Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. У червні 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 21.12.2007 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 13 400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 122 276 грн. 16 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 13394 грн. 86 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 21.12.2007 року по 31.05.2017 року у розмірі 108 881 грн. 30 коп. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача Гребенюк О.С., який діє на підставі довіреності № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року, не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 21.12.2007 року (а.с.10-17), відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 13 400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.12.2007 року за відповідачем станом наявна заборгованість у сумі 122 276 грн. 16 коп., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 13394 грн. 86 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 21.12.2007 року по 31.05.2017 року у розмірі 108 881 грн. 30 коп. (а.с.5-9). V. Оцінка Суду. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд погоджується з доводами позивача стосовно суми заборгованості та розрахунком, який був наданий до позовної заяви. Відповідачем, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано. В судовому засіданні дійсно встановлено, що відповідачем були порушені умови договору. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитом у розмірі у розмірі 13394 грн. 86 коп., та заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 21.12.2007 року по 31.05.2017 року у розмірі 108 881 грн. 30 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved