Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У червні 2020 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 80000 грн. матеріальних збитків та витрати понесені у зв`язку з надання правничої допомоги. Свої вимоги аргументує тим, що відповідно до договору підряду від 02 листопада 2019 року укладеного між [PERSON] (замовник) та [PERSON] (підрядник), останній зобов`язався з власного матеріалу та власними засобами виготовити з матеріалу «вільха» дверні блоки в кількості 8 одиниць з різним декором «Скло`Сатин» та ефектом старіння (золота патина) кольору RAL 9010. Загальна ціна визначених за цим договором робіт складає 117000 грн. На виконання умов договору він надав відповідачу аванс у розмірі 80000 грн., що підтверджується розпискою від 02 листопада 2019 року написаною власноручно відповідачем. Станом на квітень 2020 року відповідач на виконання умов вищевказаного договору роботи не розпочав. На неодноразові звернення до відповідача про виконання зобов`язань, останній не реагує, в добровільному порядку відшкодувати завдані збитки не бажає. 18 червня 2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якій не погоджується з позовними вимогати та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що між ним та позивачем існувала усна домовленість щодо виготовлення виробів із дерева. На виконання домовленості він передав позивачу вищевказані вироби із дерева. Після отримання авансу у сумі 80000 грн. за виготовлення дверей, позивач зробив нове замовлення на виготовлення 4 дерев`яних блоків, у зв`язку з чим за домовленістю було здійснено відстрочення виготовлення дверей та блоків, з приводу яких до матеріалів справи було додано розписку. Крім того між ними велася переписка з приводу виготовлення виробів, із вказаної переписки та фото вбачається, що вироби були передані замовнику, також маються квитанції про відправлення деталей «Новою поштою». 30 червня 2020 року позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач надав йому розписку, яка свідчить про отримання авансу, суму яка виражається у гривнях, суть господарської діяльності, яку бере на себе зобов`язання здійснити підрядник, дата видачі розписки, підпис підрядника. Це і є письмовим підтвердженням існування між ними договору підряду, що був укладений в усній формі. Доводи відповідача щодо здійснення додаткового замовлення та у зв`язку з чим відстрочення строків виготовлення замовлених ним 8 дерев`яних блоків, та те, що відповідач віддав частину виготовлених виробів, не відповідають дійсності. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 03 червня 2020 року призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 10 год. 00 хв. 22 червня 2020 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 червня 2020 року розгляд справи відкладено до 10 год. 00 хв. 21 липня 2020 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.07.2020 у справі оголошено перерву до 14 год. 27 липня 2020 року. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що договір про виготовлення дерев`яних виробів укладений між сторонами в усній формі на строк 3 місяці, але відповідач не виконав умов договору, а отже сплачений аванс підлягає стягненню з відповідача. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. [PERSON] пояснив, що в кінці 2019 року до нього звернувся [PERSON] з проханням виготовити дерев`яні двері. Жодних договорів вони не укладали, а лише в усній формі домовилися про виготовлення восьми дверних блоків. Чітких строків виготовлення дверей вони не установлювали. Але погодили, що він може зробити таке замовлення приблизно за три місяці. [PERSON] дав аванс 80000 грн., на придбання матеріалів, а всього ціну виробів без установки погодили в сумі 117000 грн. Також зазначив, що він не є суб`єктом підприємницької діяльності . Після отримання авансу він почав виготовлення дверей, але від [PERSON] поступило нове замовлення на виготовлення ще чотирьох дверей в зв`язку з чим він і приступив до виготовлення цих чотирьох дверей в першу чергу. Після їх виготовлення [PERSON] забрав замовлення і він почав виготовляти замовлення з 8 дверних блоків в зв`язку з чим строки їх виготовлення збільшилися . 12.02.2020 року він, [PERSON] , [PERSON] загрузили виготовлені дверні блоки, після чого водій поїхав до підприємства «Орхідея» і він за ним, де і погрузили 6 скляних елементи і водій поїхав в Київ на мікроавтобусі і відвіз їх за адресою вул. Святошинську, 23 м.Київ на яку вказав [PERSON] . Після чого [PERSON] попросив замінити 3 склянні елементи, які побилися. Тому він відвіз їх сам після 14.02.2020 року та передав охоронцю на якого вказав [PERSON] . Через місяць [PERSON] сказав, щоб він за свій рахунок замінив «налічники на двері» і попросив повернути кошти. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] попросив його відвезти в [ADDRESS] , рейки, коробки, скло, та двері, які він віддав чоловіку не високого зросту ,з яким він зв`язався по номеру телефону, що йому дав [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що чоловік, який замовив 6 дверей, а потім ще чотири бачив двері. Він разом з сином виготовили двері. Чоловіку не сподобалися налічники і вони переробляли. Пятеро дверей, що вони виготовили водій відвіз в Київ , але по дорозі побилося три скла, які син пізніше замінив. По новій пошті він відправив [PERSON] фрези та декори. 02 листопада 2019 року [PERSON] надав розписку про отримання ним авансу 80000 грн. в рахунок виготовлення дверних блоків у кількості вісім штук(а.с.7). З ескізу на замовлені дверні блоки та розрахунок зроблений підрядником за дверні блоки вбачається, що вартість замовлених виробів без установки становить 117000 грн.(а.с.18,19) На роздруківках переписки між стронами та фото, зображено дерев`яні вироби, що виготовляє відповідач(а.с.40-53) Згідно з експрес-накладної №59000487159581 від 14.02.2020 року [PERSON] відправив [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] посилку вагою 6,26 кг.(а.с.54) Відповідно до роздруківки розмов між позивачем та відповідачем, вбачається, що позивач 25.02.2020, 27.02.2020 року телефонував відповідачу та повідомляв останнього про намір звернуться до суду з приводу не виконання зобов`язань(а.с.66,67). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК країни) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно зі статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до частин першої, третьої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника, на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт. Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною. За відсутності цих умов ціну може встановити суд на основі звичайно застосовуваних за аналогічні роботи цін з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Таким чином, закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Причому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання особою, що направила оферту, акцепту. Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. При цьому в оферті та в акцепті щодо виконання підрядних робіт повинна бути чітко виражена воля осіб щодо істотних умов договору. З пояснень сторін та поданих суду письмових матеріалів не можливо встановити, які саме конкретні строки були обумовлені сторонами. В судовому засіданні відповідач зазначив, що чітких строків усною домовленістю не було встановлено, а він повідомляв [PERSON] про те, що такий об`єм робіт він може виконати приблизно за три місяці. За ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Відповідно до ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я замовника, якщо інше не встановлено договором. Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. За ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У ст.ст.653, 654 ЦК України визначено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. З досліджених в судовому засіданні доказів, а саме показань відповідача, фотознімків ескізів дверних пройомів та скріншотів переписки між [PERSON] та [PERSON] вбачається, що дійсно між позивачем та відповідачем було досягнуто усної домовленості про виготовлення замовлення на суму 117 000 гривень в строк приблизно три місяці.. [PERSON] отримав аванс на придбання матеріалів в розмірі 80000 гривень. Показання [PERSON] , свідка [PERSON] , [PERSON] , а також скріншоти переписки між [PERSON] та [PERSON] в своїй сукупності підтверджують, що водій [PERSON] здійснив перевезення вантажу за адресою : [ADDRESS] ( місце знаходження [PERSON] та передав особам , які там знаходилися. Натомість суд, не приймає до уваги показання даних свідків. Як такі, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язань усної домовленості з [PERSON] про виготовлення восьми дверних блоків, оскільки свідки не могли відповісти, які саме матеріали перевозилися і в якій кількості і чи мають вони відношення до вище зазначеної домовленості. Крім того, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на виконання позивачем домовленості, а показання свідка [PERSON] суд оцінює критично, оскільки він не міг підтвердити, які саме матеріали він перевозив та кому саме передав. Також, судом встановлено, що договір підряду в письмові формі між сторонами не укладався. Позивачем не надано жодних доказів щодо укладення між сторонами у належній письмовій формі договору підряду на проведення робіт по виготовленню дерев`яних виробів, у зв`язку з чим неможливо встановити дійсні правовідносини між сторонами та наявність або відсутність між ними домовленості щодо істотних умов договору підряду. Позивач надавав відповідачу грошові кошти, як аванс за виготовлені дерев`яні вироби, що не підтверджує факт укладення договору підряду, не заслуговують на увагу, оскільки наявність розписок про отримання грошових коштів як авансу на виконання робіт не є доказами існування договору підряду і його істотних умов, а отже позивачем не доведено порушення відповідачем умов такого договору або наявності недоліків у виконаній роботі. При цьому, якщо виходити з твердження позивача про те, що зазначена розписка щодо отримання 80000 грн. авансу, підтверджує укладення усного договору підряду між ним та відповідачем, то такий договір не відповідає вимогам частини четвертої статті 203 та пункту 3 частини першої статті 208 (письмова форма правочину) ЦК України, оскільки згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., а відтак, 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнюють сумі в 340 грн, що суттєво менше за суми грошових коштів, зазначених у вказаній розписці. Тому договір підряду, на який посилається позивач, має вчинятися у письмовій формі. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 03 червня 2019 року(справа № 369/3689/16-ц, провадження № № 61-14066св18). Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суди приходить до висновку , що позивачем не надано жодних доказів щодо укладення між сторонами у належній письмовій формі договору підряду, у зв`язку з чим неможливо встановити дійсні правовідносини між сторонами та наявність або відсутність між ними домовленості щодо істотних умов договору підряду. При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). Оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів укладення саме договору підряду, тому у задоволенні позову суд відмовляє. VІ. Розподіл судових витрат. Виходячи з положень ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: dismissed