Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 18.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та згідно уточнень від 30.09.2020 року просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою, мотивуючи тим, що вона є власницею 19/720 частин гуртожитку, у якому зареєстрована відповідачка, яка фактично за адресою реєстрації не проживає, її реєстрація чинить позивачці перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним їй майном. Заяви, клопотання 15.07.2021 року від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2020 року [PERSON] відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2021 року ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 15.07.2021 позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] є власницею 19/720 частин гуртожитку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу частини гуртожитку від 02 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. та зареєстрованим в реєстрі за № 992. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 46654802 від 30.10.2015 власницею 19/720 частин гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до довідки № 5 від 29.01.2020 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] , виданої ОСББ «Мрія-Ізмаїл», до складу сім`ї позивачки [PERSON] як уповноваженої власниці зазначеного житла входить невістка [PERSON] , [INFO] . Відповідачка перебувала у шлюбі з сином позивачки [PERSON] згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.06.2016 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис 327, який рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області справа №500/8857/18 від 06.05.2019 розірвано. Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 16.06.2020 [PERSON] , [INFO] , 30.01.2020 змінила прізвище на « [PERSON] », зареєстрована з 09.11.2016 за адресою: [ADDRESS] . Згідно будинкової книги [PERSON] , [INFO] зареєстрована з 09.11.2016 за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту від 29.01.2020 відповідачка з 05.12.2018 за місцем реєстрації не проживає. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. ч. 1, 2, ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи,\~що відповідачка\~не проживає\~у будинку без поважних причин понад строки, встановлені ч. 2 ст. 405 ЦК України, її реєстрація чинить позивачці перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним їй майном, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Рішення суду є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Outcome: approved