Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.11.2006 року по 31.07.2013 року в сумі 14013 грн. 66 коп. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що відповідачі є споживачами послуг, які вони надають, з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Отримуючи вказані послуги, відповідачі за них не сплачували, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість, яку просять стягнути на їх користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Надала пояснення відповідно до викладених у позові. Відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову заперечували. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Подали зустрічну позовну заяву (а.с. 81-85), в якій просили визнати протиправним направлення КП «Харківські теплові мережі» на їх адресу вимог та рахунків про сплату послуг, в яких вони не мають потреби, зобов'язати припинити дані дії як такі, що суперечать вимогам чинного законодавства, а також стягнути на їх користь моральну шкоду в сумі 15000 грн. Зустрічні позовні вимоги обґрунтували тим, що договір на постачання теплової енергії з позивачем не укладався, фактично ці послуги ними не споживались, також вважають, що не є належними відповідачами по справі, а належним відповідачем є КП «Жилкомсервіс» як балансоутримувач будинку. Також вважають, що направленням позивачем за первісним позовом рахунків про необхідність оплати за теплопостачання, а також попереджень про можливі санкції у разі непогашення заборгованості, порушені їх немайнові права, передбачені чинним законодавством, а також спричинена моральна шкода, яку вони оцінюють у 15000 грн. Третя особа - Долгарєва О.В. (вона ж представник КП «Харківські теплові мережі») позовні вимоги за первісним позовом підтримала, просила їх задовольнити. У задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовити у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «ХТМ» підлягають частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Житловий будинок [ADDRESS] обладнаний централізованою системою теплопостачання, квартира [NUMBER] є невід'ємною частиною житлового будинку. Відповідно до правил Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 26.09.2000 року №19/15-284, споживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень переобладнувати санітарно-технічне обладнання житлових будинків і житлових приміщень. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року № 1268), передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом відключення всього багатоквартирного будинку з ініціативи всіх споживачів. Тобто, власник квартири не має права відключити від зазначеної системи тільки свою квартиру одноособово. Переобладнання системи опалення призводить до розбалансування внутрішньо будинкової системи опалення, яка належить до інженерної системи будинку як цілісного майнового комплексу. Згідно з вимогами відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно пов'язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньо будинкової системи загалом. Отже, у випадку відключення однієї квартири від цілісної взаємодіючої системи опалення, вона отримує тепловіддачу за рахунок опалення всього будинку. Сторонами не укладався договір про надання КП «ХТМ» послуг, але відповідачі споживали послуги з централізованого опалення для потреб гарячого водопостачання, що відповідно до положень ст.. 11 ЦК України, свідчить про виникнення між ними цивільних прав та обов'язків. Отже, у сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України від 24.06.04 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Нарахування за послуги з централізованого опалення проводилось відповідно до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та послуги теплопостачання за відповідні роки». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачами не доведено, що вони не споживали теплову енергію взагалі з вини КП «Харківські теплові мережі», відповідні акти-претензії суду не надані, як і не надані докази сплати за опалення за відповідний період. З пояснень представника КП «Харківські теплові мережі» вбачається, що при отриманні належним чином завіреної копії технічного паспорту на квартиру відповідачів сума, належна до сплати відповідно до площі квартири, скоригована. Разом з цим, суд приймає рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст.. 267 ЦК України до позовних вимог цивільно-правового характеру застосовується позовна давність тривалістю у три роки. Як вбачається з позовних вимог, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості, яка виникла за період з 01.11.2006 року по 31.07.2013 року. При цьому за період до 01.11.06 року на момент подання до суду позовної заяви, сплили строки позовної давності, передбачені ст.. 257 ЦК України, про що заявлено відповідачами. Підстав для їх поновлення суд не вбачає, оскільки позивач є юридичною особою зі штатом юристів. Враховуючи викладене, а також те, що під час судового розгляду відповідачами заявлено про сплив позовної давності, суд, відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України застосовує позовну давність за період з 01.11.2006 року по 31.07.10 року, а у позові КП «Харківські теплові мережі» у цій частині - відмовляє. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за період з 01.08.10 року по 31.07.13 року в сумі 8797 грн. 83 коп. Одночасно суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі. Суд приходить до висновку про те, що направленням рахунків за теплопостачання, вимог та нагадувань про необхідність погашення заборгованості за вказані послуги не порушені особисті немайнові права відповідачів, відсутня вина КП «Харківські теплові мережі» і, як наслідок, підстави для стягнення моральної шкоди. Відповідно до п. 3 ст. 31 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», виконавець має право вимагати від споживача дотримання нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. За таких обставин направлення рахунків за послуги теплопостачання, нагадувань та вимог про сплату за ці послуги за наявності заборгованості не є порушенням з боку КП «Харківські теплові мережі» особистих немайнових прав відповідачів. Листи-нагадування та вимоги про сплату заборгованості, які направлялись на адресу відповідачів не носять образливого характеру, а містять перелік можливих санкцій, передбачених чинним законодавством України. Крім цього, зазначені листи містять вибачення, якщо на час їх одержання заборгованість буде оплачена, а також роз'яснення можливості укладення договору щодо реструктуризації наявної заборгованості. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: partial