Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Комунальне житлове підприємство №1, в особі ліквідатора Вернигори В.П. (Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги, на задоволенні яких у судовому засіданні наполягала представник позивача Корсун Н.М., обґрунтовуються тим, що Відповідач, отримуючи від Позивача житлово-комунальні послуги, оплату послуг на протязі тривалого часу здійснювала не у повному обсязі, у зв'язку з чим, станом на 01.11.2014 року за останньою обліковується заборгованість у розмірі 2 185,04 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідача у судовому порядку, а також витрати у справі, понесені при зверненні до суду. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні не скористувалась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, у задоволенні позову, просила відмовити, застосувавши строки позовної давності, оскільки борг, про який йдеться у позові, виник у період часу з 01.06.2003 по 2006 роки. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали зазначеної цивільної справи, у їх сукупності, суд вважає, за необхідне у задоволенні позову, - відмовити за недоведеністю позовних вимог. Так, у судовому засіданні встановлено, що Відповідач у справі, з 29.02.2000 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області (а.с.17), тобто є споживачем житлово-комунальних послуг, які у період часу з 2003 року (зазначений період визнано сторонами) по 14.09.2010 року надавались КЖП №1. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2010 року по справі №Б15/191-09 Комунальне житлове підприємство №1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, що підтверджується ухвалою суду (а.с.5). Ліквідатором КЖП №1 призначено Вернигору В.П. (а.с.6). Споживаючи житлово-комунальні послуги, які надавались Позивачем, Відповідач належним чином надані послуги не сплачувала, у зв'язку з чим, станом на 01.11.2014 року, за нею обліковується борг, у розмірі 2 185,04 грн., та не погашений останньою на дату розгляду справи по суті. Отже, між сторонами у справі виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг, які врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Частина 1 ст.32 цього Закону визначає, що плата за послуги нараховується щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Із заперечень, наданих Відповідачем убачається, що остання просить застосувати до спірних правовідносин, строк позовної давності, оскільки, вказаний у позові борг, утворився у період часу з 01.06.2003 по 2006 роки, тобто після спливу чотирьох років до визнання КЖП-1, - банкрутом (14.09.2010 рік). Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання споживачем свого обов'язку по оплаті наданих послуг, позовна давність за вимогами надавача послуг про сплату житлово-комунальних послуг, оплата яких згідно до норм діючого законодавства визначена періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку оплати чергового платежу. З огляду на те, що Позивачем не надано доказів за який саме період утворилась заборгованість у розмірі 2 185,04 грн., та не повідомив суд про факти, які б могли звільнити його від доказування вказаної обставини, зважаючи на неможливість ґрунтування доказування на припущеннях, встановити за який саме період утворилась заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, - є неможливим, що тягне за собою і неможливість вирішення питання про застосування (чи відмову) у застосуванні строків позовної давності до спірних правовідносин, слід дійти висновку про відмову у задоволенні позову, за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed