Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Керівник Бучацької окружної прокуратури М.Носовський у позовній заяві та прокурор Заліщицького відділу прокуратури Д.Голоден в судовому засіданні просять стягнути з відповідача [PERSON] шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 17714 гривень. Також просять стягнути з відповідача в користь Тернопільської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 2270 гривень. При цьому прокурори покликаються на те, що 03.09.2020 року о 03 годині 32 хвилини [PERSON] на ріці загальнодержавного значення Серет, поблизу Касперівської ГЕС, в с.Касперівці тодішнього Заліщицького району Тернопільської області, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову сітками ставними, чим грубо порушив п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст.ст.52-1, 63 ЗУ Про тваринний світ, відповідальність за що передбачена ст.85 ч.4 КУпАП. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] , нанесено шкоду державі в розмірі 17714 гривень. Прокурори зазначають, що дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення №000137 від 03.09.2020 року стосовно відповідача, поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , актами вилучення знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, розписками про прийняття на зберігання вилученого майна, приймальним актом №85, актом вилучення об`єктів лову (добування), актом зважування риби, розрахунком матеріальної шкоди, актом випущення водних біоресурсів у водне середовище. Також, на переконання прокурорів, факт незаконного лову риби відповідачем та завдання цими діями державі збитків підтверджується постановою суду у справі №597/1590/20 відносно [PERSON] , якою провадження у справі за ст.85 ч.4 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. В обгрунтування розміру збитків, які просять стягнути з [PERSON] в дохід держави, прокурори покликаються на те, що відповідачем виловлено наступні види риби, відповідної вартості: карась сріблястий 96 екз., 17 грн. за екз., на загальну суму 1632 грн.; лящ 18 екз., 170 грн. за екз., на загальну суму 3060 грн.; краснопірка 2 екз., 68 грн за екз., на загальну суму 136 грн.; сом 2 екз., 425 грн за екз., на загальну суму 850 грн.; сазан (короп) 1 екз., 306 грн за екз., на загальну суму 306 грн.; судак 23 екз., 510 грн за екз., на загальну суму 11730 грн., відтак оскільки відповідач займався промисловим виловом риби, не маючи для цього відповідного дозволу, чим порушив встановлені норми та правила, спричинивши збитки рибному господарству України, він повинен відшкодувати завдані державі збитки у вищевказаному розмірі. Представник позивача Управління Державного агенства рибного господарства у Тернопільській області Назарук Т.А. в судовому засіданні підтримала позов та просить його задовольнити в повному обсязі позовних вимог, з мотивів заявлених прокурорами. Ухвалою суду 09.07.2021 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідач [PERSON] відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, однак у судовому засіданні позову не визнав, просить відмовити у його задоволенні повністю, оскільки стверджує, що 03.09.2020 року риби на ріці Серет, поблизу Касперівської ГЕС, в с.Касперівці не ловив. Він дійсно йшов човном водосховищем і підгодовував з відра рибу, щоб в майбутньому ловити її вудкою. Третя особа Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області у судове засідання свого представника не направила, однак 27.07.2021 року подала в суд письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Також даним клопотанням третя особа підтримує позов та просить його задовольнити в повному обсязі позовних вимог. Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та приходить до наступних висновків: Згідно статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ст.63 Закону України Про тваринний світ порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Заліщицький районний суд Тернопільської області 22.12.2020 року розглянув справу про адміністративне правопорушення №597/1590/20 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.85 ч.4 КУпАП, за те, що останній 03.09.2020 року о 03 годині 32 хвилини на ріці занальнодержавного значення Серет, поблизу Касперівської ГЕС, в с.Касперівці тодішнього Заліщицького району Тернопільської області, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову сітками ставними, чим грубо порушив п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст.ст.52-1, 63 ЗУ Про тваринний світ. Провадження у вказаній справі постановою суду від 22.12.2020 року закрито на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 ч.2 КУпАП. Із протоколу про адміністративне правопорушення №000137 від 03.09.2020 року відносно [PERSON] за ст.85 ч.4 КУпАП вбачається, що внаслідок незаконного вилову риби було заподіяно збитків державі на суму 17714 гривень. З аналізу положень ст.256 КУпАП випливає, що протокол про\~адміністративне правопорушення\~ є\~одним із\~джерел доказів\~та підставою\~подальшого провадження\~у справі, однак він не замінює постанови по справі та не служить доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Факт заподіяння незаконним виловом риби збитків державі підтверджується розрахунком матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення №000137, складеним Управлінням державного агенства рибного господарства у Тернопільській області. Згідно ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ст.1166 ч.2 ЦК України). Відповідач [PERSON] невизнаючи пред`явлених до нього позовних вимог стверджує, що 03.09.2020 року риби на ріці Серет, поблизу Касперівської ГЕС, в с.Касперівці не ловив. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що був спійманий працівниками рибоохорони в той час, як йшов човном водосховищем і підгодовував з відра рибу, з метою її подальшого вилову за допомогою вудки. Чиї сітки вилучили з води працівники рибоохорони, йому невідомо. Однак вказані сітки вони хотіли закинути йому в човен, та сфотографувати його з ними, однак їм цього зробити невдалося. [PERSON] стверджує, що жодного відношення до сіток та спійманої в них риби немає. Доводи відповідача повністю підтверджуються показами допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , тому в суду відсутні будь-які підстави сумніватися в їх правдивості. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який працює охоронцем Касперівської ГЕС, пояснив, що бачив як [PERSON] 03.09.2020 року, вночі, пішов на човні водосховищем. Останній був у човні один, мав з собою відро з кормом для риби. Потім побачив ще один човен у якому було 3 чоловік, як йому пізніше стало відомо то була рибоохорона. Посилання прокурорів на письмові пояснення свідків, як на такі, що підтверджують незаконний вилов риби саме відповідем [PERSON] , суд до уваги не приймає, з огляду на те, що вказані свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. 13.08.2021 року в суд поступило письмове клопотання начальника Управління Державного агенства рибного господарства у Тернопільській області В.Максиміва про розгляд даної справи за участі державного інспектора ВОВБ Рибоохоронний патруль Павелка О.Г. та свідків в режимі відеоконференції із одним із судів, які розташовані на території міста Тернополя. 16.08.2021 року судом вищевказане клопотання задоволено, судове засідання 26.08.2021 року по даній справі вирішено провести в режимі відеоконференції з державним інспектором ВОВБ Рибоохоронний патруль Павелком Олександром Геннадійовичем та іншими свідками, про що дано доручення Тернопільському апеляційному суду. У судове засідання 26.08.2021 року вказані свідки не з`явилися. 30.09.2021 року в суд вдруге поступило письмове клопотання начальника Управління Державного агенства рибного господарства у Тернопільській області В.Максиміва про розгляд даної справи за участі державного інспектора ВОВБ Рибоохоронний патруль Павелка О.Г. та свідків в режимі відеоконференції із Тернопільським апеляційним судом. 01.10.2021 року судом вищевказане клопотання задоволено, судове засідання 07.10.2021 року по даній справі вирішено провести в режимі відеоконференції з державним інспектором ВОВБ Рибоохоронний патруль Павелком Олександром Геннадійовичем та іншими свідками, про що дано доручення Тернопільському апеляційному суду. У судове засідання 01.10.2021 року вказані свідки не з`явилися. Тому, суд вважає, що вжив всіх можливих заходів, про які заявляли клопотання сторони, для допиту в судовому засіданні свідків сторони позивача, однак з незалежних від нього обставин допитати даних свідків не вдалося. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Крім вищенаведених доказів, які в розумінні ст.80 ЦПК України, не є достатніми доказами, оскільки навіть у своїй сукупності не дають змоги дійти беззаперечного висновку про наявність тих обставин справи, про які заявляють прокурор у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні, інших доказів, які б обгрунтовували позовні вимоги та підтверджували факт заподіяння шкоди державі саме відповідачем, прокурор та представник позивача суду не представили. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог. У відповідності\~до ст.129\~ч.3\~п.4\~Конституції України\~основними засадами\~судочинства є\~змагальність сторін\~та свобода\~в наданні\~ними суду\~своїх доказів\~і у\~доведеності перед\~судом їх\~переконливості.\~ Відповідно до ст.ст.76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А, тому, суд вважає, що прокурором та представником позивача належними та допустимими доказами не доведено, що відповідачем [PERSON] заподіяно незаконним виловом риби збитки державі в розмірі 17714 гривень, які вони просять суд стягнути з останнього в дохід держави. Можливості підтвердити свої позовні вимоги показами свідків, які як зазначає представник позивача були безпосередніми учасниками пригоди 03.09.2020 року, сторона позивача, навіть за сприяння суду, не реалізувала. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). А, тому, суд вважає, що з урахуванням вищенаведених обставин в задоволенні позову керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області М.Носовського в інтересах держави в особі Управління Державного агенства рибного господарства у Тернопільській області до [PERSON] , третя особа Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища слід відмовити повністю за його недоведеністю. Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: dismissed