Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON], про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23 грудня 2010 року о 19 годині 15 хвилин в м. Дніпропетровську мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hummer» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «MAZDA» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], шо на праві приватної власності належить [PERSON]. Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2011 року винним у настанні ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого на момент настання ДТП не була застрахована. Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована в ПАТ «УСК «Княжа Вієна Іншурас Груп» полісом ВЕ 6586018. 09 лютого 2011 року потерпіла особа подала до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП. Відповідно до висновку №0124/11/11 експерта [PERSON] від 02 лютого 2011 року, вартість матеріального збитку, що зазнав власник транспортного засобу «MAZDA» д.н.з. [NUMBER] складає 64 568,85 гривень. За проведення дослідження щодо визначення матеріального збитку власника автомобіля «MAZDA» д.н.з. [NUMBER] та проведення робіт щодо збору документів для врегулювання випадку МТСБУ сплатила аварійному комісару фізичній особі-підприємцю [PERSON] 1 294,29 гривень, відповідно до доручень МТСБУ №13248 від 05 січня 2011 року, №13248 від 03 березня 2011 року та договору від 01 липня 2009 року за №53-АК/04. 05 квітня 2011 року платіжним дорученням №883 МТСБУ перерахувала потерпілій особі, з вирахуванням відповідних податків 46 075,48 гривень як відшкодування внаслідок ДТП. Загальний розмір збитків, що зазнав позивач внаслідок ДТП становить: 46 075,48 гривень виплаченого відшкодування внаслідок ДТП; 1 294,29 гривень витрат на проведення оцінки та збір необхідних документів по справі. 05 вересня 2011 року відповідачу були направлені претензії щодо добровільного відшкодування збитків, проте відповіді позивачем так і не були отриманні. Таким чином відповідач - особа, що спричинила завдання збитків та не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, зобов'язана відшкодувати в порядку регресу шкоду завдану власнику автомобіля «MAZDA» д.н.з. [NUMBER]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 23 грудня 2010 року о 19 годині 15 хвилин в м. Дніпропетровську мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hummer» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «MAZDA» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що на праві приватної власності належить [PERSON]. Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2011 року (а.с. 5) винним у настанні ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого на момент настання ДТП не була застрахована. Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована в ПАТ «УСК «Княжа Вієна Іншурас Груп» полісом ВЕ 6586018 (а.с. 42-43). 09 лютого 2011 року потерпіла особа подала до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП (а.с. 33). Відповідно до висновку №0124/11/11 експерта [PERSON] від 02 лютого 2011 року (а.с. 7-26), вартість матеріального збитку, що зазнав власник транспортного засобу «MAZDA» д.н.з. [NUMBER] складає 64 568,85 гривень. За проведення дослідження щодо визначення матеріального збитку власника автомобіля «MAZDA» д.н.з. [NUMBER] та проведення робіт щодо збору документів для врегулювання випадку МТСБУ сплатила аварійному комісару фізичній особі-підприємцю [PERSON] 1 294,29 гривень, відповідно до доручень МТСБУ №13248 від 05 січня 2011 року, №13248 від 03 березня 2011 року та договору від 01 липня 2009 року за №53-АК/04 (а.с. 44, 45). 05 квітня 2011 року платіжним дорученням №883 МТСБУ перерахувала потерпілій особі, з вирахуванням відповідних податків 46 075,48 гривень як відшкодування внаслідок ДТП (а.с. 41). Загальний розмір збитків, що зазнав позивач внаслідок ДТП становить: 46 075,48 гривень виплаченого відшкодування внаслідок ДТП; 1 294,29 гривень витрат на проведення оцінки та збір необхідних документів по справі. 05 вересня 2011 року відповідачу були направлені претензії щодо добровільного відшкодування збитків, проте відповіді позивачем так і не були отриманні. Таким чином відповідач - особа, що спричинила завдання збитків та не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, зобов'язана відшкодувати в порядку регресу шкоду завдану власнику автомобіля «MAZDA» д.н.з. [NUMBER]. Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо урегульовані наступним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до норми ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, в тому числі, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 39.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 41.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяний транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 38.2.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортної о засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, приймаючи до уваги викладені норми законодавства та вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача, суд виходить з наступного. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт настання страхового випадку, виплати позивачем, як страховиком, за даним випадком страхового відшкодування в якості компенсації страхувальнику понесених матеріальних збитків, в зв'язку з чим до позивача в порядку регресу перейшло право вимоги до винної особи (відповідача) відшкодувати сплачений розмір страхової виплати. При цьому, цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами не застрахована. Розмір збитків, що зазнав позивач внаслідок ДТП становить: 46 075,48 гривень виплаченого відшкодування внаслідок ДТП; 1 294,29 гривень витрат на проведення оцінки та збір необхідних документів по справі, а обов'язок щодо сплати таких збитків законодавством покладено на відповідача на підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України. Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Визначаючись в питанні розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 473,70 гривень, що підтверджується квитанцією. На підставі ст. 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-64, 88, 158, 159, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved