Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить з урахуванням уточнень стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожиті послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] в розмірі 23 808, 07 гривень, а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 жовтня 2018 року суддею Харківського районного суду Харківської області було винесено судовий наказ (справа № 635/7326/18) про стягнення з [PERSON] на користь КП «ТМРСР» заборгованості за спожиті комунальні послуги теплопостачання за період з 01 жовтня 2017 р. по 01 вересня 2018р. в розмірі 12 683, 19 грн та 176, 20 грн судового збору. 15 листопада 2018 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області зазначений судовий наказ скасовано, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою. З 01 жовтня 2017 року відповідач з є споживачем комунальних послуг теплопостачання КП «ТМРСР», що підтверджується наступним доказами: Відомість нарахування та оплату за послуги теплопостачання по о / р № [NUMBER], відкритому на ім`я [PERSON] ; Акти підключення та відключення будинку № [ADDRESS] до мереж централізованого опалення; Рішення XIV сесії VII скликання Роганської селищної ради від 20.10.2017р. про визнання комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» виконавцем послуг з централізованого опалення та з центрального постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових мереж) для об`єктів усіх форм власності. Надання власнику житла послуг з теплопостачання та відкриття на його ім`я особового рахунку, на ім`я споживача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про житлово - комунальні послуги» та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відсутність договору не є підставою для звільнення споживача від сплати за отримані житлово- комунальні послуги. Вказаної думки дотримується і Верховний суд України ( Постанова ВСУ від 30.10.2013р. по справі № 6-59 цс/13). У висновках Верховного суду України від 01.03.2013р. також зазначено, що у разі відсутності договору, виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту на підставі частини 2 статті 16 ЦК України. Квитанції (рахунки за опалення) з зазначенням місячного нарахування та загальної суми заборгованості надавались відповідачу щомісячно через контролерів відділу збуту КП «ТМРСР», між тим відповідач жодного разу не здійснив оплату за спожиті послуги. КП «ТМРСР» здійснює свою діяльність на законних підставах, що підтверджується наступними доказами: Рішення ІX сесії VІІІ скликання Роганської селищної ради від 12.06.2017р. про створення Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради»; Рішення XІІ сесії VІІІ скликання Роганської селищної ради від 25.07.2017р. про прийняття зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківського району до комунальної власності територіальної громади Роганської селищної ради майно, яке знаходиться на балансі, у статутному капіталі та закріплено на праві господарського відання комунального підприємства Харківської районної ради «Комуненерго» та вирішено передати його до Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради»; Рішення XІІІ сесії VІІІ скликання Роганської селищної ради від 07.09.2017р. «Про внесення змін до рішення XІІ сесії VІІІ скликання Роганської селищної ради від 25.07.2017р. «Про прийняття майна зі спільної власності територіальної громади Роганської селищної ради та передачі його до комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради»; Розпорядження Харківської обласної державної адміністрації за № 387 від 11.08.2017 р. «Про видачу ліцензій»; Копія реєстру суб`єктів природних монополій, які провадять господарську діяльність у сфері енергетики; Розпорядження Виконавчого комітету Роганської селищної ради за № 172 від 10.10.2017р. «Про початок опалювального сезону»; Розпорядження Виконавчого комітету Роганської селищної ради за № 79 від 10.04.2018р. «Про закінчення опалювального сезону»; Розпорядження Виконавчого комітету Роганської селищної ради за № 272 від 10.04.2018р. «Про початок опалювального сезону»; Розпорядження Виконавчого комітету Роганської селищної ради за № 94 від 01.08.2017р. «Про призначення на посаду в.о. директора КП «ТМРСР» [PERSON] Станом на 28 травня 2019 рік на КП «ТМРСР» змінено керівника, що підтверджується: Розпорядження Виконавчого комітету Роганської селищної ради за № 02-01-01-53 від 27.05.2019р. «Про звільнення [PERSON] з роботи в.о. директора КП «ТМРСР»; Розпорядження Виконавчого комітету Роганської селищної ради за № 02-01-01-54 від 27.05.2019р. «Про призначення на роботу в.о. директора КП «ТМРСР» Чернишова С.І. Послуги з теплопостачання виконувалися КП «ТМРСР» відповідно Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до пункту 18 вказаної Постанови плата за послуги вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. В порушення пункту 18 Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року та статей 67, 68 ЖК УРСР відповідач не проводив оплату за надані йому комунальні послуги, а тому за період з 25 жовтня 2017 р. по 28 лютого 2019 р. виникла заборгованість в розмірі 23 808, 07 гривень. Розрахунок суми нарахувань за надані послуги теплопостачання за період з 25 жовтня 2017 р. по 28 лютого 2019 р. здійснюється за тарифами, що затвердженні у відповідному законом України порядку, що підтверджується наступними доказами: Рішення XІІІ сесії VІІІ скликання Роганської селищної ради від 07.09.2017р. «Про затвердження комунальному підприємству «Теплові мережі Роганської селищної ради» тимчасових тарифів на житлово - комунальні послуги»; Рішення XХVІІІ сесії VІІІ скликання Роганської селищної ради від 28.11.2018р. «Про затвердження комунальному підприємству «Теплові мережі Роганської селищної ради» тарифів на централізоване водопостачання, водовідведення та теплову енергію». Відповідач неодноразово повідомлявся про вказану заборгованість через контролерів даного сектору, шляхом надання квитанцій на оплату спожитих послуг, а також неодноразовим направленням досудових попереджень, однак на час звернення до суду з позовом так і не погасив суму заборгованості за спожиті послуги теплопостачання. