Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що згідно рішення Миронівського районного суду Київської області від 4 вересня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень щомісячно і до її повноліття. За виконавчим листом № 371/1211/13-ц від 04 листопада 2013 року, виданим Миронівським районним судом Київської області, було відкрито виконавче провадження № 43292405, яке перебувало на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Великобогачанського районного управлінні юстиції. Відповідач працює в ТОВ «Білагро», аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень сплачує регулярно. Зазначила, що вона працює молодшою медичною сестрою в Миронівській центральній районній лікарні та отримує мінімальну заробітну плату, має на утриманні ще одну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яку разом з донькою [PERSON] виховує самостійно, оскільки повторний шлюб був розірваний відповідно до рішення Миронівського районного суду 11 липня 2017 року. Вказала, що розмір її заробітної плати є мінімальним, зріс розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в країні високий рівень інфляції, на її утриманні перебуває ще одніа малолітня дитина, а тому вона сама не має можливості забезпечити гармонійний розвиток дитини, придбати для дитини необхідні продукти харчування, одяг, іграшки, приладдя, оздоровити дитину, тощо. Відповідач має постійне місце роботи, працює трактористом в ТОВ «Білагро» в селі Красногорівка Великобогачанського району Полтавської області та спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2300,00 грн. Її пропозицію про збільшення розміру аліментів на утримання дитини відповідач залишив без відповіді. Посилаючись на правила статті 192 СК України, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 04 вересня 2013 року у цивільній справі № 371/1211/13-ц на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2300,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з наступною індексацією. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 5 червня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно зі статтею 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 9 червня 2020 року відповідачу направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками. 16 червня 2020 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статтті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 10 квітня 2013 року у справі № 31/269/13-ц шлюб між сторонами був розірваний. Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Олександрівської сільської радои Миронівського району Київської області 22 лютого 2010 року (а.с. 8), рішення Миронівського районного суду Київської області від 10 квітня 2013 року у справі № 31/269/13-ц (а.с. 9). На підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 4 вересня 2013 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно і до її повноліття. В зв?язку з повторною реєстрацією шлюбу прізвище стягувача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області.(а.с. 7) Шлюб між сторонами розірвано, дитина сторін проживає з матір`ю. Аліменти в розмірі 1000,00 гривень стягуються і заробітної плати відповідача, який працює в ТОВ «Білагро», заборгованості по аліментах відповідач не має. Такі обставини підтверджуються даними рішенняМиронівського районного суду Київської області від 4 вересня 2013 року у справі № 371/1211/13-ц (а.с.10), рішенняМиронівського районного суду Київської області у справі № 371/269/13-ц від 11 квітня 2013 року, постанови про відкриття виконавчого провадження № 43292405 від 14 травня 2014 року (а.с. 11), постанови від 07 серпня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 43292405 (а.с.13), постанови Миронівського районного ВДВС ГТУЮ Київської області від 16 травня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59133868 (а.с.16). 31 березня 2015 року у повторному шлюбі у позивача народилася донька, [PERSON] . Вказана обставина була встановлена рішенням Миронівського районного суду Київської області від 11 липня 2017 року у справі № 371/514/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 14-15). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічнота повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. За змістом статті 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За правилами частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхіднимта достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно правил статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 50 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України та вказані роз`яснення, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів за вимогою матері дитини може бути вирішено питання про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на наведені положення закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх стану здоров`я. Звертаючись до суду з позовом, позивач просила збільшити розмір аліментів, посилаючись на зміну розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, інфляційні процеси в країні, появу на її утриманні ще однієї неповнолітньої дитини. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, передбачених ст. 182 Сімейного Кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. Суд враховує, що розмір прожиткового мінімуму на дитину значно збільшився. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на місяць складає з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 037-VIII збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, частини 7 та частини 8 статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Отримувати аліменти у розмірі, не нижчому за мінімальний розмір, встановлений законом, - це безумовне право позивача, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд дійшов висновку, що внесок відповідача на утримання дитини є меншим, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на утримання дитини відповідного віку. З огляду на зміну визначеного законодавством розміру прожиткового мінімуму, сплачуваний відповідачем розмір не є достатнім для забезпечення потреб дитини. Отримання мінімальної заробітної плати, зміна сімейного стану позивача, народження ще однієї дитини свідчить про погіршення матеріального стану позивача та необхідності збільшенні розміру аліментів на утримання доньки для забезпечення її інтересів. Таким чином, судом встановлені підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються за судовим рішенням. Відповідно до частини 2 статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Висновки за результатами розгляду Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, які можуть бути підставою для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Таким чином судом встановлено, що у зв`язку з наявністю обставин щодо погіршення матеріального становища позивача, розмір аліментів, визначений судом в сумі 1000 гривень, є недостатнім для утримання дитини. Обставини, встановлені судом, можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Поряд з тим, позивачем не надано обґрунтованих доводів для збільшення розміру аліментів до розміру 2300 гривень. З огляду на справедливі й розумні критерії визначення належного розміру аліментів, такий розмір може бути визначений в розмірі 2000 гривень. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial