Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. [PERSON]» звернувся в суд із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO] та проживає за адресою: [INFO], яка була госпіталізована 20 листопада 2017 року о 19:30 год. у відділення № 2 ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Заява мотивована тим, що направлення на госпіталізацію було видано черговим лікарем приймального відділення Комунального закладу «ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]» [PERSON], яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для лікування у звязку із наявністю в неї психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе, суттєву шкоду її здоровю та здоровю оточуючих, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо її не буде надана психіатрична допомога. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути добровільно госпіталізована до психіатричного закладу за її усвідомленою згодою. [PERSON] 21 листопада 2017 року о 13:00 год. категорично відмовилася від госпіталізації до лікарні, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» в звязку з тим, що пацієнтка поводить себе неадекватно, може вчинити дії (злобна, агресивна, погрожує скаргами в різні інстанції, вважає, що має виконати місію «спасіння світу», але її права порушують, пережила «духовне пробудження та хоче розбути всіх», негативістична по відношенню до матері та сестри, вдарила її в присутності лікарів по обличчю, кричала та погрожувала розправою), що являють собою безпосередню небезпеку для себе, може завдати значної шкоди своєму здоровю та здоровю оточуючих, не може усвідомлювати свої дії оскільки знаходиться під впливом хворобливих переживань. По своєму психічному стану не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, потребує госпіталізації в примусовому порядку. 21 листопада 2017 року о 14:00 год. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. У судовому засіданні представник лікарні підтримав заяву та наполягав на її задоволенні. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] згоди на госпіталізацію до лікарні не надала. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із листа Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № Б-2853/200/01/17 від 22 листопада 2017 року, 14 листопада 2017 року зареєстроване повідомлення по спецлінії 102 про те, що за адресою [ADDRESS] прийшла невідома жінка з дитиною, яка не памятає де проживає та хто вона. При виїзді екіпажу УПП м. Вінниці на місце пригоди було встановлено, що невідомою жінко виявилась [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], та не може пояснити чому прийшла за вище вказаною адресою, та чому була роздягнена. У даної громадянки було зясовано контактний номер телефону сестри, яка повідомила, що її сестра хворіє психічними розладами, після чого [PERSON] доставлено до її місця проживання разом з сином (а.с. 24-25). 21 листопада 2017 року [PERSON] (мати [PERSON]О.) звернулась до в.о. головного лікаря [PERSON] «ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]» із заявою, у якій просить госпіталізувати її доньку [PERSON] на лікування в відділення № 2, у звязку з тим, що вона неадекватно себе поводить, відмовляється від лікування, в неадекватному стані прогулювалась 14 листопада 2017 року напіводягнена з напіводягненою дитиною, закутаною у ковдру, по м. Вінниця. [PERSON] не в змозі домовитись із [PERSON] про добровільне лікування. 21 листопада 2017 року [PERSON] була доставлена додому з дитиною нарядом патрульної служби. У присутності лікарів вдарила сестру по обличчю, кричала та погрожувала розправою (а.с. 8). Згідно акту огляду комісії лікарів-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації в примусовому порядку № 01-2-17/2116 від 21 листопада 2017 року, комісія оглянула [PERSON], в результаті чого, було встановлено, що вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу. [PERSON] відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» представляє безпосередньо небезпеку для себе, може завдати значної шкоди своєму здоровю та здоровю оточуючих, не може повністю усвідомлювати свої дії оскільки знаходиться під впливом хворобливих переживань. Враховуючи дані анамнезу про неадекватну поведінку, небезпеку для себе та оточуючим (злобна, агресивна, погрожує скаргами в різні інстанції, вважає, що має виконати місію «спасіння світу», але її права порушують, пережила «духовне пробудження та хоче розбути всіх», негативістична по відношенню до матері та сестри, вдарила її в присутності лікарів по обличчю, кричала та погрожувала розправою), потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 50 та ст. 63 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Відповідно до ч. 5 ст. 180 ЦПК України, свідки попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надаючи свої показання зазначила, що вона являється [PERSON] матірю та підтвердила той факт, що її дочка має психічний розлад, поводить себе неадекватно та агресивно та відмовляється від лікування у добровільному порядку. Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи не виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи наведене та

Outcome: approved