Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у суд звернувся [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» і приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], третьої особи Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 12 грудня 2007 року заповнив анкету ПАТ «ПриватБанк» і отримав кредитну картку з відновлювальною кредитною лінією в сумі приблизно 5000.00 гривень. Жодного договору не підписував, в т.ч. жодних зобовязань щодо сплати процентів, пені та комісії, йому не були відомі дані ставки. Вказаною карткою користувався до 2009 року, до часу дії даної картки. Оскільки періодично картка використовувалась (клались кошти та знімались), тому яка була заборгованість по закінченню її дії не знав. У жовтні 2016 року дізнався про те, що в Козелецькому районному ВДВС знаходиться виконавче провадження № 52388939, відкрите 28 вересня 2016 року за виконавчим написом щодо стягнення 26700.00 гривень заборгованості за кредитною карткою та 1700.00 гривень за вчинення виконавчого напису, що разом становить 28400.00 гривень. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що 5 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис № 6670, яким запропоновано стягнути з нього 26700.00 гривень заборгованості за Кредитним договором № k3xrF102400168 від 12 грудня 2007 року та 1700.00 гривень витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису. До обовязку нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобовязання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності щодо вимог банку. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити у здійсненні виконавчого напису. Позивач [PERSON] ставить позовну вимогу про визнання таким, що не підлягає виконанню, - виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 6670, вчиненого 5 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення 28400 гривень із [PERSON], що є боргом за Кредитним договором № k3xrF102400168 від 12 грудня 2007 року, на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк». У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник відповідача [PERSON] не визнав позов. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] і представник третьої особи, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не зявилися. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 12 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] укладений кредитний договір № k3xrF102400168, відповідно до умов якого [PERSON] наданий кредит у розмірі 4115.30 гривень зі сплатою за користування кредитом 0.42% на місяць, а також інших платежів, передбачених умовами договору. 22 липня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу проживання і місця реєстрації позивальника [PERSON] направлена письмова вимога про усунення порушень за Кредитним договором № k3xrF102400168 від 12 грудня 2007 року, в якій містилася інформація про порушення [PERSON] умов вказаного договору станом на 16 червня 2016 року, і в якій зазначена наявність простроченої кредитної заборгованості, вимога про повернення і сплату в повному обсязі протягом пяти календарних днів із дня відправлення письмової вимоги кредиту і плати за кредит, а також попередження про подальше вжиття заходів для примусового стягнення кредитної заборгованості в разі невиконання цієї вимоги та стягнення витрат на оплату послуг нотаріуса за вчинення виконавчого напису, суми виконавчого збору, витрат на проведення експертної оцінки, авансування виконавчих дій. 5 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 26700.72 гривень заборгованості за Кредитним договором № k3xrF102400168 від 12 грудня 2007 року, укладеним між ним і Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», а також про стягнення витрат у розмірі 1700 гривень, повязаних із вчиненням виконавчого напису. 28 вересня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Козелецького районного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису № 6670, виданого 5 серпня 2016 року. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» м. Дніпро і приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], третьої особи Козелецького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п.п. 3.1 і 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують: безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. В судовому засіданні встановлено, що, звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав усі передбачені вказаним Переліком документи. Із розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованості за кредитом вбачається, що у [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» за період із 12 грудня 2007 року до 16 червня 2016 року існує заборгованість у розмірі 26700.72 гривень заборгованості за Кредитним договором № k3xrF102400168 від 12 грудня 2007 року. Такий розрахунок був доданий банком до заяви про вчинення виконавчого напису, що була подана приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Позивачем [PERSON] всупереч вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази, які б спростували твердження ПАТ КБ «ПриватБанк» про розмір існуючої заборгованості. Виконавчий напис від 5 серпня 2016 року, що вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], відповідає за змістом і формою вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат», вимогам п.п. 3.1, 3.2 і 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 1 Переліку документів, а також наказу Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за №1318/18613 «Про затвердження Правил ведення нотаріального діловодства». Тому, суд вважає, що нотаріус, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, дотримався вимог закону, що врегульовує ці дії. При цьому, ПАТ КБ «ПриватБанк» подані нотаріусу документи, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, що підтверджують заборгованість боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання, і за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Відповідно до ст.ст. 526 і 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Outcome: dismissed