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2019 року розгляд справи за вищевказаним позовом призначений в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнав, у задоволені позову просить відмовити. Позивачем надана відповідь на відзив , яким відхиляє наведені відповідачем у відзиві заперечення проти позовних вимог. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином. Представник позивача Косінова Тетяна Сергіївна, яка діє на підставі довіреності, надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача е заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце якого повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який наленжо повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» є постачальником теплової енергії до квартири за адресою: [ADDRESS] , яка відповідно до свідоцтва про право власності б / н від 30.06.1999 року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою начальника Житлово - експлуатаційного управління «Докучаєвське» від 18.06.2019р. та інформацією отриманою у порядку частини 6 статті 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області [PERSON] з 03 липня 1997 року значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою начальника Житлово - експлуатаційного управління «Докучаєвське» від 18.06.2019р. 25 жовтня 2018 року Харківським районним судом Харківської області за заявою КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання. Ухвалою Харківським районним судом Харківської області від 15 листопада 2018 року зазначений судовий наказ скасовано. Згідно довідки КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» № 10 від 19.03.2019 року на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] , останній за період з 25 жовтня 2017р. по 28 лютого 2019 р. має заборгованість з послуги теплопостачання у розмірі 23 808, 07 гривень. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналогічна норма містилася у частині першій статті 11 ЦПК України у редакції цього Кодексу, чинної на момент розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій За визначеннями, зазначеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 1875-IV від 24 червня 2004 року), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. У пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України № 1875-IV від 24 червня 2004 року передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно з пунктом 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідача свідчить про виконання послуг позивачем. Отже, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеними у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15. На підставі викладеного, вирішуючи спір, суд встановив, що позивач є виконавцем послуг з теплопостачання, які надає до квартири відповідача, останній від централізованого опалення у встановленому законом порядку не відключився, є споживачем та отримує вказані послуги, однак не виконує зобов`язання щодо їх сплати, у зв`язку з чим має заборгованість за період із 25 жовтня 2017 р. по 28 лютого 2019р. у розмірі 23 808, 07 гривень, плата за послуги з теплопостачання нараховувалася відповідачу правомірна, належних та допустимих доказів щодо оскарження за спірний період встановлених тарифів за надання послуг з теплопостачання або скарг щодо їх якості відповідачем не надано, а тому приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не надано належного доказу, що відповідач є власником житлового приміщення, що опалюється, або, що позивач постійно мешкав та був зареєстрований у житловому приміщенні з моменту нарахування заборгованості. Відповідно до свідоцтва про право власності б / н від 30.06.1999 року квартири за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою начальника Житлово - експлуатаційного управління «Докучаєвське» від 18.06.2019р., інформацією отриманою у порядку частини 6 статті 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області, відповідач [PERSON] з 03 липня 1997 року значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою начальника Житлово - експлуатаційного управління «Докучаєвське» від 18.06.2019р. Крім того, діючим законодавство встановлений обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. Інші доводи, наведені у відзиві на позовну заяву не дають підстав для висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання. Між тим, враховуючи, що позивач надавав послуги з теплопостачання у квартирі, яка належить на праві спільної сумісної власності відповідачу і [PERSON] , якого до участі в справі не залучено, тому суд вважає за необхідне роз`яснити наступне. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю ( частина 1 статті 368 ЦК України). Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина 1 статті 369 ЦК України). У положенні статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до статті 162 ЖК УРСР визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для співвласника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. У зв`язку з цим, інші співвласники, які належним чином сплачують комунальні послуги як за себе, так і за іншого співвласника, вправі звернутися до суду з вимогою про стягнення в порядку регресу частини понесених витрат з недобросовісного співвласника. Таке право забезпечується частиною 1 статті 544 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. При цьому, для заявлення відповідної вимоги, форма співвласності на нерухоме майно, у вигляді спільної сумісної чи часткової, не має значення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з [PERSON] на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 гривень 00 копійок.

Outcome: approved