Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Короткий зміст вимог. 06.09.2021 року [PERSON] звернулася в порядку окремого провадження із вищевказаною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що 06.11.1974 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що було видане свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . 18.11.1999 року заявниці було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому прізвище, ім`я, по-батькові було записано українською мовою як [PERSON] 03.07.1997 року чоловіку заявниці було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому прізвище, ім`я, по-батькові було записано як [PERSON] . Від спільного життя мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявниця разом зі своїм чоловіком та дітьми проживала за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік заявниці - [PERSON] . 22.07.2021 року [PERSON] звернулася з заявою Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області про виплату одноразової грошової допомоги за свого померлого чоловіка та із заявою про перехід на пенсію у разі втрати годувальника. 11.08.2021 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Сумській області заявниці відмовлено в задоволенні поданих заяв, оскільки в результаті перевірки документів було виявлено розбіжності у написанні прізвища заявниці як [PERSON] , а її чоловіка як [PERSON] . Посилаючись на викладене просить встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , який було зареєстровано 06.11.1974 року відділом ЗАГСу міста Селідове, Донецької області, актовий запис № 155 та встановити факт перебування [PERSON] на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , під час проживання у зареєстрованому шлюбі. Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.09.2021 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження на 20.09.2021 року. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - Головне управління пенсійного фонду в Сумській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. За таких обставин відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що 06.11.1974 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 06.11.1974 року відділом ЗАГСу міста Селідове, Донецької області(а.с. 9). Від спільного життя мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.1975 року (а.с.15) та копією свідоцтва про народження серії № [NUMBER] від 16.11.1982 року (а.с.14), у графі батько мати прізвище обох записано російською мовою [PERSON] . 03.07.1997 року Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області чоловіку заявниці було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому прізвище, ім`я, по-батькові було записано як [PERSON] (а.с.12). у паспорті чоловіка на сторінці про сімейний стан зроблено відмітку про рестрацію шлюбу 6 листопада 1974 року із [PERSON] . 18.11.1999 року Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області заявниці видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому прізвище, ім`я, по-батькові вказано як [PERSON] (а.с.10). В її паспорті на сторінці про сімейний стан зроблено відмітку про те, що 6 листопада 1974 року зареєстровано шлюб із [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2021 року (а.с. 19). Згідно довідки Приватного підприємства «СІБ» від 31.08.2021 року за № 266 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований та проживав чоловік [PERSON] по день смерті [INFO] . В період з 01.03.1977 року по 30.09.1977 року та з 26.10.1982 року по 1984 року [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали за адресою [ADDRESS] (а.с.16). 22.07.2021 року [PERSON] звернулася з заявою Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області про виплату одноразової грошової допомоги за свого померлого чоловіка та із заявою про перехід на пенсію у разі втрати годувальника. Листом Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області від 11.08.2021 року заявниці відмовлено в задоволенні поданих заяв, оскільки в результаті перевірки документів було виявлено розбіжності в прізвищі заявниці, зазначеного у паспорті як « [PERSON] » та прізвищі чоловіка зазначеного у паспорті та свідоцтві про смерть як « [PERSON] » (а.с.6,7). Розглядаючи вимогу про встановлення факту реєстрації шлюбу суд виходить з наступного. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:реєстрації шлюбу. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом визначено іншого порядку їх встановлення. Із аналізу представлених доказів, ретельно досліджених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що [PERSON] підтвердила факт реєстрації шлюбу із [PERSON] належними доказами, в неї маються в оригіналі паспорт, свідоцтво про смерть її чоловіка, також мається в оригіналі свідоцтво про реєстрацію шлюбу саме з цією особою, а тому вказана обставина не викликає у суду сумнівів та підтверджує факт реєстрації шлюбу із [PERSON] , у написанні прізвища якого в інших документах у зв`язку з перекладом зазначено як [PERSON] , [PERSON] , хоч мова йде про одну і ту ж особу. Щодо вимоги про встановлення факту перебування на утриманні суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Суд вважає, що заявницею не додано в цій частині жодних належних, допустимих переконливих доказів на підтвердження факту перебування заявниці на утриманні свого чоловіка, до того ж таке її звернення до суду є передчасним. Так, [PERSON] зверталася із заявою від 23.07.2021 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для переходу на пенсію у разі втрати годувальника за померлого чоловіка [PERSON] . Однак, їй відмовлено у переведенні на отримання пенсії у разі втрати годувальника, лише у зв`язку з розбіжностями у її прізвищі та прізвищі її чоловіка. На думку суду, встановленням факту реєстрації шлюбу буде достатньою мірою відновлено право заявниці, так як вона не позбавлена можливості з урахуванням встановленого факту в позасудовому порядку звернутися із відповідною заявою до Управління пенсійного фонду про перехід на пенсію її чоловіка у зв`язку з втратою годувальника. Тому в судовому порядку така вимога є передчасною. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Разом з тим, суд зазначає, що заявницею в обґрунтування цієї вимоги не додано жодних підтверджуючих документів, не додано доказів у підтвердження відомостей про доходи померлого її чоловіка та її доходи, не додано будь-яких інших доказів у підтвердження вказаних обставин, що не дає суду підстав для встановлення такого факту. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвища яких у паспортах різняться, через допущення помилки при їх написанні та перекладі з російської мови, так як встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення. В іншій частині про встановлення факту перебування на утриманні відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial