Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Керівник [PERSON] місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON] про визнання незаконним рішення сесії в частині надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду посилаючись на те, що ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у визначених законом випадках. Право звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачено вищевказаною статтею, а також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 45 України. На виконання покладених на органи прокуратури функцій і завдань, керівник [PERSON] місцевої прокуратури звертається до суду як позивач, у зв'язку із здійсненням ним нагляду за додержанням вимог чинного законодавства [PERSON] міською радою, шляхом вжиття заходів представницького характеру, та у звязку з тим, що орган, який здійснює контроль за використанням і охороною земель не наділений правом звернення до суду. Відповідно до офіційних даних, оприлюднених на сайті [PERSON] міської ради, станом на 01.02.2016 на черзі для отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків, перебувають 1407 особи, перші з яких взяті на облік ще у 2003 році. [PERSON] міською радою порушено конституційний принцип рівності громадян перед законом щодо реалізації свого права на землю, який гарантується державою, оскільки, незважаючи на те, що [PERSON] безкоштовно надано земельну ділянку площею 0,1000 га у власність для обслуговування будівель і споруд, останньому додатково, безкоштовно та поза конкурсом надано вільну земельну ділянку площею 0,2200 га в оренду для обслуговування будівель і споруд, які відсутні на вказаній земельній ділянці. При реалізації наданих законом повноважень, [PERSON] міська рада мала змогу : 1) продати вказану земельну ділянку площею 0,2200 га на аукціоні (за ринковою ціною) та поповнити місцевий бюджет; 2) продати право оренди зазначеної землі на аукціоні (на конкурентних засадах) та поповнити місцевий бюджет; 3) безкоштовно надати її черговикам [PERSON] міською ради, у порядку і в розмірі, визначеному ст. 121 Земельного кодексу України та забезпечити конституційне право кожного громадянина на отримання земельної ділянки в межах норми. Однак, [PERSON] міська рада не обрала жоден із визначених ЗК України законних способів розпорядження вказаною землею та неправомірно, у порушення конкурентних засад, та принципу рівності громадян перед законом, надала дозвіл на виготовлення проекту відведення [PERSON] для обслуговування неіснуючих будівель і споруд. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок площею 82,50 кв.м, а також сарай літерою «Б», «В» та «Г», вбиральня літерою «Д», літня кухня літеро «Е», криниця літерою «І», які розташовані в м. Чернівці по вул. Вижницькій, 118 «А». Для обслуговування вказаного нерухомого майна, [PERSON] міською радою надано [PERSON] дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,1000 га., що відповідає розміру земельної ділянки, визначеного ст. 121 Земельного кодексу України Однак, незважаючи на надання дозволу на виготовлення проекту відведення щодо безкоштовного отримання у власність земельної ділянки площею 0,1000 га для обслуговування житлових будівель і споруд, [PERSON] міською радою (додатково) надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянку в оренду площею 0,2200 га., яка знаходиться вздовж дороги (тобто не є ізольованою, та має вільний заїзд) біля будинку по вул. Вижницькій, 140, на якій не розміщенні жодні будівлі та споруди, тобто вона (земля) є вільною. Крім того, враховуючи те, що спірна земельну ділянку відповідно до Генерального плану міста Чернівці відноситься до житлової садибної забудови, у зв'язку з чим надання її для обслуговування неіснуючої будівлі є незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує конституційний принцип рівності громадян (мешканців м. Чернівці) перед законом щодо реалізації свого права на землю, який гарантується державою та визначений ст. 13, 14 Конституції України, ст.152 Земельного кодексу України. Враховуючи те, що [PERSON] надана земельна ділянка 0,10 га у власність для обслуговування будівель і споруд (в межах максимальної норми безплатної приватизації, визначеної ст. 121 ЗК України) додаткова площа земельної ділянки йому могла бути надана на загальних підставах, із дотриманням вимог ст.134 ЗК України. А тому просив суд визнати незаконним та скасувати пункт 17 рішення 62 сесії [PERSON] міської ради VІ скликання №1556 від 30.03.2015 в частині надання [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки по вул. Вижницькій, 118 «А» площею 0,2200 га (додатково) в оренду терміном на пять років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Чернівецької області сплачений по даній справі судовий збір. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом \~встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради 62 сесії VІ скликання №1556 від 30.03.2015 [PERSON] надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок за адресою вул. Вижницька, 118-А та безкоштовно надано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) та додатково, безкоштовно та поза конкурсом надано вільну земельну площею 0,2200 га (додатково), в оренду терміном на 5 (пять) років для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) (а.с.8). [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок площею 82,50 кв.м, а також сарай літерою «Б», «В» та «Г», вбиральня літерою «Д», літня кухня літеро «Е», криниця літерою «І», які розташовані в м. Чернівці по вул. Вижницькій, 118 «А» (а.с.11, 12). Відповідно до ст. 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ст. 152 Земельною кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Відповідно до ст. 8 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до та в порядку, визначеному Земельним кодексом України. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара. Зокрема, згідно ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених ним Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Згідно ч. 2 ст. 127 ЗК України продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в холі проведення земельних торгів. Даною статтею, зокрема, встановлено порядок проведення таких торгів. Статтею 136 Земельного кодексу України встановлено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. Враховуючи те, що [PERSON] надана земельна ділянка 0,10 га у власність для обслуговування будівель і споруд (в межах максимальної норми безплатної приватизації, визначеної ст. 121 ЗК України) додаткова площа земельної ділянки йому могла бути надана на загальних підставах, із дотриманням вимог ст.134 ЗК України. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Також на думку суду з відповідача [PERSON] на користь прокуратури необхідно стягнути 1378 грн. судового збору, сплаченого під час звернення до суду з позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved