Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Кредитна спілка «Профспілкова скарбниця» (далі - КС «Профспілкова скарбниця») звернулась до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за Договором про споживчий кредит № 1331-І від 04.09.2018 року в сумі 4 271,03 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 04.09.2018 року між КС «Профспілкова скарбниця» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1331-І, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 15 000,00 грн., терміном до 04.09.2019 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34% річних. В забезпечення виконання зобов`язання відповідача [PERSON] , 04.09.2018 року між КС «Профспілкова скарбниця» та відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель, як солідарний боржник, зобов`язалась перед позивачем відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих позивачем відповідачу [PERSON] у вигляді кредиту, згідно з Договором про споживчий кредит № 1331-І від 04.09.2018 року, сплати процентів за користування кредитом, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. Однак, відповідачами не виконано умови Кредитного договору та Договору поруки, у зв`язку з чим наявна заборгованість з боку відповідачів, яка, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 55-58) станом на 03.02.2020 року становить 4 410,59 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 3 841,61 грн.; сума заборгованості за відсотками - 568,98 грн., що є предметом позовних вимог. 08 січня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Кредитної спілки «Профспілкова скарбниця» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 08 січня 2020 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачами заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положення статті 55 Закону України «Про Національний банк України», головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий кредит -кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04.09.2018 року між КС «Профспілкова скарбниця» та членом кредитної спілки [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1331-І, згідно умов якого позивач надав відповідачу споживчий кредит з цільовим призначенням кредиту ремонт квартири, на загальну суму 15 000,00 грн., терміном до 04.09.2019 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34% річних. (а.с. 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16-17) Поняття поруки закріплено у ст. 553 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 1331-І від 04.09.2018 року, між КС «Профспілкова скарбниця» та [PERSON] укладено Договір поруки від 04.09.2018 року відповідно до умов якого поручитель поручилась перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 1331-І від 04.09.2018 року, який був укладений між кредитором і боржником [PERSON] , у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов`язаний повернути кредиторові кредитні кошти терміном до 04.09.2019 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 34,00 % річних. (а.с. 31) 04.09.2018 року [PERSON] отримано кошти за Договором про споживчий кредит № 1331-І від 04.09.2018 року у розмірі 15 000,00 грн., що розпискою на отримання коштів. (а.с. 18) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором про споживчий кредит № 1331-І від 04.09.2018 року та Договором поруки від 04.09.2018 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржниками умов зазначених Договорів, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту, та відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, при солідарному обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язків частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як визначено ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачами [PERSON] , [PERSON] порушено умови Договору про споживчий кредит № 1331-І від 04.09.2018 року та Договору поруки від 04.09.2018 року, в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 26.12.2019 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 4 410,59 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 3 841,61 грн.; сума заборгованості за відсотками - 568,98 грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи розрахунками. (а.с. 41, 59-60) Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Кредитної спілки «Профспілкова скарбниця» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення, а саме підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] прострочена заборгованість за Договором про споживчий кредит № 1331-І від 04.09.2018 року на загальну суму 4 410,59 грн. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921, 00 грн., тобто по 960, 50 грн. з кожного, які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 536, 541, 543, 546, 549, 553, 554, 625, 629, 1048 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved