Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Кредитна спілка «Івано-Франківська» (надалі «Позивач») звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач 1»), [PERSON] (надалі «Відповідач 2»), [PERSON] (надалі «Відповідач 3»), [PERSON], (надалі «Відповідач 4»), [PERSON] (надалі «Відповідач 5»), [PERSON] (надалі «Відповідач 6»), [PERSON] (надалі «Відповідач 7»), [PERSON] (надалі «Відповідач 8»), про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 13/303 від 28.11.2013 р. в сумі 23\~492,12 грн. та понесених судових витрат по справі в розмірі 1378, 00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на час розгляду справи за Відповідачами перед Позивачем обліковується непогашена сума заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 23\~492,12 грн. 26.04.2016 року представник Позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника. Позовні вимоги представник Позивача підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з кореспонденцією суду, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання Відповідачів та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання». Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали, зважаючи на заяву представика Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Згідно з кредитним договором №13/303 від 28.11.2013р. кредитна спілка «Івано-Франківська» надала [PERSON] кредит на суму 38 000 грн. строком на 36 місяців під 36,0% річних (а.с.6-7). Виконання даного кредитного договору, відповідно до п. 4.1 забезпечується також і порукою, а тому 28.11.2013 р. між кредитною спілкою «Івано-Франківська» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено відповідні договори поруки. Згідно із вказаними договорами поруки відповідальність поручителів настає коли боржник не виконує, або не належним чином виконує свої зобовязання за кредитним договором № 13/303 від 28.11.2013р. Крім того, згідно умов даних договорів поруки, поручителі та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в тому ж обсязі, що і боржник (а.с. 9-15). Виконання своїх зобовязань кредитною спілкою «Івано-Франківська» перед [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за договором №13/303 від 28.11.2013р. підтверджується видатковим касовим ордером від на суму 38 000 грн. Однак, свої зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконував, та станом на 25.01.2016р. загальна сума заборгованості становить 23\~492 ,12 грн., з яких: 20810,18 грн. залишок основного боргу, 2681,94 грн. відсотки за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості, наведеним у особовій картці позичальника (а.с.18-19), вказана обставина жодним чином відповідачами не спростована. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, в даному випадку кредитного договору №13/303 від 28.11.2013р. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, так відповідно до ч.1 вказаної статті у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а частиною 2 цієї ж статті визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому згідно із ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, який відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З кредитного договору №13/303 вбачається, що настання строку виконання основного зобов'язання встановлено сторонами до 28.11.2016р., оскільки позов предявлено 28.01.2016р., то за таких обставин у позивача наявне право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту і сплати відсотків. Враховуючи наведене позов підлягає до задоволення, а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору №13/303 від 28.11.2013р. в сумі 23492,12 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у відповідності до ст.88 ЦПК України, а тому з відповідачів слід стягнкти на користь позивача в солідарному порядку судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530,553, 554, 610-612, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved