Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

І. Виклад позиції учасників справи. 1. 28.05.2021 року позивач звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з цивільним позовом до до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 22.02.2020 року близько 15год 00хв. відповідач [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку з позивачем, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Почав вести себе неадекватно, перекидав столи, стільці, кидав з барної стійки пляшки з напоями, посуд на підлогу, який побився у дрібне скло, а також злавав ксовий апарат, пластикову люстру та пошкодив газовий балон. На місце події викликано працівників поліції, які заспокоїли [PERSON] та затримали його для проведення перевірки. Розмір завданх матеріальних збитків за результатами інвентаризації склав 12 265,00грн. Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.05.2021року, яка набрала законної сили 18.05.2021року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Відповідно до мотивувальної частини цієї постанови судом констатовано, що викладена в протоколі про адміністративне правопорушення його оцінка відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи. Також позивач зазначає, що відповідач вчиненим правопорушенням спричинив їй моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, а також пошкодженням майна, за яке вона сплачувала власні кошти. Вона знаходиться у постійній нервовій стресовій ситуації, відчуває страх з`являтись на роботу через те, що такі факти можуть повторитись, порушено звичайний спосіб життя, втрачено душевний спокій. Відповідач жодних дій щодо відшкодування майнової шкоди не вчинив та навіть не вибачився перед нею як перед жінкою, що ще більш пригнічує її моральний стан. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 15 000 грн. Враховуючи вище викладене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] майнову шкоду в розмірі 12 265грн., моральну шкоду в розмірі 15 000грн та судові витрати в розмірі 1816грн. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. Позивач та її представник наполягали на задовленні позову з вище наведених підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» . ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.07.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження /а.с.38/. Судом, з огляду на приписи ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] з 10.11.2016року зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджуєься випискою з ЄДРПОУ та на підставі договору оренди використовує в своїй діяльності приміщення кафе « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , а також відповідно до ліцензії № 25260308202002415 здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями ( а.с. 9-11). 22.02.2020 року в [ADDRESS] в в приміщенні кафе « [INFO] » [PERSON] була вчинена сварка з [PERSON] , внаслідок чого ним було пошкоджено майно кафе: Люстра пластикова ( 1 шт), стіл дерев`яний( 1 шт), касовий апарат 468 МG-V454T( 1 шт), журнал КОРО( 1 шт), санітарна книжка ( 1шт), книга обліку та попозицій( 1шт), коньяк ( 4 пляшки по 0,5л), горілка в асортименті ( 10 пляшок по 0,5л), горілка Чекушка ( 5 пляок по 0,5л), бокали пивні ( 4 шт), кон`ячниці( 3 шт), рюмка горілчана ( 10 шт.), стаан 200г. ( 4 шт), снекі 25гр ( 20 шт), сок в асортименті ( 3 шт по 1 л), а всього на загальну суму 12 265грн. ( а.с. 22). Із наданих фотокарток вбачається, що на барній стійці, підлозі наявне розкидане та пошкоджене майно, сліди безладу (а.с.12-18). В подальшому, до приміщення кафе було викликано працівників поліції, які за результатами перевірки склали протокол на відповідача, вбачаючи в його діях ознаки правопорушення, що кваліфікуються за статтею 173 КУпАП як вчинення дрібного хуліганства ( а.с. 23-25). 06 травня 2021 року Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.05.2021року, яка набрала законної сили 18.05.2021року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обґрунтованість пред`явлених вимог, тому суд вважає, що позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки з вини відповідача позивачу завдано збитків у зв`язку з пошкодження належного їй майна, що також не заперечується стороною відповідача. Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 15 000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 1, п.2, 3 ч.2, ч. 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди як майнової, так і моральної є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов`язання належать до недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин. Положення ст. 1167 ЦК України містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, складовими елементами яких є: шкода, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Суд вважає доведеними обставинами, що відповідач завдав позивачу шкоди, його дії були протиправними та винними, а також існує причинний зв`язок між ними. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу суд враховує характер правопорушення, глибину її душевних страждань, ступінь вини відповідача. Тому, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що розмір грошового відшкодування завданої позивачу моральної шкоди слід визначити в сумі 3 000 грн. V. Розподіл судових витрат Встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 1 816,00 грн. (908,00 + 908,00), що стверджується відповідними квитанціями від 08.12.2020 року (а.с. 26-29). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позов у розмірі 3 000 грн. (моральна шкода), що становить 20 % від заявлених вимог в розмірі 15 000 грн., то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1089,6 грн. (908 +181,6).

Outcome: partial