overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Лікар-психіатр Чернівецької обласної психіатричної лікарні звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар без її згоди або згоди її законного представника, вказавши в ньому, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO] була госпіталізована 26 червня 2017 року о 12-30 годині до Чернівецької обласної психіатричної лікарні. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від опікуна [PERSON] [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром [PERSON] у прийомному відділенні о 12-30 годині 26 червня 2017 року, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації хворої. Остання була оглянута комісією лікарів-психіатрів Чернівецької облпсихлікарні. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію та прийшла до висновку, що обстеження та лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. Вказала, що згода хворої на госпіталізацію відсутня у зв'язку з відмовою від запропонованої госпіталізації. Просить госпіталізувати в примусовому порядку [PERSON] на лікування в психіатричний заклад. Представник Чернівецької обласної психлікарні в судовому засіданні заяву підтримала і підтвердила обставини, що в ній викладені. [PERSON] в судове засідання не доставлена, згідно довідки ЧОПЛ не може бути присутньою під час судового засідання, у зв*язку з важким станом. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є опікуном [PERSON], яка на даний час потребує лікування, оскільки її психічний стан на даний час погіршився. Просить заяву задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника Чернівецької облпсихлікарні, [PERSON] висновок прокурора, дослідивши письмові докази по справі, зокрема висновок комісії лікарів-психіатрів від 27 червня 2017 року, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що факти, викладені в заяві знайшли своє повне підтвердження і [PERSON] необхідно примусово госпіталізувати до Чернівецької обласної психіатричної лікарні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Лікар-психіатр Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні Ященко В.І. звернувся до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку громадянина [PERSON] в психіатричний заклад. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 28.07.2014 о 12-00 [PERSON] був госпіталізований в ЧОПНЛ. Так, в приймальне відділення [PERSON] доставлений швидкою психіатричною допомогою на підставі відомостей про поведінку останнього, які надійшли в усній формі від батька. На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий у приймальному відділенні лікарем-психіатром Максимовою В.І., яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 29.07.2014 у відділенні [PERSON] був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію і прийшла до висновку, що обстеження і лікування громадянина [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Згода на госпіталізацію даного громадянина відсутня, у зв'язку з тяжким психічним станом. В судовому засіданні лікар-психіатр - представник психіатричного закладу Стремецька Т.М. заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу підтримала. [PERSON] просив суд не госпіталізувати його до ЧОПНЛ. Адвокат [PERSON] у судовому засіданні при вирішення заяви лікаря-психіатра про примусову госпіталізацію [PERSON] до ЧОПНЛ поклався на розсуд суду. Прокурор Кузюра Л.М. вважає, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], страждає на тяжкий психічний розлад і потребує обстеження і лікування, які можуть бути надані лише в умовах психіатричного стаціонару. Характер психічного розладу на даний час обумовлює загрозу для себе та оточуючих. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON], [INFO], потребує обстеження та лікування, які можуть бути надані лише в умовах психіатричного стаціонару, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів від 29.07.2014 № 1333, страждає на важкий психічний розлад і потребує обстеження і лікування, які можуть бути надані лише в умовах психіатричного стаціонару, тому необхідно госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку для обстеження та лікування в стаціонарних умовах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Лікар-психіатр Чернюк З.В. звернулася до суду із заявою про припинення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], [INFO] жительці [ADDRESS]. [PERSON] перебуває на обліку у ВОПНЛ ім.Ющенка з січня 2011 року з приводу: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Згідно висновку ЛКК ВОПНЛ ім. Ющенка від 05.11.2012 р. [PERSON] потребувала примусового амбулаторного лікування. Згідно висновку - протокол № 16 від 22.04.2013 р. засідання ЛКК Тиврівської ЦРЛ [PERSON] потребує застосування амбулаторного примусового лікування, як заходу медичного характеру. За час проходження примусового амбулаторного лікування [PERSON] регулярно відвідувала лікаря-психіатра, отримувала призначене лікування, характеризується позитивно рідними, сусідами та фельдшером ФАП. Надалі бажає продовжувати добровільне лікування, регулярно відвідувати лікаря. 12.06.2014 р. хвора оглянута ЛКК Тиврівської ЦРЛ, рекомендовано припинити примусове амбулаторне лікування . Психічний стан [PERSON] змінився настільки, що це виключає її суспільну небезпеку . Просить припинити надавати [PERSON], [INFO] жительці [ADDRESS] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку . В судовому засіданні представник Тиврівської ЦРЛ Чернюк З.В. заяву підтримала, просить задоволити її з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] - чоловік [PERSON], пояснив, що внаслідок проведення призначеного лікування стан дружини змінився настільки, що вона розуміє свої вчинки, свідомо керує ними та бажає добровільно лікуватись під контролем лікаря. Просить заяву Тиврівської ЦРЛ задоволити [PERSON] пояснила що на даний час почувається добре, буде сама приймати ліки призначені лікарем.. Суд, вислухавши заявника, заінтересовану особу та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. [PERSON] хворіє з 2011 року, перебуває на обліку приводу: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. За рішенням ЛКК ВОПНЛ від 05.11.2012 р. їй було рекомендовано амбулаторне примусове лікування. За рішенням ЛКК Тиврівської ЦРЛ протокол № 16 від 22.04.2013 р. [PERSON] потребувала амбулаторного примусового лікування і отримувала його. Завдяки цьому психічний стан [PERSON] змінився настільки, що це виключає її суспільну небезпеку . На даний час [PERSON] згідно висновку ЛКК Тиврівської ЦРЛ рекомендовано припинити амбулаторне лікування, так як вона за своїм психічним станом не потребує примусового лікування, як заходу медичного характеру. Як підтвердила в судовому засіданні сама [PERSON], її законний представник - [PERSON] та лікар - психіатр Чернюк З.В., [PERSON] згодна самостійно відвідувати лікаря-психіатра та приймати призначене лікування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Лікар-психіатр\~Чутівської ЦРЛ\~[PERSON]\~звернувся до\~суду із\~заявою про надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2016 р. з діагнозом шизофренія параноідна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом психопатоподібного типу, параноїчний синдром, стан ремісії. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останній раз лікування було проведено з 16.07.2018 р. по 30.08.2018 р. В період загострення [PERSON] схильний до скоєння неконтрольованих вчинків, протиправних дій, відмовляється від лікування та відвідувати психіатра. \~ \~ \~ \~Лікар-психіатр Чутівської ЦРЛ [PERSON] в судове засідання надав клопотання, в якому свою заяву підтримав і просив її задовольнити, а справу розглянути в його відсутності. \~ \~ \~ \~Прокурор просив заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та позицію прокурора та заінтересованої особи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. \~ \~ \~ \~[PERSON] знаходився на диспансерному обліку з 2016 р. з діагнозом шизофренія параноідна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом психопатоподібного типу, параноїчний синдром, стан ремісії. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останній раз лікування було проведено з 16.07.2018 р. по 30.08.2018 р. Згідно висновку комісії лікарів-психатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 11 від 18.09.2018 р. [PERSON] потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне заяву задовольнити та надати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Лікар - психіатр Чутівської ЦРЛ [PERSON] звернувся до суду із заявою про припинення надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2006 р. з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний епізод манії без психотичних симптомів, ремісія. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останнє стаціонарне лікування в примусовому порядку було проведено за рішенням Чутівського районного суду Полтавської області з 26.03.2013 р. по 28.10.2013 р. Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 04.10.2013 р. вирішено надавати [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу. Рішеннями Чутівського районного суду Полтавської області від 09.04.2014 р., 24.10.2014 р., 16.04.2015 р., 12.10.2015 р., 14.04.2016 р., 06.11.2016 р. та 10.05.2017 р. [PERSON] продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги, на огляд до психіатра з'являвся регулярно, постійно приймав підтримуюче лікування, протиправних дій не вчиняв, в побуті вів себе належним чином, а тому просив винести рішення, яким припинити надавати [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу. Лікар-психіатр Чутівської ЦРЛ [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав. Прокурор просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. [PERSON] знаходився на диспансерному обліку з 2006 р. з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний епізод манії без психопатичних симптомів, ремісія. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останній раз лікування було проведено з 26.03.2013 р. по 28.10.2013 р. Рішеннями Чутівського районного суду Полтавської області від 09.04.2014 р., 24.10.2014 р., 16.04.2015 р., 12.10.2015 р., 14.04.2016 р., 06.11.2016 р. та 10.05.2017 р. [PERSON] продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги. Згідно висновку комісії лікарів-психатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 7 від 27.10.2017 р. [PERSON] потребує припиненню надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне заяву задовольнити та припинити надання [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Лікар - психіатр Чутівської ЦРЛ [PERSON] звернувся до суду із заявою про продовження надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], в якій вказує, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2006 р. з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний епізод манії без психопатичних симптомів, ремісія. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останній раз лікування було проведено з 26.03.2013 р. по 28.10.2013 р. Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 04.10.2013 р. вирішено надавати [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу суду. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 24.10.2014 р. [PERSON] продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги. В разі ненадання [PERSON] примусової амбулаторної психіатричної допомоги його психічний стан може погіршитись, що в подальшому може завдати шкоду йому і оточуючим, а тому просив винести рішення, яким продовжити надавати [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу. Лікар-психіатр Чутівської ЦРЛ [PERSON] в судове засідання не з'явився, у своїй заяві просив справу розглянути без його участі. Прокурор просив заяву задовольнити. [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2006 р. з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний епізод манії без психопатичних симптомів, ремісія. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останній раз лікування було проведено з 26.03.2013 р. по 28.10.2013 р. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 24.10.2014 р. [PERSON] продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені ч. 2 цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Враховуючи, що в разі ненадання хворому медичної психіатричної допомоги [PERSON] його психічний стан може погіршитись, що в подальшому може завдати шкоди оточуючим, суд вважає за доцільне заяву задовольнити та продовжити надавати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку строком на 6 (шість) місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Лікар - психіатр Чутівської ЦРЛ [PERSON] звернувся до суду із заявою про продовження надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2006 р. з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний епізод манії без психопатичних симптомів, ремісія. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останній раз лікування було проведено з 26.03.2013 р. по 28.10.2013 р. Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 04.10.2013 р. вирішено надавати [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 09.11.2016 р. [PERSON] продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги. В разі ненадання [PERSON] примусової амбулаторної психіатричної допомоги його психічний стан може погіршитись, що в подальшому може завдати шкоду йому і оточуючим, а тому просив винести рішення, яким продовжити надавати [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу. Лікар-психіатр Чутівської ЦРЛ [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав. Прокурор просив заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні повідомив суду, що не заперечує проти вимог лікаря-психіатра. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2006 р. з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний епізод манії без психопатичних симптомів, ремісія. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останній раз лікування було проведено з 26.03.2013 р. по 28.10.2013 р. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 09.11.2016 р. [PERSON] продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені ч. 2 цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Враховуючи, що в разі ненадання хворому медичної психіатричної допомоги його психічний стан може погіршитись, що в подальшому може завдати шкоди оточуючим, суд вважає за доцільне заяву задовольнити та продовжити надавати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку строком на 6 (шість) місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Лікар - психіатр Чутівської ЦРЛ [PERSON] звернувся до суду із заявою про продовження надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2006 р. з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний епізод манії без психопатичних симптомів, ремісія. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останній раз лікування було проведено з 26.03.2013 р. по 28.10.2013 р. Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 04.10.2013 р. вирішено надавати [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу суду. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 16.04.2015 р. [PERSON] продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги. В разі ненадання [PERSON] примусової амбулаторної психіатричної допомоги його психічний стан може погіршитись, що в подальшому може завдати шкоду йому і оточуючим, а тому просив винести рішення, яким продовжити надавати [PERSON] примусову амбулаторну психіатричну допомогу. Лікар-психіатр Чутівської ЦРЛ [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав. Прокурор просив заяву задовольнити. [PERSON] не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2006 р. з діагнозом біполярний афективний розлад, поточний епізод манії без психопатичних симптомів, ремісія. Неодноразово лікувався в Полтавській обласній психіатричній лікарні, останній раз лікування було проведено з 26.03.2013 р. по 28.10.2013 р. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 16.04.2015 р. [PERSON] продовжено надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені ч. 2 цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Враховуючи, що в разі ненадання хворому медичної психіатричної допомоги [PERSON] його психічний стан може погіршитись, що в подальшому може завдати шкоди оточуючим, суд вважає за доцільне заяву задовольнити та продовжити надавати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку строком на 6 (шість) місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved