Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за участю третьої особи [PERSON] .. В позові зазначено, що позивачка є власницею 63/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , а власницею 37/100 часток вказаного житлового будинку є третя особа [PERSON] .. За цією адресою зареєстровані відповідачі, які там не проживають. Позивачка зазначає, що в цьому будинку відповідачі не проживають, їх речей та належного їм майна там немає, але в зв`язку з тим, що вони зареєстровані в будинку позивачки і третьої особи, вона позбавлена права вільно розпоряджатися належною їй на праві власності часткою житлового будинку. Позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що вона та її син відповідач [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . За адресою позивачки вони ніколи не мешкали, а тільки зареєстровані. Вона позичила позивачці гроші, а позивачка їй борг не віддала, тому виписуватися з будинку позивачки вона згодна лише після того як позивачка віддасть їй гроші. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні третя особа позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 26 січня 2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Єсипенко І.О., продавець [PERSON] передав у власність покупця, а покупець [PERSON] прийняла за певну суму належні продавцю на праві спільної часткової власності 63/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 63/100 частки житлового будинку [ADDRESS] зареєстровані за [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 26 січня 2019 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 37/100 часток житлового будинку [ADDRESS] зареєстровані за [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу від 24 листопада 2018 року. Згідно довідки, виданої головою квартального комітету № 17 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 26 червня 2020 року, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але ніколи не проживали за вказаною адресою. Згідно довідок, виданих відділом реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру громадян департаменту реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15 липня 2020 року, місце проживання відповідачів зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідачі не зняті з реєстрації у житловому будинку [ADDRESS] . Крім того, в судовому засіданні була допитана як свідок третя особа [PERSON] .. Допитана в судовому засіданні як свідок третя особа [PERSON] пояснила, що вона та позивачка є співвласницями житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані в належному їм будинку, але вони ніколи там не проживали, їх речей в будинку немає. Відповідачі живуть в сусідньому будинку на цій же вулиці. Вона проживає в будинку з липня 2019 року і з цього часу відповідачі жодного дня не проживали в належному їй та позивачці будинку. Таким чином, зі свідчень допитаної в судовому засіданні свідка вбачається, що з липня 2019 року відповідачі не проживають в будинку [ADDRESS] , їх речей та належного їм майна в будинку немає. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, нормами ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Разом із цим, право користуватися житловим приміщенням виникає та існує у особи за наявності відповідного права власності на квартиру (будинок) у цієї особи або у членів її сім`ї. Із припиненням права власності особи або членів її сім`ї втрачається й право особи на користування цим житловим приміщенням. Таким чином, судом було встановлено, що з липня 2019 року відповідачі не проживають в належному позивачці і третій особі житловому будинку, вони не є членом сім`ї позивачки, їх речей та належного їм майна в будинку немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаному будинку відповідачі не пред`являли, будь-які домовленості між позивачкою або третьою особою як власниками житла та відповідачами щодо їх проживання в будинку відсутні. Вказані обставини порушують права позивачки як власниці частини житлового будинку. При цьому посилання відповідачки [PERSON] на те, що вона заперечує проти позову через те, що позивачка не віддала їй борг, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі посилання є безпідставними, необґрунтованими і взагалі не стосуються предмету позову. Так, в судовому засідання було встановлено, що відповідачі не проживають в належному позивачці і третій особі будинку, будь-яких домовленостей між власниками житла та відповідачами щодо їх проживання в будинку не було, вони лише домовлялися про тимчасову реєстрацію місця проживання за цією адресою. До того ж, як пояснила сама відповідачка в судовому засіданні, вони ніколи не проживали в будинку позивачки, а мешкають в будинку за іншою адресою. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved