Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить позбавити їх батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі перебувають у шлюбі, від якого в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідно до повідомлення Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 07.09.2020 № 02-25/507 та доповідної завідувача АЗПСМ с. Пархомівки Цасюк Н.Г. умови утримання новонародженої дитини в домоволодінні [PERSON] незадовільні, утримання дитини в таких умовах недопустиме. 01.10.2020 року [PERSON] , написала заяву про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , до родини патронатного вихователя. Відповідно до розпорядження голови Краснокутської районної державної адміністрації від 16.10.2020 № 197 новонароджена дитина [PERSON] була влаштована до родини патронатного вихователя [PERSON] . Надалі, у зв`язку з відсутністю можливості повернення дитини до біологічної родини, розпорядженням голови Краснокутської районної державної адміністрації від 15.01.2021 № 28, термін перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , в родині патронатного вихователя був продовжений, там же дитина перебуває і на даний час. Представник позивача зазначає, що відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3099, виданої КНП « Міська дитяча лікарня № 5» у малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є серйозні порушення ЦНС, дитина потребує постійного лікування та спеціального догляду, щоб не втратити рухливість взагалі, а біологічні батьки дитини не зможуть і не бажають забезпечити постійний медичний догляд, створюючи при цьому загрозу здоров`ю та повноцінному життю дитини. 14.04.2021 року в ході відвідування службою у справах дітей домоволодіння [PERSON] , з`ясувалося, що родина придбала новий будинок за адресою: [ADDRESS] , але умови проживання не покращилися, будинок у занедбаному стані, скрізь антисанітарія, відсутні водопостачання, опалення пічне, газова плита для приготування їжі відсутня. Батьки малолітньої дитини продовжують вести асоціальний спосіб життя, про дитину не турбуються, її життям та здоров`ям не цікавляться, бажання забрати дитину до своєї біологічної родини не виявляють. Випробувальний термін, що був наданий [PERSON] та [PERSON] , вони не використали на подолання складних життєвих обставин, не вирішили проблемну ситуацію у позитивному руслі для дитини. В ході проведеної бесіди з [PERSON] з`ясувалося, що відповідачі не працевлаштовані, є тільки тимчасові заробітки та пенсія бабусі, яка проживає разом з ними. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 05.05.2021 року розглянуто матеріали щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на зазначене засідання відповідачі не з`явилися, про що були повідомлені належним чином. Представник позивача зазначає, що 26.05.2021 року на засіданні виконавчого комітету Краснокутської селищної ради рішенням № 126 затверджено висновок органу опіки і піклування Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 05.05.2021 № 01-22/1231 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, на думку представника позивача, відповідачі не зможуть забезпечити належний рівень виховання, харчування, фізичного розвитку, медичного догляду та лікування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , свідомо ухиляються від спілкування з дитиною, при чому роблять це без поважних причин, тому є достатні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їхньої малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Представник Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області у відкритому судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та прохала їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, та шляхом розміщення оголошення про виклик в судові засідання на офіційному веб-сайті «Судова влада», причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, з будь-якими заявами та клопотаннями до суду не зверталися. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечував та прохав їх задовольнити. Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . 01.09.2020 року завідувачем АЗПСМ с. Пархомівка [PERSON] направлено доповідну на ім`я головного лікаря КНП «ЦПМСД Краснокутського району» Краснокутської районної ради Лісняк В.В., начальнику Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області Азаренкову Р.В. та райпедіатру КНП «ЦПМСД Краснокутського району» Краснокутської районної ради [PERSON] про те, що на території Пархомівської сільської ради по [ADDRESS] проживає проблемна сім`я: [PERSON] , 1954 року народження, [PERSON] 1956 року народження, [PERSON] , 1980 року народження та [PERSON] , 1991 року народження. Зазначено, що [PERSON] позбавлена батьківських прав на попередніх дітей та [INFO] в Богодухівському пологовому будинку [PERSON] народила дівчинку. Просили по даному факту прийняти міри (а.с. 16). Із довідки Пархомівського сільського голови № 02-25/507 від 07.09.2020 р. вбачається, що санітарно-побутові умови в житловій квартирі [ADDRESS] незадовільні, утримання дитини в таких умовах недопустиме, гр. [PERSON] вживає спиртні напої /а.с.17/. 01.10.2020 року [PERSON] звернулася до начальнику служби у справах дітей Краснокутської РДА Пономаренко Л. із заявою про вирішення питання щодо влаштування її доньки [PERSON] , [INFO] до родини патронатного вихователя строком до 6 місяців, мотивуючи тим, що опинилася у складниї життєвих обставинах, які зобов`язалася згодом подолати, та забрати дитину у свою біологічну родину /а.с. 21/. Відповідно до розпорядження голови Краснокутської районної адміністрації Харківської області № 197 від 16.10.2020 року малолітню дитину, яка проживає в сім`ї, що опинилася в складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] , передано з 16.10.2020 року на виховання до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , та термін перебування в якій продлвжено розпорядженням голови Краснокутської районної адміністрації Харківської області № 28 від 15.01.2021 року у зв`язку з відсутністю можливості повернення дитини в біологічну родину /а.с. 23-24/. 14.04.2021 року комісією в складі начальника служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Пономаренко Л. та завідувача сектору служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Пахаренко Р. було проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та складено відповідний акт, з якого вбачається, що санітарно-гігієнічні умови є незадовільними, продукти харчування відсутні, умови для проживання дитини в будинку відсутні. Мати в повній мірі не усвідомлює всю відповідальність по утриманню та вихованню дитини. В будинку повна атисанітарія, відсутні дитячі речі, ліжечко та інші предмети для повноцінного розвитку дитини. Існує загроза життю та здоров`ю дитини /а.с.18/. З копії пояснювальної записки [PERSON] від 21.04.2021 року вбачається, що в її родини, як патронатного вихователя, проживає малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , за час перебування в сім`ї патронатного вихователя, батьки дитини жодного разу не надавали матеріальної допомоги дитині, життям та здоров`ям не цікавились. Мати дитини [PERSON] приїжджала один раз, на п`ятий день після влаштування дитини в сім`ю. Батько дитини [PERSON] зателефонував один раз, при цьому не пам`ятаючи її ім`я /а.с.19/. Як вбачається з повідомлення директора Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 209 від 30.06.2021 року вбачається, що [PERSON] перебуває під соціальним супроводом центру, під час здійснення якого [PERSON] жодного разу не поцікавилася долею своєї малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка з 16.10.2020 року була влаштована на виховання до сім`ї патронатного вихователя, зв`язок з патронатним вихователем не підтримувала. При здійсненні оцінки потреб сім`ї було встановлено, що житлові умови незадовільні, [PERSON] мала занедбаний вигляд, особистої гігієни не дотримується, у помешканні бруд, сморід, речі брудні розкидані по кімнаті, продуктів та готової їжі не виявлено /а.с.25/. З інформації, що міститься в довідці - характеристиці, яка видана старостою старостинської території апарату Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . За час проживання в с. Пархомівка скарг від односельців та сусідів на гр. [PERSON] та [PERSON] не надходило. Інформацією про притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності старостинська територія с. Пархомівка не володіє. Компрометуючих матеріалів на гр. [PERSON] та [PERSON] старостинська територія не має /а.с.26/. Згідно з висновком органу опіки і піклування Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 05.05.2021 року № 01-22/1232, вважається доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /а.с. 12-13/. Допитана в судовому засіданні в якості свідка директор Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області [PERSON] , пояснила, що сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом центру з 2014 року, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, з моменту народження їхнього первістка. Коли в 2017 року [PERSON] народила третю дитину, вона направлена до Харківського обласного центру матері та дитини. Після тижня перебування в центрі матері та дитини [PERSON] покинула вказаний центр, передавши дитину до дитячого будинку, як і двох старших дітей. Проживаючи в квартирі [ADDRESS] , в ній була антисанітарія, бруд, сморід, навіть переїхавши в інший будинок по [ADDRESS] ситуація не змінилася. [INFO] у сім`ї [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , так як умов перебування вдома не було, мати разом з дитиною перебували в дитячому відділенні лікарні. Після чого дитина була влаштована до патронатного вихователя [PERSON] за заявою матері. [PERSON] жодного разу не поцікавилася долею своєї малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка з 16.10.2020 року була влаштована на виховання до сім`ї патронатного вихователя, зв`язок з патронатним вихователем не підтримувала. Допитана в судовому засіданні в якості свідка патронатний вихователь [PERSON] пояснила, що в її родини, як патронатного вихователя, проживає малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , за час перебування в сім`ї патронатного вихователя, батьки дитини жодного разу не надавали матеріальної допомоги дитині, життям та здоров`ям не цікавились. Мати дитини [PERSON] приїжджала один раз, на п`ятий день після влаштування дитини в сім`ю, та побувши біля двох хвилин пішла. Батько дитини [PERSON] зателефонував один раз, при цьому не пам`ятаючи її ім`я. Вказала, що дитина має проблеми зі здоров`ям, було завмирання мозочку, якщо б вчасно не зробити операцію, у дівчинки б відмовила ліва сторона тіла. Свідок зазначає, що дівчинку вилікували, неодноразово лежала з нею в лікарні, навіть на новорічні свята, 10.10.2021 року вона зробили перші кроки. Перед Новим роком від [PERSON] прийшло СМС повідомлення про те, чи не отримувала [PERSON] виплати на дитини. Більше долею дитини ніхто не цікавився. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини, посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідачів є ухилення їх від виконання обов`язків по вихованню дитини. Так, в пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 13 березня 2019 року по справі №631/2406/15-ц. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачами не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьками своїми батьківськими обов`язками по відношенню до їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що до суду надано відповідний висновок від 05.05.2021 року, відтак, суд прийшов до висновку, що відповідачі систематично, протягом тривалого часу не виконують батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому в даному випадку суд вважає за доцільне застосувати такий крайній захід впливу до відповідачів як позбавлення їх батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved