Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Прокоп`євої Т.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь концерну заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2016 року по 30.04.2021 року в розмірі 43 608,69 грн., а також - судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позову вказав про те, що, не зважаючи на відсутність письмово укладеного договору між споживачем [PERSON] та концерном, останній здійснював та продовжує надавати за місцем розташування належного [PERSON] нерухомого майна: [ADDRESS] , - послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які ним споживаються без будь-яких заперечень щодо їхньої якості. У зв`язку з цим позивач вважає, що між ним та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, проте [PERSON] неналежним чином виконує зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач. Ухвалою від 20 липня 2021 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи в передбаченому ст.128 ЦПК України порядку шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила провести розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст.247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як зазначає позивач у позові, у період з 01.10.2016 р. по 30.04.2021 р. Концерном «МТМ» за місцем розташування належного відповідачу [PERSON] нерухомого майна: [ADDRESS] , концерном були надані, а споживачем - спожиті послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) без будь-яких зауважень щодо їхньої якості. У відповідності до п.5 ч.3 ст.20, п.5 ч.2 ст.7 Законів України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 та № 2189-VIII від 09.11.2017 відповідно (далі - Закони України №1875-IV, № 2189-VIII) споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України,п.10 ч.1 ст.7 Закону України № 417-VIII«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наймачі (власники)/співвласники квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ч. 1 ст. 9 Закону України№ 2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Проте, як зазначено позивачем у позові, зобов`язання зі сплати спожитих послуг споживач [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 01.05.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 43 608,69 грн., про стягнення якої просить позивач у позові. При цьому, відповідно до положень Законів України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 та № 2189-VIII від 09.11.2017 споживачем є: фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; індивідуальний або колективний споживач. Згідно Закону України № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Однак, якщо утворення суми боргу за вказаною адресою позивачем підтверджено наданим суду відповідним розрахунком за період з 01.10.2016 по 30.04.2021 (а.с.5-6) та відповідною довідкою на суму 43 608,69 грн. (а.с.4), то жодного документального підтвердження проживання відповідача за вказаною адресою, отже й споживання ним наданих житлово-комунальних послуг, або наявності в нього будь якого речового права на нерухоме майно за цією адресою - позивачем суду не надано. Натомість, за відсутності в матеріалах справи доказів наявності у відповідача [PERSON] права власності на нерухоме майно за адресою надання концерном житлово-комунальних послуг: [ADDRESS] , - судом під час підготовки справи до розгляду було встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за зовсім іншою адресою: [ADDRESS] з 23.12.1993 року по теперішній час (а.с.12). У відповідності до ч.6,7 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, виходячи з наведених вимог законодавства, враховуючи та аналізуючи надані докази, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судові витрати, понесені позивачем - 2 270, 00 гривень судового збору, в порядку п)2 ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed