Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивачів. 1. 19.08.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В подальшому, 05.10.2021 року [PERSON] подав уточнену позовну заяву до Роздільнянської міської ради Одеської області, [PERSON] , в якій просив визнати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з: земельної ділянку площею 4,69га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам`янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Спадкоємцем першої черги за законом є донька спадкодавця: [PERSON] ( мати позивача). [PERSON] до нотаріуса у встановлений законодавством шестимісячний строк ( 14.06.2021 року) із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Інших спадкоємців першої черги за законом не має. Він, як онук спадкодавця, маю право на прийняття спадщини за п`ятою чергою, а тому він до нотаріусу протягом 6-ти місяців із заявою не звертався. В липні 2021 року його мати повідомила, що бабуся на його ім`я склала заповіт від 31.01.2020 року, яким на випадок своєї смерті заповіла йому, усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде на день смерті їй належати і на що вона за законом матиме право. Коли він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі то йому було відмовлено, оскільки пропустив строк для прийняття спадщини. Він пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. На теперішній час він не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, після смерті бабусі в позасудовому порядку, тому просив суд, встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Заяви (клопотання) учасників справи. 3.Позивач надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. ( а.с.43). 4. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та не заперечувала проти задоволення заявлених вимог [PERSON] ( а.с.42) 5. Представник відповідача - Роздільнянської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву ( а.с.39), в якому позовні вимоги [PERSON] визнав та не заперечував проти задоволення заявлених вимог, та просив справу розглядати без участі представника ( а.с.40) ІІІ. Процесуальні дії у справі. 6. Відповідно до ухвали судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 7. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 вересня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання, так як справа проводиться в порядку загального позовного провадження. 8. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 9. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. 10. Беручи до уваги, що відповідачі визнали позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини. 11. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) від 14.12.2020 року, на підставі актового запису № 1316, [PERSON] померла [INFO] . (а.с.4) 12. При житті [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,69га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам`янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер 5123982600:016001:0171, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 860109. ( а.с.11-12). 13 На день смерті [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб № 309-13, виданого адміністратором відділу надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради від 13.07.2021 року.( а.с.10) 14.При житті [PERSON] 31.01.2020 року, склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Гурською В.Є. та зареєстрований в реєстрі за №58,59, яким усе її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, що вона за законом буде мати право, та що згідно з законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків заповіла онуку [PERSON] , [INFO] . ( а.с.7-8) 15. Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 31.10.2006 року. ( а.с.18) 16.Як вбачається з листа приватного нотаріуса Фішер Б.І. Роздільнянського районного нотаріального округу від 13.07.2021 року, позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , але йому було відмовлено в зв`язку з пропущеним строком, встановленим для викриття спадщини.( а.с. 19) V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України ) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Виходячи із змісту статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). 17. Як вбачається з матеріалів справи, у визначений законом строк позивач не прийняв спадщину. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно п. 4 вищевказаної постанови, передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Згідно положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є. У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, викладено висновок, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Суд у цій справі виходив з того, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України. Такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 16. Пропуск строку на прийняття спадщини є не значним, та позивач, як онук спадкодавця, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, через те, що жив окремо від своєї бабусі, і не знав, що вона на його ім`я залишила заповіт, інші спадкоємці, які б здійснили дії по прийняттю спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] - відсутні, відповідачі, згідно письмової заяви не заперечували проти задоволення позову, що, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог. 17. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. 18. Таким чином, оскільки позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, позов підлягає задоволенню і визначенню позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом 2 (двох) місяців з дня набрання рішенням законної сили. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. 19. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 20. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 908грн. судового збору, проте ним не ставиться питання про відшкодування понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved