Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром» 02 жовтня 2018 року звернулось в суд з наведеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Підприємством та третьою особою [PERSON] укладено ряд договорів на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації, а саме: № 2300 від 01.06.2005 року, від 22.02.2006 року, від 22.01.2007 року, від 02.01.2010 року. Згідно п.1.1 договору КП «Івано-Франківськводоекотехпром» зобов`язувалось надавати Абоненту послуги водопостачання холодної води та водовідведення, а саме, в житловий будинок на [ADDRESS] . Стояки внутрішньо будинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення знаходяться у підвальному приміщенні будинку на [ADDRESS] , яке належить на праві приватної власності [PERSON] 30.05.2018 року позивач припинив надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення житлового будинку на [ADDRESS] у зв`язку із заборгованістю ПП [PERSON] . Після погашення заборгованості водопостачання не вдалось відновити, оскільки відповідач не надав доступ до підвального приміщення, де знаходиться вузол комерційного обліку. Підтвердженням цього є листи та акт від 27.07.2018 року. 14.12.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 1444 від 14.12.2011 року на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації. Не допускаючи представників позивача до обстеження систем водопостачання та водовідведення відповідач порушує умови договору. Внаслідок неправомірних дій відповідача у житловому будинку на [ADDRESS] не можливо відновити водопостачання. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що він дійсно є власником нежитлових підвальних приміщень на [ADDRESS] . Між позивачем та відповідачем було укладено Договір на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації від 14.12.2011 року № 1444. Стояки мереж водопостачання та водовідведення будинку [ADDRESS] дійсно знаходяться у нежитлових підвальних приміщеннях цього будинку, які належать відповідачу. Але, водомірні вузли (лічильники), які є незалежними один від одного, в цих стояках належать двом особам - відповідачу [PERSON] (водопостачання та водовідведення на нежитлові підвальні приміщення) та третій особі [PERSON] , яка на даний момент є балансоутримувачем цих мереж (водопостачання житлового будинку) і ОСББ ці мережі не передані. Через те, що водомірні вузли є технічно незалежними і водопостачання на частини будинку здійснюється двом різним особам та об`єктам. Між позивачем та [PERSON] укладено один договір від 22.03.2007 року. З відповідачем укладено інший договір № 1444 від 14.12.2011 року. Позивач просить суд зобов`язати відповідача забезпечити доступ до вузла комерційного обліку, але не конкретизує до якого. Відповідач не може забезпечити достпу позивача до лічильника який перебуває у власності [PERSON] . Протягом всього часу дії Договору від 14.12.2011 року № 14444 відповідач виконує всі його умови. Жодних доказів того, що відповідач не надає позивачу доступу до вузла комерційного обліку і внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення в будинку [ADDRESS] , який належить відповідачу, не надано. Справа перебувала у провадженні в судді [PERSON] . Рішенням Вищої ради правосуддя від 14.03.2019 року та наказом від 27.03.2019 року суддю [PERSON] відряджено до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області строком на шість місяців із 29 березня 2019 року На виконання вимог п. 2.3.50 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді [PERSON] . Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю - Бабій О.М. 11 квітня 2019 року справу передано судді Бабій О.М.. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з мотивів наведених в позовні заяві, просив позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги позову заперечили, просили в задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві. Треті особа в судові засідання не з`являлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, письмових пояснень не надали. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідач є власником нежитлових підвальних приміщень, що розташовані в Будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.2009 року (т. 1 а.с.35-38). Між позивачем та третьою особою [PERSON] укладено ряд договорів на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації, а саме: № 2300 від 01.06.2005р., № 2300 від 22.02.2006 р., № 2300 від 22.01.2007р., № 2300 від 02.01.2010р. (т. 1 а.с.8-24). Згідно п. 1.1 договору № 2300 від 02.01.2010 року позивач зобов`язувався надавати «Абоненту» послуги водопостачання холодної води та водовідведення, а сааме, в житловий будинок [ADDRESS] . Сторони визнають, що стояки внутрішньо будинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення знаходяться у підвальному приміщенні будинку за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] . Відповідно до акту КП «Івано-Франківськводоекотехпром» № 2300 від 30.05.2018 року було припинено надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення житлового будинку за адресою [ADDRESS] у зв`язку із наявністю заборгованості у [PERSON] (т. 1 а.с. 42). Після погашення заборгованості [PERSON] позивачем було прийнято рішення про відновлення водопостачання житлового будинку на [ADDRESS] . Але, відповідач [PERSON] не надає доступу представникам позивача до належних йому на праві приватної власності підвальних приміщень в яких знаходиться вузол комерційного обліку. Факт ненадання відповідачем [PERSON] доступу до вузла комерційного обліку підтверджується листами позивача від 13.06.2018 року, у якому вказується на необхідність надання доступу до внутрішньо будинкових мереж, від12.07.2018 року, 27.07.2018 року, актом від 27.07.2018 року, який 02.08.2018 року направлено відповідачу. Крім того, не допускаючи представників позивача до обстеження систем водопостачання та водовідведення, які знаходяться в підвальних приміщеннях будинку [ADDRESS] , відповідач порушує умови договору про надання послуг від 14.12.2011 року № 1444, який укладений між позивачем та відповідачем. Пунктом 2.2.8 Договору встановлено обов`язок відповідача щодо забезпечення безперешкодного доступу представникам позивача для зняття показів водомірів; для обстеження систем водопостачання та водовідведення; для оперативного ознайомлення з технологією виробництва в процесі якого утворюються стічні води, для відбору проб стічних вод на випуску в міську каналізацію у будь який час доби; для припинення водопостачання та водовідведення об`єктів. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про комерційний обік теплової енергії та водопостачання» виконавець комунальної послуги має право доступу до будівель, приміщень і споруд у яких встановлено вузли комерційного обліку, для перевірки схоронності таких вузлів обліку та зняття показань їх засобів вимірювальної техніки. Аналогічні права закріплено в ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Отже, не допускаючи представників КП «Івано-Франківськводоекотехпром» до вузла обліку та внутрішньо будинкових систем, як виконавця послуг централізованого водопостачання та водовідведення, відповідач порушує законні інтереси позивача, умови укладеного між позивачем та відповідачем договору та норми чинного законодавства. Необґрунтованими є твердження відповідача та його представника про те, що: відповідач не є учасником правовідносин з приводу яких позивач звернувся до суду, оскільки відповідач є власником підвальних приміщень в яких знаходяться комерційні вузли обліку, між ним та позивачем укладено договір на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації,один із водомірних вузлів (лічильник) на стояку належить [PERSON] , до якого він доступу не надає; позивач фактично звернувся за захистом інтересів третіх осіб, які не отримують послуги постачання, оскілки позивач захищає свої інтереси, як сторони договору, яка взяла на себе зобов`язання і повинна їх виконувати, в тому числі перед третіми особами; Отже, вимога позивача про зобов`язання [PERSON] надати КП «Івано-Франківськводоекотехпром» доступ до вузла комерційного обліку та мереж внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення в будинку [ADDRESS] є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача не чинити перешкод у постійному доступі до вузла комерційного обліку та мереж внутрішньо будинкових систем водопостачання та водовідведення в будинку [ADDRESS] , то така вимога є передчасною та не підлягає до задоволення, оскільки суд не вирішує спори на майбутнє. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 133 ЦП України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено частково, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за одну немайнову вимогу в сумі 1762 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 319 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про комерційний обік теплової енергії та водопостачання», ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial