Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача борг в розмірі 8 973 грн. 54 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , проживає відповідач [PERSON] , яка користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і тому за період з 01.05.2012 року по 30.11.2019 року утворилась заборгованість в сумі 8 973 грн. 54 коп., що підтверджується доданим розрахунком заборгованості. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2020 року, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача Герасименко О.В. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника КП «Водоканал», в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. У наданий судом строк та станом на 11.06.2020 року відзивів на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано нею також не було, будь-яких клопотань та заяв від [PERSON] до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є споживач - фізична особа, яка отримує або мас намір отримати вказану послугу, та виконавець. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до статутних документів, основним видом діяльності комунального підприємства «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, причому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги, до яких згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону відноситься централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та в свою чергу, має обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вищевказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Судом встановлено, відповідач у справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 05.06.2008 року по теперішній час та є користувачем послуг, які за вказаною адресою надає КП «Водоканал». На ім`я [PERSON] у КП «Водоканал» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , як на квартиронаймача та особу, яка є споживачем послуг, яке надає підприємство за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою КП «Водоканал» по відповідному особовому рахунку. 25.11.2013 року між КП «Водоканал» та [PERSON] укладено договір № 6451 про надання послуг водопостачання та водовідведення. Як вбачається з вищезазначеного договору, зокрема з розділу 2, споживач зобов`язалась сплатити борг, який утворився через несплату послуг з водопостачання та водовідведення станом на 01.11.2013 року в сумі 2 461 грн. 37 коп., а також не припиняти щомісячну оплату за користування послугами водопостачання та водовідведення. Згідно розділу 5 вищезазначеного Договору, у разі невиконання споживачем умов цього договору, КП «Водоканал» має право вимагати погашати заборгованість у спосіб, який не заборонений діючим законодавством. Як передбачено ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ч. 1 ст. 612 ЦК України. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобов`язання. За розрахунком позивача за період з 01.05.2012 року по 30.11.2019 року в квартиру, розташованої за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які оплачувались не вчасно та не у повному обсягу, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 8 973 грн. 54 коп., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою. Розрахунок позивача відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків по оплаті за надані послуги, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 8 973 грн. 54 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Таким чином,

Outcome: approved