Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

І. Виклад позиції позивачів. 21.02.2020 року позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, у якій просять визнати за ними право власності на 1/6 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був власником 1/3 частини житлового будинку з відповідними частинами господарчих та побутових будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Власниками інших частини будинку є [PERSON] та [PERSON] . Померлий був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] , однак згідно відповіді, яка надійшла на адресу Третьої Херсонської державної нотаріальної контори, з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради від 26.10.201 року № 16-21/2608 інформація про зареєстрованих осіб за запитуваною адресою у відділі відсутня. Враховуючи, що померлий на час смерті був власником 1/3 частки домоволодіння, яке розташоване за адресом [ADDRESS] , після його смерті спадкоємцями першої черги, які заявили про прийняття спадщини є [PERSON] , син померлого, [PERSON] донька померлого, які спадкують майно в рівних частках, кожен зі спадкоємців набув право власності на 1/6 частину зазначеного домоволодіння. [PERSON] - мати померлого до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звернулась, документи що підтверджують прийняття нею спадщини відсутні. Зв`язок з нею у Позивачів відсутній. Вказані обставини унеможливлюють отримання правовстановлюючого документу на спадкове майно, внаслідок чого позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав. ІІ. Виклад позиції відповідача. 26.08.2020 року [PERSON] , діючи в інтересах відповідача на підставі ордеру подала відзив на позов, у якому просила у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. В даному випадку нотаріус, відмовляючи в оформленні свідоцтва про право на спадщину повідомив про відсутність інформації про спадкоємців, що фактично прийняли спадщину за померлим, а також про неможливість встановлення місця відкриття спадщини. При цьому, позивачі проінформовані, що домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] , належало на правах спільної власності їх померлому батьку - [PERSON] та його матері - [PERSON] . Позивачі, в порушення вимог ЦК України, виключили із складу першої черги спадкоємців його матір, при цьому, ними фактично визнано факт прийняття відповідачем спадку за законом. Виключення відповідача із складу спадкоємців призвело до невірного визначення у позові часток домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] , які можуть стати спірним. 10.02.2021 року [PERSON] , діючи в інтересах відповідача на підставі ордеру подала клопотання, за змістом якого відповідач позовні вимоги визнає в частині визнання за позивачами права власності на 1/9 частину домоволодіння. 01.12.2020 року державний нотаріус Третьої Херсонської ДНК подав заяву про розгляд справи без їх участі, при розгляді справи покладався на розсуд суду. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано заявнику 5-денний строк для усунення недоліків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.05.2020 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2020 року витребувано у КП «ХБТІ» ХОР інвентарну справу на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Витребувано з Третьої Херсонської ДНК належним чином завірену копію спадкової справи №64244045 відкриту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У підготовчому засіданні оголошено перерву до 17.06.2020 року. 10.06.2020 року з КП «ХБТІ» ХОР надійшла витребувана ухвалою суду від 20.05.2020 року інвентарна справа. 16.06.2020 року з Третьої Херсонської ДНК надійшла витребувана ухвалою суду від 20.05.2020 року копія спадкової справи №64244045 відкрита після смерті [PERSON] [INFO] . За клопотанням представника відповідача за ордером [PERSON] підготовче засідання відкладено 26.08.2020 року. 26.08.2020 року представник відповідача за ордером [PERSON] подала відзив на позов. У зв`язку із відсутністю інформації про отримання та ознайомлення позивачів із відзивом підготовче засідання відкладено на 29.09.2020 року. 28.09.2020 року представник відповідача за ордером [PERSON] подала заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному підготовче засідання 29.09.2020 року не відбулося, судове засідання призначено на 29.10.2020 року. 29.10.2020 року позивач [PERSON] подав клопотання про долучення доказів та клопотання про витребування доказів. У підготовчому засіданні 29.10.2020 року клопотання позивача [PERSON] про долучення доказів задоволено, у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів відмовлено; клопотання представника відповідача за ордером [PERSON] про залучення до участі у справі третьої особи задоволено та залучено до участі у справі у якості третьої особи - державного нотаріуса Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Прокопенко А.М.. Підготовче засідання відкладено на 02.12.2020 року. 19.11.2020 року позивач [PERSON] подав клопотання про долучення доказів. 01.12.2020 року державний нотаріус Третьої Херсонської ДНК подав заяву про розгляд справи без їх участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду. 02.12.2020 представник відповідача за ордером [PERSON] подала заяву про долучення доказів. За клопотанням представника відповідача за ордером [PERSON] підготовче засідання відкладено на 16.12.2020 року. Підготовче судове засідання, що призначено на 16.12.2020 року за клопотанням позивача [PERSON] відкладено 11.01.2021 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2021 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 10.02.2021 року. 10.02.2021 року представник відповідача за ордером [PERSON] подала клопотання про зупинення провадження у справі. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, [PERSON] 10.02.2021 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність. 10.02.2021 року представник відповідача за ордером [PERSON] подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Клопотання про зупинення провадження у справі просила залишити без розгляду. Відповідач позовні вимоги визнає в частині визнання за позивачами права власності на 1/9 частину домоволодіння. Представник Третьої Херсонської ДНК у судове засідання не з`явився, у раніше поданій заяві просив розглянути справу без участі представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.02.2021 року клопотання представника відповідача за ордером [PERSON] про зупинення провадження у справі залишено без розгляду. Таким чином, враховуючи згоду позивачів та представника відповідача про розгляд справи у їх відсутності, за наявних відомостей в матеріалах справи про належне повідомлення учасників справи про день, час та місце судового розгляду справи, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] власник 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель і споруд, який находиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 45, 00 кв.м.. Вказане підтверджено дублікатом свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 02.05.2019 року державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Херсонської області Обуховою Л.В. та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №188727248 від 14.11.2019 року. Батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , про що 22.10.1986 року Дніпровським районним відділом РАЦС зроблено актовий запис №1112 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , про що 17.05..1988 року Дніпровським районним відділом РАЦС зроблено актовий запис №346 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 18.03.2019 року Дніпровським районним у м. Херсоні відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області зроблено актовий запис №311 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 28.05.2019 року [PERSON] звернувся до Третьої Херсонської ДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] . 28.05.2019 року державним нотаріусом Третьої Херсонської ДНК Прокопенко А.М. зареєстровано спадкову справу №265/2019 (№64244045) до майна померлого [INFO] [PERSON] .. 25.06.2019 року [PERSON] звернулася до Третьої Херсонської ДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] . 16.10.2019 року [PERSON] звернулася до Третьої Херсонської ДНК з заявою про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям [PERSON] , [INFO] . 17.12.2019 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Третьої Херсонської ДНК Прокопенко А.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 17.12.2019 року за вих.. №3881/02-14 та №3882/02-14 державним нотаріусом Третьої Херсонської ДНК Прокопенко А.М. позивачам видано лист про неможливість встановити місце відкриття спадщини, оскільки відомості про зареєстрованих осіб на день смерті, а також відсутні відомості про осіб, які фактично прийняти спадщину після смерті [INFO] гр.. [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, виданої 18.10.2019 року [PERSON] , [INFO] з 1996 року по 18.10.2019 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За відомостями з Домової книги зареєстрованих громадян в будинку [ADDRESS] , у вказаному домоволодінні зареєстровані - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 29.09.2020 року [PERSON] повторно звернувся до нотаріуса Третьої ХДНК Прокопенко А.В. з заявою про видачу свідоцтва про право не спадщину за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою від 01.10.2020 року державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Прокопенко А.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Письмовою заявою від 10.02.2021 року представник відповідача за ордером [PERSON] позовні вимоги визнано в частині визнання права власності у порядку спадкування за позивачами у розмірі 1/9 частини домоволодіння. V. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За приписами ч.1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно з роз`ясненнями, які викладені в п.23 постанови Верховного Суду України 30.05.2008 №7 від «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачам нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відмова обумовлена відсутністю відомостей про осіб, які фактично прийняли спадщину після смерті гр.. [PERSON] , який помер [INFO] що підтверджено листами за вих.. №3881/02-14 та №3882/02-14 від 17.12.2019 року державного нотаріуса Третьої Херсонської ДНК Прокопенко А.М. та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.10.2020 року. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами частин 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). За приписами ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини( ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. За змістом статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у ч. 3, 4 ст. 1269 ЦК України, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі ч. 4 ст. 1268 цього Кодексу. Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Судом встановлено, що на час смерті [PERSON] на праві власності належала 1/3 частина домоволодіння [ADDRESS] , за цією ж адресою останній проживав та був зареєстрований разом із своєю матір`ю, відповідачем у справі [PERSON] . Досліджена у судовому засіданні копія матеріалів спадкової справи, що відкрита після смерті [INFO] [PERSON] підтверджує, що діти померлого - [PERSON] та [PERSON] звернулися у встановлений законом шести місячний строк до Третьої Херсонської ДНК з заявами про прийняття спадщини за законом, а тому є такими, що не пропустили строк на прийняття спадщини, що відкрилась після смерті їх батька у розумінні ч.1 ст.1269 ЦК України. Відповідач - мати спадкодавця, на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала з ним за адресою: [ADDRESS] . Матеріали спадкової справи заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не містять, з урахуванням чого остання, як мати померлого є такою, що прийняла спадщину в силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України. Отже, позивачі як спадкоємці за законом на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , з урахуванням визначеної законом рівності часток між всіма спадкоємцями та відсутності підстав та обставин відступити від їх рівності у спадщині, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого, [INFO] , мають право по 1/9 частині у спадковому майні - житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що належав на час смерті спадкодавцю.. За встановлених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] право власності на спадкове майно, а саме на 1/9 частину будинку [ADDRESS] ; за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] право власності на спадкове майно, а саме на 1/9 частину будинку [ADDRESS] . У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог суд відмовляє. VI. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачами не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial