Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 27 серпня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Великодедеркальської сільської ради Великодедеркальської ОТГ Кременецького району Тернопільської області (далі відповідач) з вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] у селі Шкроботівка, Шумського району, Тернопільської області померла бабуся позивача [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку площею 1,4290 га на території Шкроботівської сільської ради Шумського району Тернопільської області; житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] ; майновий пай на пайовий фонд майна КСП ТзОВ «Діброва» на суму 7207 грн. За свого життя бабуся [PERSON] склала заповіт щодо належного їй майна на випадок своєї смерті на ім`я свого сина, а батька позивача - [PERSON] . Проте, ні батько позивача, ні сам позивач про існування заповіту не знали, оскільки проживали у місті Тернополі, а бабуся і батько позивачеві про це не казали, оскільки сам позивач на той час був малолітнім. Тому, внаслідок незнання про наявність заповіту, позивач не звертався до нотаріуса протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. В результаті звернення його адвоката із адвокатським запитом у Великодедеркальську ОТГ, підтверджено той факт, що 02 березня 1998 року [PERSON] склала заповіт на ім`я свого сина, а батька позивача [PERSON] , який станом на 29 червня 2021 року не скасований і не змінений. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , після його смерті було заведено спадкову справу № 244/2017 Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою на спадкове майно померлого, яке позивач прийняв та є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька, який в свою чергу був спадкоємцем майна, залишеного після смерті баби [PERSON] . Як стверджує позивач в своїй позовній заяві, інших спадкоємців щодо спірного нерухомого майна та майнового паю немає, а відповідно, немає і спору про спадкування, а сама спадщина не визнана відумерлою, а отже є досі відкритою, тому він має право відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець її прийняти. З метою оформлення права на спадщину, 27 серпня 2021 року позивач звертався до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В., якою йому було роз`яснено про необхідність звернення до нотаріуса протягом шести місяців з часу відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для продовження такого строку для прийняття спадщини. Причиною невчасного звернення позивача для оформлення спадщини, строк якого скінчився 06 вересня 2017 року стало те, що позивач перебував за кордоном із 16 травня 2017 року до 09 вересня 2017 року. А також його необізнаність в існуванні заповіту, складеного померлою бабусею [PERSON] на користь померлого батька позивача [PERSON] . Зважаючи на вищезазначене, позивач просить позовні вимоги задовольнити і визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 22 вересня 2021 року. 4. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 5. Відповідно до ст. 211 ЦПК України , учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 8. Як вбачається із повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 14.03.2017р., [PERSON] померла [INFO] в с. Шкроботівка, Шумського району, Тернопільської області. 9. На день смерті померлій [PERSON] належало майно, що складається: - із жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , що належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 25 липня 1989 року Виконавчим комітетом Шумської районної Ради народних депутатів Тернопільської області на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 136 від 27 червня 1989 року та відповідно до реєстрового напису на документи про право власності; - із права на майновий фонд майна ТзОВ «Діброва», відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) № ТР-XVII № 001203, виданого Шкроботівською сільською радою 18 вересня 2002 року, із часткою [PERSON] визначеною в розмірі 7207 грн. від загальної вартості майна пайового фонду підприємства на 01.01.2001р.; - із земельної ділянки площею 1,43 га кадастровий номер 6125889200:01:001:0138, розташованої на території Шкроботівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, переданої [PERSON] у приватну власність на підставі рішення XIII сесії ІІІ скликання Шкроботівської сільської ради народних депутатів від 26.12.2001р. № 32, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 111285, виданого 16.11.2002р. та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 262109091. 10. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт в с. Шкроботівка Шумського району Тернопільської області 02 березня 1998 року, який посвідчений секретарем Шкроботівської сільської ради Шумського району Тернопільської області, відповідно до якого зробила заповітне розпорядження на жилий будинок, який належить їй на праві власності з надвірними забудовами, що знаходяться в селі Шкроботівка Шумського району Тернопільської області сину [PERSON] . Заповіт станом на 29 червня 2021 року не змінений і не відмінений. 11. Як вбачається із довідки № 451 від 30.06.2021р., виданої Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , мала слідуюче спадкове майно, яке можна було б успадкувати: житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] ; земельної ділянки розміром 1,4290 га, кадастровий номер 6125889200:01:001:0138, яка знаходиться на території Шкроботівської сільської ради. 12. Відповідно до довідки № 452 від 30.06.2021р., виданої Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До дня смерті проживала та була зареєстрована сама. 13. Згідно з довідкою № 137 від 15.03.2018р. виданою Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] на день смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Доглядав до смерті її син, [PERSON] , який помер [INFO] . 14. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Тернопіль. 15. Той факт, що померла [PERSON] була бабою позивача [PERSON] підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Великодедеркальським бюро ЗАГС Тернопільської області, згідно якого [PERSON] народився [INFO] в с. Шкроботівка, В.Дедеркальського району Тернопільської області, в графі «мати» вказано [PERSON] ; - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Тернопільським міським відділом ЗАГС, згідно якого [PERSON] народився [INFO] в м. Тернопіль, в графі «батько» вказано [PERSON] . 16. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47339152 наданого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 05.04.2017р. слідує, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 244/2017. 17. Згідно із повідомлення першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 18.10.2017р. вбачається, що відповідно до відомостей, які містяться у спадковій справі № 244/2017, відкритої до майна померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] вважається єдиним спадкоємцем усього майна, яке залишилося після смерті [PERSON] . Даних про інших осіб, які прийняли спадщину після померлого у спадковій справі не міститься. 18. Як вбачається із Паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] , виданого 25 листопада 2016 року [PERSON] , останній перебував за межами України в період з 16 травня 2017 року по 09 вересня 2017 року. 19. Із інформації № 91/Г-2274 від 25.02.2021р. наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за період з 01.01.2017 по 01.01.2019 вбачається, що [PERSON] здійснив виїзд з України 16.05.2017р., відповідно в`їзд в Україну 09.09.2017р. 20. Своїм листом № 252/01-16 від 27.08.2021р. «Про роз`яснення щодо порядку спадкування» приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. рекомендувала позивачеві [PERSON] звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав, оскільки ним у встановлений законом строк не подано заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. 21. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 22. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 23. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 24. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 25. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 26. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 27. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). 28. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 29. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. 30. Відповідно до роз`яснень наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин для прийняття спадщини позивач мав звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця, але не зробив цього вчасно і пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Причиною цьому стало те, що спадкодавцем було складено заповіт в користь батька позивача, про який сам позивач не знав. 31. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. 32. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. 33. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, а також тривале перебування у відрядженні, в тому числі закордонному, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. 34. До аналогічного висновку також дійшла й Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320 цс 17. Встановивши, що [PERSON] не був обізнаний про наявність заповіту, складеного померлою бабою [PERSON] на користь його померлого батька [PERSON] (після смерті якого він є єдиним спадкоємцем), оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємців за заповітом, а також те, що позивач [PERSON] перебував у тривалому закордонному відрядженні в період з 16.05.2017р. по 09.09.2017р., суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. 35. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). У зв`язку із викладеним суд вважає, що причина пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк є поважною, а тому позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 36. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 454 грн. 00 коп., згідно квитанції №86378 від 27.08.2021р. З цих підстав,

Outcome: approved