Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва, звертаючись з позовом до суду, просило визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, позивач посилається на те, що на підставі розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» будинок [ADDRESS] з 16.02.2015 року був переданий на праві господарського відання та знаходиться на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Позивач вказує, що предметом спору є не приватизована двокімнатна квартира [ADDRESS] , житловою площею 29,40 кв.м., загальною - 44,80 кв.м., яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Наймачем квартири та власником особового рахунку № [NUMBER] на підставі ордера, виданого Печерською районною радою народних депутатів від 07.02.1964 року є [PERSON] . Зі слів сусідів [PERSON] не проживає більше шести місяців, замок в квартирі не працює, вхідні двері квартири відкриті. Комісією ЖЕД-411 17.01.2019 року квартира була обстежена. Квартира знаходилася в захаращеному стані, на вхідні двері квартири був поставлений замок, квартира зачинена та опечатана, ключі знаходяться в адміністрації ЖЕД-411, про що складено відповідний акт. 10.04.2019 року була здійснена перевірка опломбування даної квартири та відсутність сторонніх осіб. Двері зачинені на замок, який був поставлений столяром ЖЕД-411 17.01.2019 року, про що складено акт. 21.11.2019 року для ліквідації аварійної ситуації була відкрита квартира [ADDRESS] . В квартирі відключено газопостачання, гаряче та холодне водопостачання. Зі слів сусідів [PERSON] вони не бачили. Позивач зазначає, що відповідач по справі [PERSON] лише зареєстрований в спірній квартирі, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Центром надання адміністративних послуг Дніпровської районної в місті Києві державною адміністрацією від 13.02.2020 року, однак, не проживає в ній більше шести місяців та не користується жилим приміщенням, що підтверджується актами ЖЕД-411 від 17.01.2019 року, 10.04.2019 року, 21.11.2019 року, за сукупністю вказаних обставин, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 27 лютого 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, Згідно розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року №61 «Про організаційно - правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово - комунальним господарством міста Києва», будинок [ADDRESS] з 16.02.2015 року був переданий на праві господарського відання та знаходиться на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». (а. с. 8-10) Судом встановлено, що на підставі рішення Виконкому Печерської районної ради від 27 січня 1964 року [PERSON] видано Ордер на житлове приміщення з сім`єю у складі трьох осіб на право заняття двох кімнат, площею 31,0 кв. м. в квартирі [ADDRESS] . (а. с. 9) Згідно з Довідки про реєстрацію місця проживання особи, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . (а. с. 18) Відповідно до положень статей 71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положення статі 71 Житлового кодексу України, регулюють правовідносини користування жилими приміщенням в будинках державного та громадського житлового фонду. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Разом з тим належить враховувати, що згідно п.5 ст.71 ЖК (в редакції Закону від 18 грудня 1991 р. інваліди, влаштовані в будинки-інтернати або інші установи соціальної допомоги, мають право на збереження за ними жилої площі протягом 12 місяців. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до положень ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач [PERSON] більше ніж півроку в квартирі [ADDRESS] не проживає, двері квартири відчинені, замок не працює, в квартирі є крісло, шафа, диван, на кухні поломаний холодильник, в якому продукти харчування відсутні, кругом безлад, квартира захаращена різним мотлохом, знаходиться в антисанітарному стані. Столяром ЖЕД - 411 поставлено замок, квартира зачинена та опечатана, ця обставина підтверджуються Актом обстеження квартири від 17 січня 2019 року, який складено представниками ЖЕД-411 (а.с. 12) Крім того, згідно Акту обстеження квартири від 10.04.2019 року, представниками ЖЕД - 411 була здійснена перевірка наявності опломбування квартири [ADDRESS] , двері до квартири зачинені на замок, якиу був поставлений столяром 17.01.2019 року, зі слів сусідів, відповідача вони не бачили, квартира зачинена та опечатана. (а. с. 23) Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ст.2 Цивільного процесуального кодексу України) За нормою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до [PERSON] , третя особа: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved