Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Лікар-психіатр КНП «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заяву обґрунтовує тим, що поставлений діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, виражений емоційно-вольовий дефект F-20.00, внаслідок чого він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Лікар-психіатр в судовому засіданні пояснив, що теперішня госпіталізація обумовлена погіршенням психічного стану. Потребує активного стаціонарного лікування, оскільки створює небезпеку для себе та оточуючих. За своїм психічним станом [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричну лікарню. Виявляє агресивні тенденції, перестав приймати ліки, зі слів опікуна, під дією слухових галюцинацій постійно намагається піти з дому, розмовляє з неіснуючим співбесідником, стає агресивним, погрожує батькові, бере сокиру і каже «Зараз відрубаю ноги, чи голову». На момент огляду маячні ідеї не висловлює. Просив заяву задовольнити. Прокурор заяву підтримала. [PERSON] не проти госпіталізації. Опікун заяву підтримав. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] в 1995 році став свідком того, як трактор переїхав людину. Отримав сильну психотравму, став задумуватися про сенс життя. З цього часу перестав ходити на роботу, бо «поле уражено радіацією», розмовляв сам з собою, став агресивним по відношенню до оточуючих. В 1996 році вперше госпіталізований до КОПЛ, в подальшому неодноразово лікувався стаціонарно. Є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню безтерміново. Остання госпіталізація до КНП «ОКПЛ КОР» з 25.12.2019 по 04.03.2020. Рішенням Новгородківського районного суду від 12.05.2016 [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуном [PERSON] . Діагноз [PERSON] : параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, виражений емоційно-вольовий дефект F-20.00. На даний час погіршився психічний стан [PERSON] , став неадекватно поводитись Виявляє агресивні тенденції, перестав приймати ліки, зі слів опікуна під дією слухових галюцинацій постійно намагається піти з дому, розмовляє з неіснуючим співбесідником, погрожує вбивством. Відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною 2 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених ч.1 цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті щодо госпіталізація особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра, без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч.1 ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви, про примусову госпіталізацію, надається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Зібрані у справі докази вказують про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст.ст.13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved