Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

І. Зміст заявлених вимог та заперечень сторін. У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить суд встановити факт, що атестат про повну загальну середню освіту [NUMBER] на ім`я [PERSON] , в дійсності належить [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] . Заявник свої вимоги аргументує тим, що під час видачі їй атестата про повну загальну середню освіту серії [NUMBER] де помилково вказано її ім`я « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». На даний час вона працює в ГУ ДСНС в Чернігівській області, де виявили розбіжність у написанні її імені зазначеному в атестаті з іншими документами. На даний час виправити вищевказану помилку неможливо. Тому заявниця звернулась до суду з відповідною заявою. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 вересня 2021 року справу призначено до розгляду на 09 год.30 хв. 23 жовтня 2021 року. ІІІ. Позиції сторін викладені судовому засіданні, під час вступної промови. В судове засідання заявник не з`явилась, але попередньо надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Головне управління ДСНС України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) Відповідно до атестата про повну загальну середню освіту серія [NUMBER] від 22 червня 2002 року та додатку до нього, [PERSON] закінчила у 2002 році середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №6 м.Прилуки, Чернігівської області(а.с.3) 27 серпня 2011 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище змінено на [PERSON] ) (а.с.6) 29 травня 2015 року на ім`я [PERSON] видано диплом бакалавра серія [NUMBER] про закінчення у 2015 році Національного університета цивільного захисту України за спеціальністю «пожежна безпека», здобула кваліфікацію фахівця з протипожежної безпеки(а.с.7) 17.09.2004 на ім`я [PERSON] видано трудову книжку серія [NUMBER] (а.с.9) V. Норми права, які підлягають застосуванню . За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оцінюючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими. Судом встановлено невідповідність зазначення ім`я заявниці в атестаті про повну загальну середню освіту серія [NUMBER] від 22 червня 2002 року та додатку до нього з зазначенням її імені в свідоцтві про народження та інших документах. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, та заявник позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку, встановити вищевказаний юридичний факт. Проаналізувавши вищевказані докази у справі в їх сукупності та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що заявником доведено, що атестаті про повну загальну середню освіту серія [NUMBER] виданий 22 червня 2002 року про закінчення у 2002 році середню загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №6 м.Прилуки, Чернігівської області, на ім`я « [PERSON] », дійсно належить « [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. VІІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved