Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Кредитна спілка «Харківська каса Взаємодопомоги», в особі представника Артюшенка В.В., звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 04 вересня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 77/8, відповідно до якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 12 000 гривень. Сторонами було погоджено умови надання кредиту, строки та порядок його погашення. В порядку забезпечення виконання зобов'язання 04 вересня 2015 року укладено договір поруки між позивачем та [PERSON] В подальшому між сторонами укладався додатковий договір, згідно якого кінцева дата виконання зобов'язання 25 лютого 2018 року. В зв'язку з невиконанням зобов'язання виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 4768,34 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Також позивач просить стягнути з відповідачів солідарно судовий збір в сумі 1762 грн. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Від сторін, у наданий в ухвалі час, не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5с т. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини Між позивачем і відповідачем [PERSON] 04 вересня 2015 року укладено кредитний договір № 77/8. Відповідно до умов Договору [PERSON] надано кредит в сумі 12 000 грн. строком на 24 місяці та кінцевою датою повернення кредиту та відсотків 27 серпня 2017 року. Відсоткова ставка 62 % річних. Відповідно до додаткового Договору від 15 березня 2017 року до кредитного договору № 77/8 від 04 вересня 2015 року, строк погашення заборгованості подовжено до 25 лютого 2018 року. В порядку забезпечення виконання між позивачем та [PERSON] 04 вересня 2015 року укладено договір поруки. Згідно договору Поручитель зобов'язується нести повну солідарну відповідальність перед кредитодавцем за невиконання [PERSON] зобов'язань з повернення кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та сплати процентів, згідно умов кредитного договору № 77/8 від 04 вересня 2015 року. Поручистель надає згоду на укладення в подальшому додаткових угод. Відповідно до умов кредитування за користування кредитом відповідач сплачує 30 % річних. Як вбачається з п.1.30 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за Договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.1.14. Договору, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення (а.с.5-6). Сторонами договору погоджено умови, порядок строки виконання зобов'язань. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплату неустойки. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Станом на 17 серпня 2018 року з боку відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в сумі 4768,34 грн.: тіло кредиту - 3919, 43 грн., прострочені відсотки - 848, 91 грн., Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. [PERSON] як поручитель несе відповідальність за невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Як вбачається зі ст. 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Вказана сума заборгованості відповідачем по справі до теперішнього часу позивачу не сплачена, заперечень від відповідача щодо задоволення позовних вимог не надійшло. Частиною першою ст.553 ЦПК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням викладеного, відповідачі є солідарними боржниками за кредитним договором. Згідно з положеннями ст. 6, ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та ст. 628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі матеріалів даної цивільної справи та аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне: позовні вимоги задовольнити повністю Питання щодо судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України, стягнути сплачений позивачем збір солідарно з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved