Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішення суду від 27.08.2019 року розірвано. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] - [INFO] , яка проживає з нею. Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 27.02.2019 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 1300,00 грн. щомісячно, до досягнення дитною повноліття. На даний час аліменти присуджені в сумі по 1300,00 грн. є занадто малими для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку дитини. На даний час вона працює по тимчасових сезонних заробітках, де отримує мізерний дохід, щоб забезпечити елементарні умови проживання для своєї дочки. Зароблених нею коштів не достатньо для матеріального забезпечення дитині належного фізичного та духовного розвитку. З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти. За таких обставин вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, та стягувати аліменти у частці від доходу відповідача. Відповідач дуже рідко цікавиться станом здоров`я дитини, не проявляє уваги до неї, інших утриманців крім їхньої дитини немає, вже тривалий час перебуває на постійній роботі в Республіці Польша, де отримує значні кошти, а тому має змогу платити аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку. Короткий зміст відзиву відповідача на позовну заяву: 27.09.2021 від представника відповідача [PERSON] поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він позов не визнає, вважає його безпідставним. Позивачем не надано жодного доказу суттєвого погіршення її матеріального становища, а навпаки її матеріальний стан покращився, оскільки вона працює та отримує заробітну плату. Також позивач в позовній заяві вказує, що відповідач працює на заробітках, де отримує певні доходи, однак не надає жодних доказів на підтвердження того. Тому вказані твердження є припущеннями. На час звернення позивачою до суду відповідач офіційно не працював та не отримував регулярного доходу, а тому підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів в частці від його доходу відсутні. Просив в позові відмовити за безпідставністю. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Також позивачем додано медичні документи, які підтверджують незадовільний стан здоров`я дитини. Просили суд постановити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим рішенням Надвірнянського районного суду від 27.02.2019року, в твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем судові витрати на правову допомогу. Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав зазначених в відзиві, просив в позові відмовити за безпідставність, оскільки позивачем та її представником не надано достатніх підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів в частці від доходу відповідача. Також не погодився з твердженнями позивача, щодо необхідно збільшити розміру аліментів, оскільки в дитини незадовільний стан здовор`я. Вважає, що позивач повинен подати позов про додаткові витрати на дитину. Просив в позові відмовити за безпідставністю. Процесуальні дії у справі: 11.08.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Ухвалою судді Надвірнянський районного суду Івано-Франківської області від 27.08.2021 по даній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.10.2021 клопотання про витребуваня доказів задоволено. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.08.2019 року (а.с.14-15). За час шлюбу в них народилася дочки [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2019 року присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-18). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивач [PERSON] разом з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] . Заявниця сама виховує дочку (а.с.5). З довідки про заробітну плату виданої фізичною особою підприємцем [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] працює на посаді офіціант, і її доходи за липень 2021 року становлять 3150,00 грн. (а.с. 6-7). Як вбачається з повідомлення Адміністрації Держприкордонслужби [PERSON] , [INFO] перетинав державний кордон України 25.07.2021 року « в`їзд, 13.08.2021 року « виїзд» (а.с. 46). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 183 СК Україничастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У правовій позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З позовних вимог вбачається, що позивач просить змінити спосіб присудження аліментів, зокрема з твердої грошової суми в частці від заробітку (доходу) батька дитини. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 383/160/17-ц. За наведенного вбачається, що спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Щодо наданої суду інформації Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України про перетин відповідачем [PERSON] державного кордону України в період з 01.01.2020 по 18.10.2021 суд зазначає, що вказана інформація не підтверджує факт працевлаштування відповідача [PERSON] за кордоном. Однак вказана інформація свідчить про достатній матеріальний стан відповідача, який необхідний для забезпечення тривалого перебування відповідача за межами України (а.с.46). Посилання представника відповідача на те, що позивачем не доведено той факт, що відповідач працює за кордоном, а також те, що надані медичні документи про стан здоров`я дитини не є підставою про зміну способу стягнення аліментів, суд не бере до уваги, оскільки зміна способу стягнення аліментів є вибором позивача відповідно до ст.. 192 СК України. Отже, враховуючи, що дитина проживає разом з матір`ю, а позивач наполягає на визначенні стягнення аліментів у частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), батька. Тому з врахуванням матеріального становища позивача, відсутність у відповідача інших утриманців, задовільний стан здоров`я відповідача, те, що він є працездатним, незадовільний стан здоров`я дитини, а також право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, відповідно до ст.192 СК України, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитин у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, так як такий на переконання суду, відповідає вимогам закону, є справедливим, відповідає інтересам та потребам дитини, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дитини. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Висновки суду: Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність зміни визначеного судовим рішенням Надвірнянського районного суду від 27.02.2019 року способу присудження аліментів у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини та визначити їх в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та адвокатом Гурашем М.В. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №110 від 10.08.2021 року (а.с.8-9). Згідно квитанції № 0630 від 10.08.2021 року за складання процесуальних документів та представництво інтересів в суді позивачем [PERSON] сплачено 2000,00 грн. адвокату Гурашу М.В. (а.с. 10). Отже за розгляд справи судом з відповідача [PERSON] , на користь [PERSON] підлягає стягненню - 2000 ,00 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192, 196 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved