Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру (далі КОПНД) [PERSON] звернулася до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] хворіє з 2003 року, з 28.09.2010 року є інвалідом ІІІ групи безтерміново з діагнозом Шизофренія, параноїдна форма, беперервний тип перебігу з дефектом особистості змішаного типу. Галюцинаторно - параноїдальний синдром під час загострення. 04.03.2010 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука [PERSON] визнана недієздатною. 25.01.2011 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука [PERSON] призначений опікуном недієздатної [PERSON] 22.11.2016 року о 18 годині 10 хвилин до Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру доставлена [PERSON] по лінії ЄМД, викликаної її донькою, яка повідомила, що її мати втікає з дому, блукає містом, підпадає під вплив асоціальних осіб, дезорієнтована, розгублена, не розуміє де вона знаходиться, що робить, не контролює прийом їжі. Також 23.11.2016 року до КОПНД звернувся опікун недієздатної [PERSON] - [PERSON], який просив надати психіатричну медичну допомогу його колишній дружині [PERSON], у зв'язку з наявними у неї психічними розладами, що мають місце з 2003 року. [PERSON], повідомив, що [PERSON] на протязі останнього місяця має невпорядковану поведінку, а саме тікає з дому, блукає, спілкується з асоціальними особами, має неохайний вигляд, поводиться неадекватно. 23.11.2016 року о 08 годині 15 хвилин, [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, які встановили, що остання має контакт малопродуктивний. Мова періодично не по суті. Пригнічена, тривожна. Настрій знижений. Емоційно маловиразна, ознак постпроцесуального дефекту особистості. Періодично плаче. Мислення інертне, аморфне, з елементами паралогії. Заявляє, що має неіснуючого сина, який знущається з неї, виганяє з дому, заставляє курити, купляти цигарки. Критика до стану різко знижена. З огляду на наведене комісія лікарів прийшла до висновку, що психічний стан хворої [PERSON] погіршився внаслідок прогресування захворювання, відмови від прийому підтримуючої терапії, може загрожувати життю самої хворої та оточуючих. Визнано доцільним примусове обстеження та лікування [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару. Враховуючи, що у пацієнта тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вона не може критично оцінювати свій стан та забезпечити свою життєдіяльність на необхідному рівні, що завдасть шкоди її здоров'ю, тому звернулися до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку без її усвідомленої згоди, оскільки її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. В судовому засіданні представник лікарні, лікар-психіатр [PERSON] підтримала подану заяву, просила суд прийняти рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, з наведених підстав. [PERSON] пояснила, що комісією лікарів було встановлено наявність у останньої наведених психічних розладів, які помітно прогресують. На даний час хвороба в стадії загострення. Вона не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, вчиняє дії, небезпечні для її життя та здоров'я. Від хвороби можливе значне погіршення стану здоровя [PERSON] при ненаданні психіатричної допомоги. Обстеження або лікування [PERSON] можливі лише в стаціонарних умовах, оскільки в добровільному порядку вона не приймає лікування, а крім того тікає з дому на тривалий час , що унеможливлює встановлення її місця знаходження для амбулаторного лікування. [PERSON] пояснила, що не вважає себе хворою. Проти госпіталізації заперечувала. Разом з тим повідомила, що вона тікає з дому, але не пам'ятала, де вона перебувала та з ким, не могла згадати, коли в останнє готувала їжу, пояснювала, що не бажає вживати їжу, не могла згадати де знаходяться її документи. [PERSON] просив задовольнити заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] Просив надати останній медичну допомогу у зв'язку з розладами в її поведінці, які являють собою безпосередню небезпеку для її життя та здоров'я, оскільки [PERSON] останнім часом не приймає ліки, тікає з дому на тривалий час, блукає містом, де спілкується з асоціальними особами, віддала невідомим особам правовстановлюючі документи на належну їй квартиру, дезорієнтована, розгублена, не приймає їжі. Прокурор Бендеров Є.С. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.03.2010 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука [PERSON] визнана недієздатною. 25.01.2011 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука [PERSON] призначений опікуном недієздатної [PERSON] 22.11.2016 року о. 18 год. 10 хв. [PERSON] доставлена до КОПНД через ЕМД за викликом доньки. 23.11.2016 року [PERSON] звернувся до КОПНД із письмовою заявою, в якій просив надати його [PERSON], опікуном якої він є, медичну допомогу у зв'язку з розладами в її поведінці, що являють собою безпосередню небезпеку для неї. 23.11.2016 року о 08 годині 15 хв. [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які встановили, що остання має контакт малопродуктивний. Мова періодично не по суті. Пригнічена, тривожна. Настрій знижений. Емоційно маловиразна, ознак постпроцесуального дефекту особистості. Періодично плаче. Мислення інертне, аморфне, з елементами паралогії. Заявляє, що має неіснуючого сина, який знущається з нею, виганяє з дому, заставляє курити, купляти цигарки. Критика до стану різко знижена. З огляду на наведене комісія лікарів прийшла до висновку, що психічний стан хворої [PERSON] погіршився внаслідок прогресування захворювання, відмови від прийому підтримуючої терапії, може загрожувати життю самої хворої та оточуючих. Визнано доцільним примусове обстеження та лікування [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару. Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. У відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлені факти свідчать, що [PERSON] вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для неї та неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, забезпечуючому її життєдіяльність. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву лікаря-психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Outcome: approved