Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Лікар-психіатр КНП «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заяву обґрунтовує тим, що поставлений діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, внаслідок чого він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. За своїм психічним станом [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричну лікарню. Лікар-психіатр в судовому засіданні пояснив, що теперішня госпіталізація обумовлена погіршенням психічного стану. Потребує активного стаціонарного лікування, оскільки створює небезпеку для себе та оточуючих. Просив заяву задовольнити. Прокурор заяву підтримала. [PERSON] суду пояснив, що не бажає проходити лікування, почуває зараз себе добре, оскільки має групу інвалідності по зору. Він шукає роботу, сьогодні необхідно з`явитися на біржу труда. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 30.10.2020 року [PERSON] був госпіталізований до КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого 30.10.2020 року лікарем-психіатром психоневрологічного диспансерного відділення КНП «ОКПЛ КОР» Ільяшенко В.В., яка після особистого огляду громадянина [PERSON] зробила висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психіатричного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про його поведінку, які надійшли від громадянки [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] , який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів визнано доцільним госпіталізувати [PERSON] у примусовому порядку до КНП «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради». Вперше до лікарів-психіатрів мати звернулась у 2009 році через неадекватну поведінку. З 29.09.2009 по 19.03.2010 перебував на примусовій госпіталізації з діагнозом гострий поліморфний розлад особистості з симптомами шизофренії без зв`язку з гострим стресом. У 2010 році поставлений діагноз параноїдна шизофренія. В подальшому неодноразово лікувався в КНП «ОКПЛ КОР». [PERSON] має діагноз параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, внаслідок чого неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Остання госпіталізація з 15.07.2020 по 16.09.2020. На даний час погіршився психічний стан [PERSON] , став неадекватно поводитись, бігає навколо дому та кричить, погрожує матері та малолітнім дітям фізичною розправою, лякає дітей на прибудинковій площадці, не спить ночами, відмовляється приймати підтримуючу терапію. Відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною 2 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених ч.1 цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті щодо госпіталізація особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра, без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч.1 ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви, про примусову госпіталізацію, надається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Зібрані у справі докази вказують про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст.ст.13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved