Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач подав позивачеві свою заяву-анкету № 20-VIP від 24 січня 2018 року на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки в банку, якою приєднався до публічної пропозиції банку, на укладення цього договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua і беззастережно приєднався до умов цього договору. Також підтвердив, що ознайомлений та згоден з умовами договору та встановленими тарифами і правилами. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 100 000, 00 грн із сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте відповідач не погашає у добровільному порядку кредитну заборгованість, проігнорував письмове повідомлення банку про неналежне виконання взятих на себе зобов`язань. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду. ІІ. Процесуальні дії. 19 серпня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 26 серпня 2020 року до суду надійшла відповідь на запит суду, направленого згідно з частиною шостою статті 187 ЦПК України, щодо відомостей про адресу зареєстрованого у передбаченому законом місця проживання відповідача. 27 серпня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача разом із позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позов у повному обсязі, не має заперечень щодо постановлення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому у силу частини восьмої ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі частини першої ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення у справі заочного рішення та задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. ІІІ. Фактичні обставини справи. Відповідач 01 лютого 2018 року звернувся до АТ «Комерційний банк «Глобус», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав та подав анкету-заяву № 20/VIP про приєднання до Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб). Фактично сторонами 01 лютого 2018 року укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 100 000, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Пунктом 1.1.18. Договору визначено термін Пільговий період кредитування -це період кредитування, що починається з дня виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту, та діє протягом 30 календарних днів з дати виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту. В той же час відповідачем здійснювалось і часткове погашення заборгованості. Відповідно до п. 2.7. Погашення заборгованості за Договором здійснюється за рахунок надходження коштів на Рахунок Клієнта, в наступній черговості: - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; - прострочена заборгованість за Недозволеним (простроченим) овердрафтом; - строкова заборгованість за нарахованими процентами; - строкова заборгованість за Дозволеним овердрафтом (за умови настання строку виконання зобов`язання); - штрафи, відповідно до тарифів Банку. Пунктом 3.4.14. Договору визначено, що Позичальник(Клієнт) зобов`язується сплатити проценти за користування Дозволеним овердрафтом в строк до ІО(десятого) числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання договору, у разі досягнення сторона домовленості про розірвання цього Договору на підставі заяви на розірвання Договору або у разі дострокового розірвання Договору відповідно до п. 3.1.6. Договору. Пункт 3.1.6. Договору встановлює, що у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом умов Договору (в т. ч. одноразового прострочення сплати процентів за користування Овердрафтом, суми комісії за надані Банком послуги), Банк має право заблокувати ПК, а також у разі виникнення обставин вказаних в п. 3.1.14 даного Договору, заблокувати ліміт Дозволеного овердрафту та достроково розірвати даний Договір та стягнути повну суму заборгованості за Договором на момент його розірвання. Положення пункту 3.1.14. цього Договору регламентує, що Банк має право вимагати дострокового повного повернення заборгованості за Дозволеним овердрафтом, у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом зобов`язань за Договором. Пунктом 3.4.15. Договору Відповідач зобов`язаний повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом в межах строку дії ліміту овердрафту, зазначеного в п. 2.5. Договору, а заборгованість за Недозволеним овердрафтом в день її виникнення. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) та «Тарифний план Банку на обслуговування клієнтів», які викладені на банківському сайті складає між банком та відповідачем договір приєднання у розумінні частини першої ст. 634 Цивільного кодексу України. Відповідно до Тарифів Банку, при видачі готівкових коштів у касі банку та/або при знятті готівкових коштів з банкоматів, з позичальника стягувалась комісія за видачу овердрафта (кредитних коштів), а також при направлені запиту щодо залишку коштів на рахунку (СМС-Банкінг) також стягувалась комісія, яка списана Банком за рахунок кредитних коштів Позичальника. Так, згідно з розрахунком позивача, за кредитним договором відповідач за період з 01 лютого 2018 року по 30 січня 2019 року, станом на 31 липня 2020 року, має заборгованість - 119 482, 55 грн, яка складається з наступного: строкова заборгованість за тілом кредиту - 93 371, 05 грн, заборгованість за процентами - 25 311, 50 грн, яка складається з строкової заборгованості за нарахованими процентами, крім штрафних, - 3 701, 17 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами, крім штрафних, - 21 610, 33 грн, штраф за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом у межах ліміту дозволеного овердрафту до 01 березня 2020 року - 800, 00 грн. На підставі пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», до якого внесено зміни частиною сьомою Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 533-IX від 17 березня 2020 року, Банк не здійснював застосування до позичальника штрафних санкції (штрафів, пені) починаючи з 01 березня 2020 року до моменту подання позовної заяви до суду. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При укладанні договору сторони керувались частиною першою ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша ст. 530 Цивільного кодексу України). Частиною першою ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з частини третьої цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Так, позичальник отримав у банку і підписав довідку про розрахунок орієнтованої сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартна форма) /а. с. 12, 13/. Заява-анкета № 20/VIP від 24 січня 2018 року, яка підписана позичальником (відповідачем), містить назву програми кредитування Овердрафт «Елітний» (преміальна картка), строк дії ліміту овердрафту 12 місяців з 01 лютого 2018 року по 30 січня 2019 року, сума ліміту овердрафту 100 000, 00 грн, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 36 %, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) 0,000001 % /а. с. 11/. Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованість за по кредиту у розмірі 119 482, 55 грн. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі пропорційно до задоволеної частини позову - 2 102, 00 грн.

Outcome: approved