Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

КЗОЗ\~«ХОКПЛ № 3»\~звернувся до суду з заявою, в якій просить продовжити примусову госпіталізацію недієздатного [PERSON] В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є недієздатним, був госпіталізований до вказаної лікарні у зв'язку з наявністю у нього важкого психічного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2012 року [PERSON] визнано недієздатним, та встановлено над ним опіку, призначено [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.08.2016 року у відношенні [PERSON] було застосовано примусову госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного стаціонару КЗОЗ «ХОКПЛ № 3». У звязку з тим, що стан [PERSON] не покращився, останній страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, внаслідок якого виявляє небезпеку для себе та оточуючих агресивна поведінка по відношенню до хворих та медичного персоналу, злісний, присутні загальне збудження, ажитація, маячні ідеї впливу, розлади сприйняття, афективні порушення, а також за психічним станом не може самостійно задовольняти основні життєві потреби, необхідно продовжити у його відношенні примусову госпіталізацію в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник КЗОЗ\~«ХОКПЛ» № 3\~лікар-психіатр [PERSON] підтримала заяву та доводи, викладені в ній. Зазначила, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми з безперервним типом перебігу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Крім того, представник КЗОЗ «ХОКПЛ» № 3 зазначила, що [PERSON] знаходиться на лікуванні в КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» з березня 2007 року, хворіє з 2002 року. Течія хвороби без ремісії. В 2012 році хворий побив санітара, його психічний стан нестабільний, амбулаторне лікування неможливе, оскільки самостійно приймати ліки [PERSON] відмовляється. Крім того, [PERSON] тривалий час хворіє на туберкульоз. [PERSON], яка є опікуном недієздатного [PERSON] в судовому засіданні заяву КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» підтримала в повному обсязі, просила продовжити відносно [PERSON] примусову госпіталізацію в умовах стаціонару в КЗОЗ «ХОКПЛ № 3». Підтвердила, що [PERSON] неодноразово ховав ліки в кишенях, відмовляючись від лікування, а тому його лікування амбулаторно є неможливим. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» щодо продовження примусової госпіталізації у його відношенні, зазначивши, що може лікуватися амбулаторно. В судовому засіданні прокурор не заперечував проти заявленого клопотання. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] був госпіталізований до КЗОЗ\~ «ХОКПЛ № 3»\~у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу у формі шизофренії параноїдної форми з безперервним типом перебігу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2012 року [PERSON] визнано недієздатним, та встановлено над ним опіку, призначено [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.08.2016 року у відношенні [PERSON] було застосовано примусову госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного стаціонару КЗОЗ «ХОКПЛ № 3». Згідно акту психіатричного огляду недієздатної особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні № 25/902 від 27.01.2017 року, складеного комісією лікарів КЗОЗ\~«ХОКПЛ» № 3, недієздатний [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, внаслідок якого виявляє небезпеку для себе сповнений маячними переживаннями, рухливо неспокійний, злісний, агресивні тенденції до оточуючих, імпульсивний, не критичний, у звязку з чим необхідно продовжити у його відношенні примусову госпіталізацію в умовах стаціонару. З вказаного акту також вбачається, що психічно хворіє з 2002 року, коли став казати матері, що в нього є двійник, який ніби то здійснював замість нього протиправні порушення. 15.06.2002 року скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України. Під час досудового слідства давав показання, що бачив чоловіка на вулиці, дуже схожого на нього. 22.07.2002 року хворий проходив психіатричну експертизу. З 01.07.2002 року по 20.05.2003 року хворий знаходився на примусовому лікуванні в 19-му п/в КЗОЗ «ХОКПЛ № 15». 27.03.2003, 20.10.2003 року проходив експертизи, було діагнозовано реактивний стан. З 18.03.2005 року знаходився в Харківському СІЗО. З 24.05.2005 року по 24.06.2005 року проходив стаціонарну СПЕК, встановлено діагноз: шизофренія. За постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.09.2005 року хворий був направлений на примусове лікування до Полтавської психіатричної лікарні, куди поступив 26.12.2005 року. 30.01.2006 року був вперше направлений на МСЕК, був визнаний інвалідом 2 групи, 24.01.2007 року був переведений для подальшого примусового лікування до КЗОЗ «ХОКПЛ № 3». За постановою Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2009 року примусове лікування було відмінено. В подальшому хворий знаходився на лікуванні в 3 п/в на загальних підставах. В 1999 році був вперше виявлений туберкульоз легень, лікувався в туб. стаціонарі за місцем проживання. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для продовження примусової госпіталізації у відношенні [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару. На підставі викладеного,

Outcome: approved