Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник кредитної спілки «Самара» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що, між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] (далі - Відповідач), 29.11.2019 року було укладено Договір споживчого кредиту № 546/19 (далі - Договір споживчого кредиту). Згідно умов Договору споживчого кредиту відповідачу було надані кредитні кошти у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., строком на 18 місяців, починаючи з 29 листопада 2019 року по 28 травня 2021 року, а відповідач зобов`язувалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем, 29 листопада 2019 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 742 від 29.11.2019 року на суму 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. Однак, відповідач порушила умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, за договором станом на 30.03. 2021 року виникла заборгованість на загальну суму 9 312 грн. 18 коп., з яких: 6 965 грн. 00 коп. - залишок по кредиту, 2 347 грн. 18 коп. - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача змушена була звернутися до суду та просити суд стягнути з відповідача на користь Кредитної спілки «Самара» заборгованість за Договором споживчого кредиту № 546/19 від 29.11.2019 року у загальному розмірі 9 312 грн. 18 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Кредитної спілки «Самара» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені нею причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 29.11.2019 року між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] , було укладено Договір споживчого кредиту № 546/19, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., строком на 18 місяців, починаючи з 29 листопада 2019 року по 28 травня 2021 року. Згідно п. 6 вищевказаного кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом. Проценти нараховуються у відмотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом Порядок обчислення процентів за користування кредитом: процента ставка за договором нараховується щомісячно на залишок заборгованості за кредитом. Процента ставка за договором становить шістдесят сім цілих та вісім десятих процентів річних. Тип процентної ставки є фіксованим. Відповідно до п.4.3 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно у період до 30 числа кожного місяця згідно Графіку. Відповідно п. 6.5 кредитного договору при порушенні позичальником строків сплати кредиту кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що Кредитна спілка «Самара» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконала повністю та надала відповідачуобумовлену договором суму грошових коштів, що підтверджується видатковим касовим ордером від 29.11.2019 року. Позивач наголошує, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за нею, [PERSON] , згідно розрахунку заборгованості за Договором споживчого кредиту № 546/19, виникла заборгованість на загальну суму у розмірі 9 312 грн. 18 коп., з яких: 6 965 грн. 00 коп. - залишок по кредиту, 2 347 грн. 18 коп. - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення поточної заборгованості за Договором споживчого кредиту № 546/19 від 29.11.2019 року, 15.09.2020 року № 1491/20, 26.01.2021 року № 95/210, однак заборгованість за кредитним договором відповідачем погашена не була. Оскільки відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, у позасудовому порядку не здійснюють погашення заборгованості, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. А відтак позов в частині вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі. Також, за змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Як підтверджено матеріалами справи, у підписаному сторонами кредитному договорі, останні погодили умови стосовно того, що процента ставка за договором становить шістдесят сім цілих та вісім десятих процентів річних. Тип процентної ставки є фіксованим. Відповідно до п.4.3 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно у період до 30 числа кожного місяця згідно Графіку. Перевіривши надані Позивачем розрахунки та узявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Таким чином, позов в частині вимог про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитними коштами також підлягає задоволенню. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, а з Відповідача підлягає стягненню за Договором споживчого кредиту № 546/10, заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму у розмірі 9 312 грн. 18 коп., з яких: 6 965 грн. 00 коп. - залишок по кредиту, 2 347 грн. 18 коп. - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved