Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, відсотків за користування кредитом, відсотків за оформлення та обслуговування кредиту і пені в сумі 1895,81 гривень. В наданій суду заяві від 27 лютого 2014 року, у зв'язку з частковим погашенням боргу, представник позивача уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача 1495,81 гривень боргу за кредитним договором. Представник КП «ЛОФ ПІЖБС» в судове засідання не з'явився. В заяві адресованій суду просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності. Подала до суду квитанцію № 4796,448.1 від 12 березня 2014 року про сплату нею 900 гривень боргу. Просила суд задовольнити позов частково врахувавши різницю від суми заявленої до стягнення та частково погашених нею. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти, в строк та у порядку встановленому кредитним договором. В разі прострочення повернення чергової частини кредиту банк відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати відсотків. Відповідно до п.23 «Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі», які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 05.10.1998 р. № 1597, у разі порушення умов кредитних угод, в тому числі у разі використання кредиту не за призначенням, фонди мають право вимагати дострокового погашення кредиту та дострокового внесення позичальниками інших платежів, передбачених цими угодами. За прострочення платежу нараховується пеня з розрахунку подвійної річної облікової ставки Національного банку України, що діє на день виникнення боргу. 1 червня 2011 року між КП «ЛОФ ПІЖБС» в особі генерального директора Александрова І.Г. та [PERSON] укладено кредитний договір на спорудження інженерних мереж № 0187/2011 (надалі - Договір) (а.с.5). Згідно умов ДОГОВОРУ відповідачу було надано кредит у розмірі 10000 грн., строком на 6 років, з обов'язковим щоквартальним погашенням суми кредиту та процентів за його використання. В порушення п.2.5 Договору [PERSON] своєчасно не погашала суму кредиту в зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість у сумі 1895,81 грн., що підтверджується довідками наданими КП «ЛОФ ПІЖБС» (а.с.6-11). Однак відповідачем в період розгляду цивільної справи було погашено 1300,00 гривень, що підтверджується наданим нею оригіналом квитанції № 4796,448.1 від 12 березня 2014 року (а.с.35) про сплату 900 гривень, та заявою представника позивача надісланою на адресу суду про уточнення позовних вимог (а.с.33) в якій він просив суд стягнути з відповідача 1495,81 гривень боргу за кредитним договором за мінусом сплачених відповідачем 25 лютого 2014 року 400 гривень. Таким чином судом встановлено, що на день розгляду цивільної справи заборгованість, що утворилася в наслідок невиконання умов Договору складає 595,81 гривень. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial