Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження №38860461 за виконавчим листом по справі № 2-551/12 виданим 02.11.2012 року Оболонським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів. Із подання державного виконавця слідує, що рішення суду в добровільному порядку боржником не виконано в установлені строки, крім того державний виконавець вказує, що згідно листа Міністерства юстиції України № 25-32/463 та листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 року № 25-5347 наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України. Посилаючись на вищевикладене, зважаючи на те, що у разі виїзду боржника [PERSON] за межі України буде неможливим, або ускладненим виконання рішення Оболонського районного суду м.Києва державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві просить обмежити у праві виїзду за межі України громадянку [PERSON]. Представник ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином. В поданому клопотанні державний виконавець просить подання розглядати за його відсутності. З огляду на положення ч.2 ст. 377-1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути дане подання без виклику сторін та за відсутності державного виконавця. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Відповідно до постанови КМ України від 31.03.1995 року №231 рішення про обмеження виїзду за кордон приймається за наявності в територіальному органів або підрозділі інформації про існування підстав зазначених у пункті 22 Правил, а саме наявності відомостей що свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань. Як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем не надано доказів, щодо ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні, не наведено ґрунтовних підстав, вважати, що боржник має намір перетинати територію України. Крім цього державним виконавцем не надано жодного доказу того, що боржник в установлений законом строк повідомлений про необхідність сплати боргу та взагалі наявності виконавчого провадження щодо стягнення з нього коштів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed