Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] 33180,85 грн. витрат в порядку регресу, пов'язаних з регламентною виплатою та судовий збір у розмірі 331,81грн. та 2000 грн. витрат на правову допомогу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 жовтня 2011р. на автодорозі Київ-Чоп, з вини відповідача, який керував автомобілем ГАЗ- 3102 з державними номерними знаками ВС 7261 СК, була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП). У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Форд з номерними знаками ВС 0031 АХ, що на момент ДТП належав [PERSON] Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Форд, становить 32373,10 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/727321. МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 32305,85 грн., а тому отримало право зворотної вимоги на таку суму до відповідача. Також стягненню підлягають витрати повязані із сплатою судового збору та витрат на правову допомогу. Представник позивача, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просить задовольнити. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, у судове засідання не зявився, подав суду заперечення, згідно яких до правовідносин, що є предметом розгляду даної справи щодо стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлюється загальна позовна давність тривалістю три роки. Оскільки дорожньо-транспортна пригода виникла 15 жовтня 2011 року, яка є одночасно і страховим випадком, перебіг трирічного строку позовної давності починається на наступний день і закінчується 15 жовтня 2014 року, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, зокрема і з вимогами, що є предметом розгляду даного позову. Позивач звернувся до суду з даним позовом лише 18 лютого 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, без обгрунтування поважності причин пропуску такого строку та заяви щодо його поновлення, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Суд вважає за можливе проводити розгляд у відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 15.10.2011 року о 11 год. на 516 км а/д Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом марки Газ 3102 д.н.з. [NUMBER], повертаючи наліво, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався назустріч прямо, що призвело до зіткнення з автомобілем марки Форд д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали незначні технічні пошкодження. Постановою Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 18.11.2011року [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 22.11.2011року відповідачем даний штраф оплачено, що підтверджується квитанцією, долученою до матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 3-983/11. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Згідно п.35.1 ст.35 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 МТСБУ) заяву по страхове відшкодування. Таким чином, власник автомобіля марки Форд, д.н.з. [NUMBER] 22.12.2011 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП, оскільки відповідальність водія ГАЗ 3102, д.н.з.[NUMBER] не була застрахована. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 515/11 від 19 грудня 2011р. , складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Форд, становить 32373,10 грн. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно п.п. а п.41.1 ст.41 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Із матеріалів справи, а саме платіжного доручення № 481 від 21.02.2012року вбачається, що МТСБУ виплатило представнику власника автомобіля Форд ТзОВ Велет Авто 33180, 85 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова № 4 від 01.03.2013р. Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки) при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК), а також ст.38 Закону № 1961-IV Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст.27 Закону України Про страхування встановлено особливий правовий режим. Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини мають ознаки регресу, що спростовує заперечення відповідача. Згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п.38.2.1. ст.38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, за наведених обставин, позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілій особі, отримав право зворотної вимоги до відповідача. Щодо застосування до строків позовної давності, про що зазначає у своїх запереченнях відповідач, то 19 лютого 2015р. позивач звернувся з позовною заявою в Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області з позовом до [PERSON] про відшкодування у порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, що підтверджується копією квитанції Укрпошти від 19.02.2015р. Відповідно до ч.6 ст.70 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку. Згідно ч.6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Днем виконання МТСБУ свого зобов'язання по відшкодуванню шкоди потерпілому є 20 лютого 2012р., з урахуванням положень що містяться ст. 257ЦК України, строк позовної давності по цій справі закінчується 20.02.2015р. У зв'язку із тим, що позовна заява МТСБУ до [PERSON] була подана 19.02.2015р., тобто у межах строків позовної давності, що визначені чинним цивільним законодавством України, то відсутні підстави для застосування строків позовної давності. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП, заподіяна шкода потерпілій особі власнику автомобіля Форд ним не відшкодована; за відсутності у відповідача на час ДТП чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 33180, 85 грн., а також те, що відповідач на час розгляду справи сплачену позивачем суму коштів не відшкодував, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 331 (триста тридцять одну) грн. 81 коп. та 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved