Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 14.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.06.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 321, мотивуючи тим, що з початку листопада 2019 року шлюбні відносини між ними та спільне проживання та ведення спільного господарства припинено з підстав втрати почуття любові та поваги один до одного, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, примирення є неможливим та суперечить інтересам позивача. Заяви, клопотання 17.03.2020 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с. 19). 18.03.2020 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність (а.с. 23). Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 18.03.2020 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 23). В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 17.03.2020 року позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 19). Фактичні обставини справи, встановлені судом 16.02.2008 року сторони зареєстрували шлюб згідно свідоцтва про шлюб від 16.02.2008 року серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 56 (а.с. 8). Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 03.10.2009 року серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 766 (а.с. 10). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). Після розірвання шлюбу сторони поновили сімейні стосунки, від сумісного проживання [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 20.12.2018 року серії [NUMBER] , виданим повторно Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 9132 від 14.09.2015 року (а.с. 11). 29.06.2017 року сторони повторно зареєстрували шлюб з 29.06.2017 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 29.06.2017 року серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 321 (а.с. 7). Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з листопада 2019 року у зв`язку із втратою почуття взаємоповаги та любові, шлюбні відносини між подружжям припинено, поновити шлюб бажання не мають. Спір щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна подружжя відсутній. Позиція суду Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини та статті 16Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок в частині 1 підпункту «с». Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Судові витрати Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Сплату позивачем судового збору підтверджено квитанцією від 12.02.2020 року № 0.0.1613119843.1 (а.с. 12). Приймаючи до уваги той факт, що відповідач позов визнав, позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволено, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved