Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Лікар-психіатр Гребінківської ЦРЛ звернувся до суду із заявою про проведення психіатричного огляду [PERSON] у примусовому порядку без її згоди, посилаючись на те, що остання страждає з 1988 року на хронічний психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної, епізодичний тип перебігу, виражений психопатоподібний синдром з різко вираженою конфліктно-пристосувальною поведінкою на даний час. Зазначає, що [PERSON] з 1991 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра Гребінківської ЦРЛ, неодноразово лікувалася стаціонарно у ПОКПЛ. Госпіталізації хворої були пов’язані з погіршенням психічного стану по причині відмови від амбулаторного підтримуючого лікування. У 2006 році була визнана інвалідом ІІ групи, внаслідок психічного розладу. Вказує, що на даний час він має достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. 09.04.2013 року хвора останній раз прийшла на прийом до психіатра, отримала підтримуючу ін’єкцію пролонгованим препаратом Модітен-Депо, а в подальшому відмовилася як від лікування, так і від групи інвалідності. У березні 2014 року погодилася і оформила документи на облпсихМСЕК, однак на комісію не поїхала, групу не отримала. Зазначає, що від сусідів по будинку надходять письмові та усні скарги на прояви агресивної поведінки хворої [PERSON], а саме: накинулася на сусідку, замахувалася на іншу палицею, грубіянить сусідам, погрожує фізичною розправою, викидає сміття в під’їзд та на вулицю, всякий непотріб із вікна, на подвір’я та голови сусідам, стукає у двері та кричить у нічний час. Мешканці будинку бояться її, їхні діти та онуки не хочуть приходити до рідних. На підставі викладеного, просить прийняти рішення про проведення психіатричного огляду [PERSON], [INFO] в примусовому порядку, без її згоди. У судовому засіданні лікар-психіатр Гребінківської ЦРЛ, [PERSON], підтримав свої доводи, надав суду пояснення, що за змістом аналогічні, викладеним у заяві, та просив її задовольнити. Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви, вважаючи її обґрунтованою. Заслухавши доводи лікаря-психіатра, з’ясувавши думку прокурора, яка вважає за необхідне задовольнити заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року № 1489-ІІІ, психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року № 1489-ІІІ, психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] страждає психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдної, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра Гребінківської ЦРЛ з 1991 року, неодноразово лікувалася стаціонарно в ПОКПЛ. В психічному стані домінують патологічна імпульсивність, розлади сну, агресивна поведінка та дії щодо сусідів, відмова від амбулаторного лікування, що може кваліфікуватися як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хвора [PERSON] може вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих (висновок ЛКК від 06.05.2014 року (а.с. 5)). Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року № 1489-ІІІ, рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Згідно з ч.ч. 5-7 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року № 1489-ІІІ, заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обгрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обгрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обгрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. З’ясовано, що на даний час лікар-психіатр має достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Від сусідів по будинку [PERSON] надходять письмові та усні скарги на прояви агресивної поведінки хворої, а саме: накинулася на сусідку, замахувалася на іншу палицею, грубіянить сусідам, погрожує фізичною розправою, викидає сміття в під’їзд та на вулицю, всякий непотріб із вікна, на подвір’я та голови сусідам, стукає у двері та кричить у нічний час (а.с. 8-9, 11-24). Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні встановлено факт, що [PERSON] потребує проведення психіатричного огляду у примусовому порядку без її згоди.

Outcome: approved