Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 11 жовтня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] , на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 188738073 від 14.11.2019 року виданий приватним нотаріусом Хаблюк Т.В. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями позивач прийняла в спадщину. Позивач зазначає, що у житловому будинку, який є її власністю зареєстрований колишній чоловік [PERSON] , який з лютого 2017 року по даний час у ньому не проживає, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 156 від 27 серпня 2021 року Шумської міської ради і актом обстеження від 27 серпня 2021 року Шумської міської ради. На прохання про зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою отримала відмову. Позивач вказує, що відповідач не проживає в будинку, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати та порушує її законні права, як власника житла. Просить позов задовольнити. Визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 17 листопада 2021 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду на 01 грудня 2021 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 16 грудня 2021 року. 5. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність із повним підтримання позовних вимог. 6. Відповідач [PERSON] своїм конституційним правом на захист не скористався, заперечень щодо заявленого позову не надав, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Шумського районного суду Тернопільської області. Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. 9. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 10. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 188738073 від 14.11.2019 року, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОВ №833465 від 13.11.2019 року приватним нотаріусом Хаблюк Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1195. 11. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 12. Згідно довідки про склад сім`ї № 156 від 27.08.2021 року, виданої Шумською міською радою Кременецького району Тернопільської області на підставі погосподарської книги № 1, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані громадяни: позивач - [PERSON] , [INFO] ; батько - [PERSON] , [INFO] ; мати - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , не родич - [PERSON] , [INFO] . 13. Актом обстеження домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] , на предмет не проживання в даному господарстві [PERSON] від 27.08.2021 року, складеного комісією в складі діловода Шумської міської ради Подлєсної Л.В., жителів с. Літовище [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] , [INFO] не проживає за даною адресою з лютого 2017 року по даний час, та його місце перебування на даний час не відоме. ІV. Оцінка Суду. 14. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 15. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 16. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 17. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. 18. Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. 19. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. 20. Відповідно до положень статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. 21. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. 22. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 23. Частина перша статті 156 ЖК УРСР передбачає, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку(квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні звласником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 24. Згідно із частиною четвертою статті 156 ЖК УРСР, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК УРСР. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. 25. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. 26. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Право на звернення до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням виникає у власника через один рік відсутності особи за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин. 27. В даному випадку, обираючи спосіб захисту свого цивільного права, позивач посилалась на положення ст. 391 ЦК України та ст. 405 ЦК України та обґрунтовувала вимоги тим, що її колишній чоловік з лютого 2017 року без поважних причин не проживає в належному їй на праві власності будинку. 28. Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 29. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 30. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 31. Матеріали справи свідчать про те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 188738073 від 14.11.2019 року, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОВ №833465 від 13.11.2019 року приватним нотаріусом Хаблюк Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1195. Крім того матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності поважних причин не проживання відповідача у спірному будинку понад один рік. Також не надано доказів створення позивачем перешкод для проживання відповідача за вказаною адресою. 32. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. 33. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в житловому будинку по [ADDRESS] , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, останнім не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому позов є підставним та підлягає до задоволення. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 34. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 0.0.2296010666 від 11.10.2021 р. позивачем сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. З цих підстав, На підставі наведеного,

Outcome: approved