSON] та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявне клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Виходячи з матеріалів справи, неодноразових повідомлень відповідача про розгляд справи шляхом як надання оголошень так й поштою, у тому числі кур`єром, суд вважає за доцільним розглянути справу за наявними доказами, що були представлені суду, які є достатніми для ухвалення обґрунтованого і законного рішення. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №161668 від 29 грудня 2004 року, виданий на підставі рішення ХХІХ сесії XXIV скликання Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області від 7 жовтня 2004 року №1180 (надалі - Державний акт). Згідно Державного акту [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 0,100 га, розташованої ДК «Коммунстрой-1», ділянка [ADDRESS] ; цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва; кадастровий номер земельної ділянки - 5110300000:02:003:0162. Державний акт було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.04.506.00153. Державну реєстрацію Земельної ділянки було проведено згідно чинного на той час законодавства (ст. 202 Земельного кодексу України у редакції від 30.12.2004). Відповідно до сканованої копії акту №1 приймання-передачі від 21.12.2019, отриманої у порядку доступу до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] (Позивач) передав на баланс Приватного підприємства «Інсайт-2020» Земельну ділянку. Згідно вищевказаної сканкопії акту №1: - Земельна ділянка не передавалася до статутного капіталу та не збільшила розмір статутного капіталу Приватного підприємства «Інсайт-2020»; - від Приватного підприємства «Інсайт-2020» зазначений акт підписав директор Ванятінський Олексій Петрович ; - встановлення осіб, дієздатність осіб, які підписали документ, було здійснено та перевірено і справжність підписів Ванятінського Олексія Петровича та [PERSON] було засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М., зареєстровано в реєстрі за №2232. Також судом встановлено, що Приватне підприємство «Інсайт-2020» (код ЄДРПОУ 43419986), було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.12.2019, тобто за один день до підписання вищевказаного акту та отримання Земельної ділянки. Згідно сканованої копії акту №3 приймання-передачі нерухомого майна Приватного підприємства «Інсайт-2020» від 14.02.2020 Приватне підприємство «Інсайт-2020» в особі директора Ванятінського Олексія Петровича передало у власність [PERSON] Земельну ділянку. Відповідно до цієї сканкопії акту №3 осіб, які підписали документ, було встановлено, їх дієздатність перевірено та справжність підписів Ванятінського Олексія Петровича та [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М., зареєстровано в реєстрі за №2245. Згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 у справі №520/11665/15-к (у кримінальному провадженні №12015160480004266 від 20.08.2015 за підозрою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інших у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК, а саме щодо заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна з подальшою їх легалізацією з використанням підроблених паспортів громадян України) право власності на Земельну ділянку було зареєстровано 17.02.2020 державним реєстратором Великодолинської селищної ради Турецьким Олександром Сергійовичем за [PERSON] на підставі підробленого акту приймання-передачі, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Яковлєвою О.М. При цьому державним реєстратором Великодолинської селищної ради Турецьким Олександром Сергійовичем було зареєстровано право власності на Земельну ділянку за [PERSON] на підставі акту приймання-передачі Земельної ділянки ПП «Інсайт-2020» [PERSON] без перевірки даних Державного земельного кадастру. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 у справі №520/11665/15-к встановлено, що: - відповідно до відповіді від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Яковлєвої О.М. було встановлено, що акти приймання-передачі від 21.12.2019, реєстрові №2232, №2233, нею не виготовлялись та нотаріальні дії не вчинялись; - акти приймання-передачі від 14.02.2020, реєстрові №2245, №2250, нею не виготовлялись та нотаріальні дії не вчинялись. - в момент видачі актів приймання-передачі приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Яковлєва О.М. знаходилась у відпустці у зв`язку з народженням дитини та з 19.12.2020 року нотаріальна діяльність була тимчасово зупинена. Згідно рішення №10/07/20 засновника Приватного підприємства «Сервіс Промислової логістики» від 10.07.2020 збільшено статутний капітал підприємства шляхом внесення засновником [PERSON] вкладу до статутного капіталу, який складався з Земельної ділянки. Рішення було підписано [PERSON] одноособово як засновником підприємства. Особу [PERSON] було встановлено, його дієздатність перевірено, справжність підпису засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., зареєстровано в реєстрі за №310. Згідно акту приймання-передачі вкладу до статутного капіталу Приватного підприємства «Сервіс промислової логістики» від 10.07.2020 [PERSON] як засновник підприємства передав, а Приватне підприємство «Сервіс промислової логістики» прийняв вклад до статутного капіталу підприємства, який складається з Земельної ділянки. Акт підписано [PERSON] одноособово як засновником (особою, хто передає) і директором підприємства (особою, що приймає). Особу [PERSON] було встановлено, його дієздатність та повноваження перевірено, справжність підпису засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., зареєстровано в реєстрі за №311, 312. Державним реєстратором Великодолинської селищної ради Мельник Тетяною Іванівною 17.07.2020 на підставі рішення №10/07/20, №310, від 10.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Білоус І.О., та акту прийому-передачі №311, 312 від 10.07.2020 зареєстровано право власності на Земельну ділянку за ПП «Сервіс промислової логістики», код ЄДРПОУ 40920935, засновником та директором якого є [PERSON] . Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на Земельну ділянку зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 10803, виданого 07.11.2020, видавник - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Омарова Віолетта Султаналіївна. Підставою для внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 55015145 від 07.11.2020 15:52:04, приватний нотаріус Омарова Віолетта Султаналіївна, Одеський міський нотаріальний округ. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого права у випадку його порушення або оспорювання. За ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. У свою чергу п. 1 ст. 388 ЦК України встановлює випадки, коли майно може бути витребувано у добросовісного набувача. Відповідно до зазначеної статті якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. За п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова Пленуму № 5) відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Згідно п. 1 Постанови Пленуму № 5 відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму № 5 якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином право власності є першочерговим до державної реєстрації такого права. Право власності виникає з підстав, передбачених ЦК України та інших законів і державна реєстрація такого права здійснюється на підставі таких фактів. За п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи викладене,

Outcome: approved