Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на земельні частки (пай) у землях реформованого КСГП ім. Гагаріна в порядку спадкування, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] позивачка народилась, її дошлюбне прізвище - [PERSON] . 24.01.1998 вона уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] . Дідом та бабою чоловіка позивача були [PERSON] та [PERSON] . 02.04.1997 на ім`я [PERSON] та [PERSON] були видані сертифікати на право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Недашківської сільської ради Малинського району Житомирської області. [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після його смерті в порядку статті 549 ЦК УРСР 1963 р. прийняла його дружина [PERSON] , яка проживала спільно з померлим на день смерті та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. 10.05.1999 [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все належне їй на день смерті майно своєму внуку - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Спадщину після її смерті в порядку статті 1268 ЦК України прийняв її внук [PERSON] , оскільки на час її смерті проживав з останньою та був зареєстрований за однією адресою. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після його смерті в порядку статті 1268 ЦК України прийняла його дружина, [PERSON] , оскільки на час смерті проживала з останнім. З метою отримання спадщини позивач звернулась в Малинську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою державного нотаріуса від 21.04.2021 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме оригінал сертифіката. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.06.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання на 10 годину 30 хвилин 08.07.2021. 05.07.2021 до суду надійшов лист від представника відповідача, яким він повідомив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розгляд справи проводити без участі представника відповідача. 08.07.2021 представник позивача подав до суду клопотання про те, що позов підтримує та просить його задовольнити, розглядати справу без його участі та позивача. Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до суду не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що відповідач листом № 47 від 01.07.2021 визнав позовні вимоги. Встановлені судом обставини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.01.1998 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району Житомирської області, засвідчується, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Згідно з копією заповіту, 10.05.1999 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно заповіла своєму внуку - [PERSON] (а.с.11,12). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане Ксаверівською сільською радою Малинського району Житомирської області, засвідчується, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Згідно з довідкою № 176 від 02.06.2020, виданою Недашківською сільською радою Малинського району Житомирської області, на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) постійно проживала за адресою: [ADDRESS] його дружина [PERSON] (а.с. 13). Згідно з довідкою № 177 від 02.06.2020, виданою Недашківською сільською радою Малинського району Житомирської області, на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] її онук, [PERSON] (а.с. 14). Довідкою №495 від 29.06.2005 виданою виконавчим комітетом Ксаверівської сільської ради стверджується, що [PERSON] дійсно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] до його самої смерті та вели разом спільне господарство (а.с.15). Відповідно до копії сертифіката серії ЖТ №009155 [PERSON] на підставі розпорядження голови РДА належало право власності на земельну частку (пай) розміром 4,66 га, у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Гагаріна на території Недашківської сільської ради (а.с.16) Відповідно до копії сертифіката серії ЖТ №009156 [PERSON] на підставі розпорядження голови РДА належало право власності на земельну частку (пай) розміром 4,66 га, у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Гагаріна на території Недашківської сільської ради (а.с.17) Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Малинської державної нотаріальної контори від 21.04.2021 № 02-14/342 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки відсутній правовстановлюючий документ (а.с.18). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір з приводу визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тобто відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ЦК УРСР. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , після [PERSON] - [INFO] , а [PERSON] - [INFO] , то при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР та ЦК України. Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 534 ЦК УРСР визначається, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (абзац 2 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Окрім цього, відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Окрім цього, відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на викладене вище, суд вважає, що є підстави для задоволення позову, оскільки судом достовірно встановлено, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] були включені до списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель реформованого КСГП ім. Гагаріна, а також на їх ім`я були видані сертифікати, тобто вони при житті набули право на земельні частки (пай), а позивачка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який успадкував майно [PERSON] як спадкоємець за заповітом. Розподіл судових витрат. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, не підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивач згоден нести судові витрати самостійно.

Outcome: approved