Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи. Представник позивача - адвокат Андрусенко І.Я. звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах [PERSON] до Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на: - земельну ділянку площею 0,1800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] ; - земельну ділянку площею 1,5960 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] . Вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна. [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - оригінал державного акту на право приватної власності на землю. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 18.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. ІІІ. Позиції сторін. Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину належним чином прийняла, оскільки проживала на час відкриття спадщини із спадкодавцем. [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, проте представник позивача в поданій при подачі позовної заяви до суду заяві просить розгляд справи проводити в його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - представник Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву у якому вказав, що позов визнає повністю з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 85 років в м.Теребовля Теребовлянського району Тернопільської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №102. Ще за життя померлому належали: - земельна ділянка площею 0,1800 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.05.2019 року №296/0/201-19, наданого державним кадастровим реєстратором відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільсьій області, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 24.05.2019 року за номером витягу НВ-6110273732019; - земельну ділянку площею 1,5960 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Григорівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.05.2019 року №659/171-19, наданого державним кадастровим реєстратором відділу у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільсьій області, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 24.05.2019 року за номером витягу НВ-6110273642019. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] підтверджуються: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 27.10.1959 року, згідно якого [PERSON] записаний батьком [PERSON] ; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У відповідності до Довідки виданої виконавчим комітетом Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 16.07.2013 року за №2423 встановлено, що на день смерті [PERSON] з ним проживала позивач [PERSON] за адресо: [ADDRESS] де спадкодавець [INFO] помер. З повідомлення Монастириської державної нотаріальної контори від 21.06.2019 року за №362/01-16, наданого на запит Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.06.2019 року на виконання п.6 ухвали №603/387/19 Монастириського районного суду від 18.06.2019 року, встановлено, що спадкові справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводились. Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий Григорівською сільською радою 22.09.2002 року [PERSON] втрачено, про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Вісті Придністров`я» №26 (7311) від 14.06.2019 року. В зв`язку з втратою вищевказаного оригіналу Державного акту, нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса від 07.05.2019 року за №257/01-16. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. В першу чергу, відповідно до ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Беручи до уваги вищевказане суд дійшов висновку, що [PERSON] , згідно ст. 1261 ЦК України має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] який помер [INFO] , як спадкоємець за законом першої черги. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла, оскільки проживала на час відкриття спадщини із спадкодавцем. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - Державного акту на право приватної власності на землю, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується відмовою нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений. З 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку міг лише її власник. Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину доументів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже судом встановлено, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу стали причиною неможливості оформлення позивачем спадкових документів (прав) на земельну ділянку згідно закону після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельну ділянку. На підставі викладеного

Outcome: approved