Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Керівник Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області з позовом до [PERSON] про витребування земельної ділянки Позов обґрунтований наступним. Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 22.06.2012 № 541 затверджено проект землеустрою та передано у власність 17 громадянам земельні ділянки загальною площею 34 га (багаторічні насадження) для ведення особистого селянського господарства, із земель резервного фонду Новоолександрівської сільської ради, розташованих за межами населеного пункту. На підставі розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 22.06.2012 № 541 громадянами отримано державні акти на право власності на земельні ділянки. У подальшому земельну ділянку з кадастровим номером 2322187900:01:002:0008 [PERSON] відчужила за договором купівлі-продажу від 24.04.2013 № 1024, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], на користь [PERSON], яка на даний час є її власником. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 26.06.2015 у справі №317/2817/14-ц розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 22.06.2012 № 541 визнано незаконним та скасовано, а державні акти на право власності на земельні ділянки, які видані на його підставі визнано недійсними. Рішення апеляційного суду Запорізької області від 12.04.2016 рішення Запорізького районного суду Запорізької області в частині визнання незаконним та скасування розпорядження від 22.06.2012 № 541 та визнання недійсними державних актів, залишено без змін. Судовими рішеннями встановлено, що на підставі розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 494 від 24.04.2008 Державне дослідне господарство «Запорізьке» отримало державний акт серії ЯЯ № 112910 від 16.07.2008 на право постійного користування земельною ділянкою площею 166,9898 га на території Новоолександрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації №1667 від 21.12.2009, а саме п.5, державні акти на право постійного користування земельними ділянками серії ЯЯ №№112902-112911, що були видані на ДДГ «Запорізьке», в тому числі вищезазначений, вирішено вважати такими що втратили чинність і підлягають поверненню до архіву відділу Держкомзему у запорізькому районі Запорізької області. Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.12.2011 по справі №6/5009/7417/11 за позовом ДП «Запорізьке» до Запорізької райдержадімінстрації про визнання недійсним п.5 розпорядження голови Запорізької районної держадміністрації № 1667 від 21.12.2009 позов задоволено, визнано недійсним п.5 розпорядження голови Запорізької районної держадміністрації № 1667 від 21.12.2009. Зазначене рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 06.01.2012. Зазначеним рішенням суду встановлено, що розпорядження голови Запорізької районної держадміністрації № 1667 від 21.12.2009 порушує права та законні інтереси ДП «Запорізьке», оскільки суперечить законодавству та позбавляє підприємство права постійного користування земельними ділянками. Встановлено, що земельні ділянки, які передані у власність громадянам на підставі розпорядження голови Запорізької районної держадміністрації №541 від 22.06.2012 входять до земельної ділянки площею 166,9898 га, яка 24.04.2008 була передана в постійне користування ДДГ «Запорізьке», правонаступником якого є ДП «Запорізьке». Однак, відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Згідно з ч.5 ст.116 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного розпорядження), надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Однак, ДП «Запорізьке» добровільно не відмовилось від права користування спірними земельними ділянками. Інші правові підстави для припинення права постійного користування земельними ділянками позивачем, на момент прийняття Запорізькою районною державною адміністрацією спірного розпорядження, також були відсутні. З огляду на викладене, Розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 22.06.2012 №541 визнано незаконним та скасовано, а державні акти на право власності на землю визнано недійсними. Станом на цей час, питання щодо повернення до державної власності земельної ділянки з кадастровим номером 2322187900:01:002:0008 не вирішено. Так, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером 2322187900:01:002:0008 зареєстрована за [PERSON] З огляду на викладене, земельна ділянка з кадастровим номером 2322187900:01:002:0008 підлягає витребуванню у [PERSON] на користь власника землі держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Головне управління держгеокадастру у Запорізькій області на даний час є органом, уповноваженим державою розпоряджатись землями державної власності сільськогосподарського призначення та здійснювати на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель. Відповідно до п.3 ст.131-1 Закону України «Про прокуратуру» в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляцію, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній та комунальній власності, спричиняють шкоду державі і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до [PERSON] щодо витребування земельної ділянки. У звязку з вищевикладеним, Керівник Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області вимушений був звернутися до суду з позовом в інтересах держави Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до [PERSON] та просить суд витребувати у відповідача земельну ділянку кадастровий номер 2322187900:01:002:0008, площею 2,000 га, яка розташована за межами населеного пункту Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та стягнути з відповідача на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури № 2 суму сплаченого судового збору по справі в розмірі 1762,00 грн. У судове засідання зявився прокурор Редька М.В., який позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позові. У судове засідання зявився представник позивача, який також позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] жодного разу в судове засідання не зявилась, відзиву на позов не надала, заяви про відкладення розгляду справи не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена неодноразово. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вислухавши доводи прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 541 від 22.06.2012, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 34,0000 га (багаторічні насадження), із земель резервного фонду Новоолександрівської сільської ради, розташованих за межами населеного пункту та передано ці землі у власність громадянам (список громадян додається), в якому під № 6 зазначено [PERSON] [PERSON] на підставі розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації № 541 від 22.06.2012 було видано 10.07.2012 Державний акт на право власності на земельну ділянку . Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2303635082017, сформованого 23.10.2017, власником земельної ділянки кадастровий номер 2322187900:01:002:0008, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська с/р зазначено [PERSON] Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 113788891, сформованої 13.02.2018, власником земельної ділянки кадастровий номер 2322187900:01:002:0008, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Новоолександрівська с/р, 24.04.2013 зареєстрована [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26.06.2015 у цивільній справі №317/2817/14-ц (№/п2/317/95/2015) позов прокурора Запорізького району Запорізької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області Державного підприємства «Запорізьке» про визнання незаконним та скасування розпорядження Запорізької районної державної адміністрації, визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування записів про державні реєстрації державних актів, скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування та повернення земельних ділянок задоволено. Вирішено: скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку (кадастровий номер 2322187900:01:002:0008) площею 2 га, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (за межами населеного пункту), внесений на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2013 № 1024, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]; витребувати у [PERSON] та зобовязати її повернути на користь Державного підприємства «Запорізьке» вищевказану земельну ділянку. Відповідно до рішення апеляційного суду Запорізької області від 12.04.2016 у цивільній справі №317/2817/14 (№/п22-ц/778/28/16) рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 26.06.2015 в частині вимог прокурора про скасування записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельні ділянки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, згідно якого в задоволенні позовних вимог прокурора Запорізького району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, Державного підприємства «Запорізьке», правонаступником якого є Колективне сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» про скасування записів про державну реєстрацію та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку (кадастровий номер 2322187900:01:002:0008) відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Згідно з ч.5 ст.116 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного розпорядження), надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, у випадку, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він пердав майно у володіння; 3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що відповідно до положень ч.1 ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, право на витребування майна у добросовісного набувача має саме власник, за умови, що це майно вибуло з володіння поза його волею. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня. Приймаючи розпорядження, у тому числі з приводу передачі земель у приватну власність, голова районної державної адміністрації реалізує не власну волю, а повноваження надані йому державою у межах та у спосіб встановлений законом. Незаконні розпорядження голови райдержадміністрації, які суперечать принципу, визначеному ст.19 Конституції України, не можуть вважатися волевиявленням держави, а скоріше є бажанням окремої посадової особи. Таким чином, земельні ділянки, які були передані у власність громадян на підставі розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 22.06.2012 № 541 вибули з володіння держави як власника незаконно та поза її волею, у звязку з прийняттям державним органом незаконного рішення. На даний час органом уповноваженим розпоряджатися спірною земельною ділянкою відповідно до ст.122 ЗК України є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, яке не може реалізувати свої повноваження щодо законного та ефективного розпорядження цією землею, через перебування її у власності окремих громадян. Згідно з ч.ч.1,2 ст.84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим кодексом. Відповідно до ст.15 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, належить забезпечення здійснення землеустрою, моніторингу земель і державного контролю за використанням та охороною земель. Статтею 5 закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній та комунальній власності, спричиняють шкоду державі і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до [PERSON]О щодо витребування земельної ділянки. Згідно з вимогами ч.1 ст.13 та ч.1 ст.14 Конституції України, земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є обєктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 1 ЗК України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України. Таким чином, український народ є власником земель державної власності сільськогосподарського призначення та відповідно здійснює права власника володіє, користується та розпоряджається землею на території Запорізької області через уповноваженого представника Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області. З огляду на викладене, земельна ділянка з кадастровим номером 2322187900:01:002:0008 підлягає витребуванню у [PERSON] на користь власника землі держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved