Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» (далі КП «СТКЕ») звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.03.2021 року був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача на користь підприємства заборгованості за надання послуг з централізованого опалення за період з квітня 2018 року по лютий 2021 року в сумі 25506,30 грн. та судового збору в сумі 227 грн. 11.05.2021 року\~ цей судовий наказ був скасований ухвалою суду. У зв`язку з фактичним отриманням\~ комунальних послуг по [ADDRESS] , відповідачу було відкрито особовий рахунок, на якому обліковуються нарахування з теплової енергії та оплата за послуги, здійснена споживачем, наявна заборгованість. КП «СТКЕ», як виконавець послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої вроди, надало відповідачу в період з квітня 2018 року по лютий 2021 року за наявності фактичних договірних відносин послуги з централізованого опалення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 25506,30 грн. За цей період відповідач свої обов`язки, як споживач послуги, не виконував та не\~ оплачував надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 25506,30 грн. Просив суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути зі [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за період з травня 2018 року по лютий 2021 року в сумі 12710,12 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявлених позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що він є власником 1/2 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач не довів розміру його заборгованості. Позивач фізично не може надавати йому послугу з централізованого опалення, бо з травня 2020 року у нього відсутні батареї, які були відключені від внутрішньобудинкової системи опалення, що підтверджується актом від 25.05.2020 року. За таких обставин у нього немає ніякого обов`язку оплачувати послугу, яку він у позивача не споживає. Просив застосувати до вимог позивача позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що самовільне відключення від системи централізованого опалення без дотримання процедури, встановленої Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом міністерства\~ регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року №169, не знімає споживача з реєстраційного обліку і не припиняє відповідних нарахувань за надані послуги. 12.07.2021 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником 1/2 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2007 року №6. 25.05.2010 року відповідачем був складений акт про відключення від внутрішньобудинкової системи опалення радіаторів у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №1324 від 04.10.2011 року КП «СТКЕ» визнано виконавцем послуг з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в м. Сєвєродонецьк з 29.09.2011 року. Відповідно до копії розпорядження в.о. голови Сєвєродонецької міської ради №303 від 25.10.2018 року опалювальний сезон 2018-2019 років розпочато з 01.11.2018 року. Згідно з рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №379 від 26.03.2019 року опалювальний період 2018-2019 років на об`єктах централізованого теплопостачання завершено з 12-00 годин 10.04.2019 року. Згідно з рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №1093 від 18.10.2019 року внесено зміни до рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №1035 від 30.09.2019 року «Про початок опалювального сезону 2019-2020 років» пункт 1 рішення в наступній редакції: «1. Розпочати опалювальний сезон 2019-2020 років, починаючи з 28.10.2019 року, але з урахуванням середньодобового температурного режиму». Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №212 від 03.04.2020 року опалювальний період 2019-2020 років на об`єктах централізованого теплопостачання завершено з 24-00 годин 15.04.2020 року. Опалювальний сезон 2020-2021 років був розпочатий з 26.10.2020 року, але з урахуванням середньодобового температурного режиму, та закінчений з 24 год. 11.04.2021 року, про що видані розпорядження Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 21.10.2020 року №678 та розпорядження Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 31.03.2021 року №249. Постановою НКРЕКП від 09.06.2016 року №1101 встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, виконавцем яких є\~ КП «СТКЕ». Рішеннями виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 10.10.2018 року №751 та від 09.01.2019 року №6 встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також на послугу з централізованого опалення для споживачів, яких обслуговує КП «СТКЕ». Підключення централізованого опалення будівлі за адресою: [ADDRESS] , здійснювалось в період з 20.10.2017 року по 07.04.2018 року,\~ з 01.11.2018 року по 10.04.2019 року, з 28.10.2019 року по 15.04.2020 року, з 26.10.2020 року по 11.04.2021 року, що підтверджується копіями актів підключення (відключення) централізованого опалення. Відповідно до розрахункового листа КП «СТКЕ» нарахувало [PERSON] за період з травня 2018 року по лютий 2021 року, включно, 12710,12 грн. за послугу з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Відомості про оплату наданих послуг відповідачем відсутні. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV (в редакції, яка була чинною у період виникнення частини спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Судом встановлено, що споживачем послуг з централізованого опалення у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] . Позивачем за період з травня 2018 року по лютий 2021 року, включно, були надані послуги з опалення квартири, співвласником якої є відповідач на загальну суму 12710,12 грн. Свої грошові зобов`язання відповідач не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Отже, відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг має обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Суд відзначає, що власник квартири у багатоквартирному будинку повинен усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на нього обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну послугу з централізованого опалення. При цьому суд вважає незмістовними доводи відповідача щодо відсутності у нього обов`язку оплачувати надані позивачем послуги з централізованого опалення, через самовільне від`єднання квартири від системи централізованого опалення. Суд вважає, що акт від 25.05.2010 року, складений відповідачем та підписаний його сусідами, не є доказом відключення його квартири від мережі централізованого теплопостачання в установленому порядку та доказом ненадання йому послуг з постачання тепла. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно з п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Згідно з п. 25 цих Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Зміни, передбачені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 № 4» унеможливили відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо всього будинку. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, КП «СТКЕ» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з\~ централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. Таким чином, відповідач як співвласник 1/2 частки квартири, має обов`язок сплатити половину вартості послуг з централізованого опалення (пропорційно розміру частки у праві власності на квартиру). Відповідач у відзиві на позовну заяву просив застосувати до вимог позивача про стягнення боргу за надані послуги за квітень 2018 року строки позовної давності і відмовити у задоволенні позову в зв`язку з їх пропуском. Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 3-5 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників Також суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, яка в постанові від 07.07.2020 року по справі №712/8916/17 зазначила, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). Суд вважає слушними доводи відповідача щодо наведених обставин, але зважаючи на уточнені позовні вимоги, в яких позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з травня 2018 року по лютий 2021 року в сумі 12710,12 грн., не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, оскільки позовні вимоги були уточнені з урахуванням цього строку. За наведених вище обставин суд вважає, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження, письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим уточнені позовні вимоги Комунального підприємства «СТКЕ» про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з витрат на оплату судового збору в сумі 2270 грн., оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Outcome: approved