Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 21 липня 2020 року надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 14.02.2014 у Федорівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, вони мають різні погляди на життя, а тому з 2017 року не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленимпро час та місце його проведення. Подав заяву про розгляд справи за йоговідсутності, позовні вимоги підтримує повністю, строк на примирення просив не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2020 було відкрито провадження та призначено спрощене судове засідання. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.12.2018, виданого повторно Добровеличківським РВДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області, встановлено, що 14 лютого 2014 року у Федорівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис №1 ( а.с.8). Від сумісного проживання подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.12.2018 виданого повторно Добровеличківським РВДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області ( а.с.9). Згідно з довідкою від 01.07.2020 № 02-42-109, виданої Тишківською сільською Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає один у [ADDRESS] (а.с.10). З пояснень позивача, які викладені у позовній заяві, встановлено, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на життя, а тому з 2017 року не підтримують сімейних відносин. З поданих сторонами заяв з`ясовано, що останні не бажають примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved