Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 31» (надалі по тексту КП «ЖЕО № 31») в особі директора Кісельова В.П. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій в сумі 2632 гривні 52 копійки, а також судового збору сплаченого при зверненні з позовом до суду з [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що [PERSON] є головним наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачка, згідно вимог чинного законодавства зобов'язана щомісячно сплачувати за послуги з утримування будинків і споруд та прибудинкових територій (квартирну плату), а також комунальні послуги. Проте, свої зобов'язання у повній міри не виконує, послуги позивача по утриманню будинків та при будинкових територій не сплачує, в результаті чого станом на 01 травня 2012 року існує заборгованість на загальну суму 2632 гривні 52 копійки , яку позивач і просить стягнути. У судовому засіданні представник позивача по довіреності Холопцова К.І. позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Відповідачка [PERSON] у суді позов не визнала, заперечення мотивувала тим, що заборгованості вона не має, оскільки сплачує послуги з урахуванням субсидії, у позовних вимогах просила відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлено, [PERSON] проживає у неприватизованій квартирі [ADDRESS], зазначений будинок знаходиться на обслуговуванні КП «ЖЕО №31», яке надає житлово-комунальні послуги. Відповідач підпадає під дію Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та має пільгову категорію Дитина війни, що надає їй право на отримання знижки за користування комунальними послугами у розмірі 25% у межах середніх норм. Відповідно до виписки з фінансово-особового рахунку № [NUMBER] від 03 червня 2014 року (а.с. 6) та довідки, наданою позивачем (а.с. 5), в спірній квартирі проживає та зареєстрована лише наймач [PERSON] Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, квартиронаймач зобов`язаний вносити плату за житлово-комунальні послуги у встановлені строки. Відповідно до даної інформації про стан особового рахунку № [NUMBER], оплата за надані житлово-комунальні послуги здійснювалась частково, що й призвело до утворення заборгованості за квартирну плату та комунальні послуги у сумі 2632 гривні 52 копійки. Суд погоджується також з розрахунком заборгованості, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування правильності розрахунків за надані послуги, надані позивачем. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, правовідносини між сторонами регулюються законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані оплачувати послуги в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України строки оплати - щомісячно. Суд відхиляє доводи відповідача відносно того, що їй призначена субсидія на житлові - комунальні послуги, оскільки таких доказів суду не надано. При цьому, з наданих відповідачкою копій документів убачається, що з 01 листопада 2014 року субсидія їй не призначалась. З довідки наданої позивачем до матеріалів справи (а.с. 5) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] станом на 01 травня 2014 року заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам за період з 01.02.2019 року по 30.04.2014 року складає 2632,52 грн. При цьому, перевіривши розрахунки, суд погоджується з ними, оскільки позовні вимоги підтверджені розрахунками, виконаними відповідно до Рішення Криворізької міської ради № 557 від 28.08.2006 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та при будинкових територій в м. Кривому Розі» відповідно до фактичних витрат на утримання будинку, Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 12.07.2005 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (надалі -Порядку), відповідно до фактичних витрат на утримання будинку, положення Порядку діяли на період спірних правовідносин, розмір тарифів, нормативних витрат, пов`язаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій визначається по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану. Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та при будинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Таким чином, судом встановлено, що відповідач є споживачем наданих житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS], користується ними, позивач обґрунтував суму заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, розрахунком, проведеним згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2005 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (надалі - Порядку), Рішенням Криворізької міської ради № 557 від 28.08.2006 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та при будинкових територій в м. Кривому Розі» відповідно до фактичних витрат на утримання будинку. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач (ч. ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Суд погоджується з доводами позивача щодо переривання відповідачем строку позовної давності, оскільки відповідачем за спірний період здійснювалась часткова оплата за надані комунальні послуги, а саме у лютому 2010 року - 25,00 грн., у травні 2010 року - 100,00 грн., у грудні 2011 року - 150 грн., у лютому та березні 2013 року - по 100,00 грн. Тобто відповідач вчиняв дії, якими визнавав існування заборгованості. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що за заявою КП «ЖЕО 31» про видачу судового наказу про стягнення боргу з [PERSON] 11 березня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ про стягнення боргу у сумі 2632,52 грн, ухвалою цього ж суду від 13 травня 2014 року судовий наказ скасовано за заявою [PERSON], станом на час звернення до суду з позовною заявою сума боргу не зменшилась. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також суд погоджується з доводами позивача щодо розповсюдження пільгової категорії «Дитина війни», яку має відповідач, на отримання знижки у розмірі 25% саме на оплату комунальних послуг, при цьому дана пільга не розповсюджується на квартирну плату та плату по утриманню будинку та прибудинкової території. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України, відповідачем такі докази не надані, доводи позивача не спростовані. Таким чином, оцінивши та дослідивши надані суду докази, їх належна оцінка, приводить суд до переконання про задоволення вимог позивача у повному обсязі. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 2632,52 грн., станом на 01 травня 2014 року. Керується ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved