Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилався на те, що 26 травня 2014 року між Філіалом №2 Кредитної спілки «Азовська Кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2657/14-Ф2 (надалі - Кредитний договір), згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 2350,00 гривень строком користування 18 місяців. Згідно Кредитного договору відповідач зобовязалась повернути наданий кредит, а також сплатити проценти за користування ним. Умови погашення кредиту відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 24 травня 2016 року становить 3669,64 грн. та складається з наступного: заборгованість по залишку кредиту у сумі 2001,66 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 1667,98 грн. В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суду стягнути з відповідача заборгованість, що склалась станом на 05 жовтня 2016 року у загальній сумі 4018,33 грн., з яких: 2001,66 - залишок за кредитом та 2016,67 грн. - проценти за користування кредитом. Представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 4018,33 грн. та судові витрати повязані із зверненням до суду з зазначеним позовом в розмірі 1378 грн., а всього 5396,33 грн. У судове засідання представник позивача Бойко Ю.О., що діє на підставі довіреності, не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, проти проголошення рішення в заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилась за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, яка була належним чином повідомлена і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 травня 20134року між Кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія», в особі Філіалу №2, та [PERSON] був укладений кредитний договір №2657/14-Ф2, відповідно до умов якого Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» надала [PERSON] кредит в сумі 2350,00 гривень строком користування 18 місяців. Даний договір підписаний сторонами. В договорі узгоджено питання розміру кредиту, період дії кредиту, відсоткова ставка. Як вбачається з додатку №1 до Кредитного договору встановлено графік погашення заборгованості. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, плата за користування кредитом здійснюється щомісячно у встановлені даними договором строки, із розрахунку 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Нарахування процентів починається з дня, наступного після отримання кредиту, а зупиняється в день кінцевого розрахунку за ним. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] припинила виконання своїх зобовязань щодо внесення щомісячних платежів, внаслідок чого по Кредитному договору утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 05 жовтня 2016 року складає 4018,33 грн. та складається з наступного: залишок за кредитом становить 2001,66 грн., сума нарахованих процентів за користування кредитом згідно п.2.1 кредитного договору за період з 23.08.2014 року по 05.10.2016 року у розмірі 2016,67 грн., яку просить стягнути з відповідача, також судові витрати в розмірі 1378 грн., а всього 5396,33 грн. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІV (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України) договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] порушила умови Кредитного договору, тобто не вносила щомісячні платежі, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість перед позивачем станом на 05.10.2016 року, яка становить 4018,33 грн., у звязку з чим суд вважає, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з неї в повному обсязі, а тому задовольняє позовні вимоги Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія». Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір.

Outcome: approved