Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 12 076 грн 23 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем мають спільну дитину. Згідно виконавчого листа по справі №2-3121, виданого 06.05.2005 року Новозаводським районним судом м. Чернігова стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до розрахунку про стан заборгованості по сплаті аліментів, виданого Новозаводським відділом державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, станом на липень 2018 року сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] становить 37 941,13 грн. Відповідно до ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення з січня 2016 по липень 2018 року, що становить 12 076,23 грн.. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2018 року розгляд справи відкладено у зв'язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце розгляду справи. У судове засідання учасники справи не прибули. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому представник позивача зазначив, що позов підтримує, а відповідач, що позов визнає в повному обсязі. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Як вбачається із матеріалів справи сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.09.2005 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На виконання рішення суду Новозаводським районним судом м. Чернігова 06.09.2005 року виданий виконавчий лист, який пред'явлений до примусового виконання до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.3). Згідно розрахунків державного виконавця по виконавчому листу №2-3121 від 04.12.2017 року заборгованість по сплаті аліментів за період з січня 2016 року по липень 2018 року становить 37 941,13 грн (а.с.4-5). Відповідно до розрахунку позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з січня 2016 року по липень 2018 року становить 12 076,23 грн. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно зі статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З роз'яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Постановою Верховного Суду України № 6-94цс15 від 1 липня 2015 року роз'яснено порядок проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст.196 Сімейного кодексу України. У вказаній постанові зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Суд приймає до уваги розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з січня 2016 року по липень 2018 року в розмірі 12 076,23 грн, проведений згідно положень ст. 196 СК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову та обґрунтованість вимог позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved