Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до суду з позов, яким просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, мотивуючи тим, що відповідач являється споживачем послуг по теплопостачанню, які надає позивач та повинна сплачувати надані їй послуги згідно Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Проте, відповідач порушила свої обов'язки щодо проведення щомісячних розрахунків за теплопостачання та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і станом на 01.11.2013 року за відповідачем [PERSON] обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 12671 грн. 70 коп. та заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 236 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що згідно акту про відключення квартири (нежилого приміщення, секції, під'їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, її квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, [ADDRESS] відключено від централізованого опалення та послугами позивача вона не користується. Про існування заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого вона не знала, оскільки вважала, що її квартира не знаходиться на балансі позивача, крім цього, будь - яких квитанцій або повідомлень про сплату боргу за вказані комунальні послуги від позивача за період з 2008 року по 2013 року на її адресу не надходили. Також, відповідач [PERSON] просила застосувати позовну давність до вимог позивача. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України та п. п. 30, 31 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення споживач зобов'язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В свою чергу, згідно вимог ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Крім цього, відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів, тощо); 2) послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо) 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на укладання послуг, контроль виконання умов договору, тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд ( заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення спроможності несучих елементів конструкції, тощо). Також, п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Таким чином, згідно до вищевказаних норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними. Згідно даних особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім'я [PERSON], станом на 01.11.2013 року за відповідачем обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 12671 грн. 70 коп. та заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 236 грн. 60 коп. Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових меж опалення проведений у відповідності з тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 1 від 06.01.2011 року № 1555 від 25.11.2004 року № 461 від 07.06.2013 року. В свою чергу тарифи на теплову енергію сформовані на підставі Закону України «Про теплопостачання», Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 955 від 10.07.2006 р. та Постановою Кабінету Міністрів України № 1267 від 24.10.2007 р. внесені зміни в п. п. 9, 39 у вищезазначений Порядок, відповідно до яких зобов'язано підприємства, що надають послуги з централізованого опалення застосувати виключно двоставкові тарифи. У відповідності до рішень виконавчого комітету Ізмаїльської міської Ради від 06.01.2011 року за № 1 затверджено двоставковий тариф для населення, який складається з умовно-постійної величини (тобто абонплати) та умовно-змінної (в опалювальний період). Рішення щодо введення двоставкового тарифу не скасовані та є діючими. Суд, не приймає до уваги твердження відповідача про те, що оскільки вона відключена від мережі централізованого опалення, то вона не повинна платити за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж виходячи з наступного. Також, суд приймає до уваги, що процедура відключення від мережі централізованого теплопостачання, крім Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, що затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, який містить в собі імперативні норми, що не допускають будь-яких відхилень від вичерпаного переліку прав і обов'язків тих чи інших суб'єктів. Вищезазначеним нормативним актом передбачено відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку (а не окремого приміщення) шляхом написання заяви про надання дозволу на відключення до міжвідомчої комісії з питань відключення від мереж централізованого опалення, а не до керівництва теплопостачальної організації. У разі незгоди з відповідною відмовою Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення, даний спір має вирішуватися в судовому порядку судом, який уповноважений розглядати справи, стороною в яких виступає орган місцевого самоврядування. В свою чергу, відповідно до п. 2.5 Правил відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, відключення приміщення від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за умови, що проведення таких робіт ґрунтується на дозволі Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення. Як вбачається з матеріалів справи відповідач не дотрималась передбаченого законом порядку відключення житлового приміщення від мереж централізованого опалення і тому вона вважається споживачем послуг з централізованого опалення, а тому у комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» відсутні правові підстави для припинення нарахувань за відповідні послуги згідно діючими тарифами Окрім цього, що стосується клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, то суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні виходячи з наступного. За змістом ст. ст. 256-257, 264 ч. 2 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Із матеріалів справи вбачається, що представником позивача позов до суду було подано 28.11.2013 року. Проте із копії заяви КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» про видачу судового наказу вбачається, що первісно вимога представника позивача до [PERSON] про захист свого цивільного права шляхом стягнення заборгованості в сумі 7361 грн. 97 коп. була подана до суду 19.09.2011 року, внаслідок чого 10.10.2011 року судом було видано судовий наказ. В наступному ухвалою від 05.03.2013 року зазначений судовий наказ було скасовано що і стало підставою для подання позовної заяви. Наказне провадження є спрощеною судового провадження, в якому також здійснюється судовий захист цивільного права тільки вимога до суду подається у формі заяви про видачу судового наказу. Вказана заява за своїми наслідками стосовно перебігу позовної давності є аналогічною поданню позовної заяви враховуючи зміст ст. 256 ЦК України. А тому, подання представник заяви про видачу судового наказу перервало перебіг строку позовної давності, у зв'язку із чим суд вважає за необхідно відмовити у задоволенні клопотання відповідача щодо застосування строків позовної давності. Таким чином, на підставі викладеного суд вважає за необхідне позов комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до [PERSON], про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення - задовольнити. В свою чергу, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідач.

Outcome: approved