Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 17.02.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області 13.06.2019 року, актовий запис № 247, мотивуючи тим, що протягом останнього часу стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, на даний час вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення є неможливим та суперечить інтересам позивача. Заяви, клопотання 27.04.2020 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с. 22). 27.04.2020 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність (а.с. 19). Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 27.04.2020 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 22). В судове засідання відповідачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 27.04.2020 року позов визнала в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 19). Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони знаходяться в шлюбі з 13.06.2019 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 13.06.2019 року серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 247 (а.с. 2). Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 02.10.2018 року серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 939 (а.с. 3). Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у зв`язку тим, що стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали часто виникати сварки, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, примирення є неможливим та суперечить інтересам сторін. Позиція суду Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини та статті 16Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок в частині 1 підпункту «с». Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved