Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 04.03.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки будинку в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності на будинок та розподіл земельної ділянки, мотивуючи тим, що позивачка є власником 17/26 частин житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , що належить їй на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Єфімовою Т.І. 27.07.2004 року, реєстровий номер 3746. Належна позивачці частина житлового будинку знаходиться у спільній частковій власності, реально не розділена і не виділена, що позбавляє її можливості розпоряджатися належним їй майном на свій розсуд. Оскільки між співвласниками житлового будинку не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі будівлями, позивачка просить здійснити поділ будинку та виділу його в натурі в окремий об`єкт нерухомості з метою припинення права спільної часткової власності відповідно до висновку експертизи від 02.03.2020 року. Заяви, клопотання 13.04.2020 року та 15.04.2020 року від представника [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 49, 54). 15.04.2020 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с. 50). Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяв від 13.04.2020 року та 15.04.2020 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 49, 54). В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 15.04.2020 року проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 50). Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно договору дарування частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Єфимовою Т.І. 27.07.2004 року, реєстр № 3746, [PERSON] є власницею 17/26 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а. с. 8). Відповідно до довідки № 134 від 03.02.2020 року, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] належить 9/26 частки житлового приміщення з надвірними спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міським житлово-експлуатаційним об`єднанням 02.07.1991 року, зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 3-143 02.07.1991 року; [PERSON] належить 17/26 частки житлового приміщення з надвірними спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування частки житлового будинку, реєстр № 3746, посвідченого Ізмаїльським приватним нотаріусом Єфимовою Т.І. 27.07.2004 року, зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 48-22 16.08.2004 року (а. с. 9). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.12.2019 року земельна ділянка з кадастровим номером 5110600000:01:027:0224 площею 0,0966 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до висновку експерта ПП «Одеського науково-дослідницького центру експертних досліджень ім. Скибінського С.С.», складеного 02.03.2020 року № 014/2020, можливо з технічної точки зору виділити в окремий об`єкт нерухомості 17/26 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] , до складу яких входять: частина житлового будинку літ. «А» в складі наступних приміщень та господарських будівель: № 3 - житлова, площею 6,8 кв. м.; № 4 - житлова, площею 8,8 кв. м.; № 7 - житлова, площею 15,2 кв. м.; № 8 - житлова, площею 16,4 кв. м.; № 9 - коридор, площею 9,2 кв. м.; № 10 - санвузол, площею 5,3 кв. м.; № 11 - кухня, площею 6,3 кв. м.; № 12 - веранда, площею 11,7 кв. м., загальною площею - 79,7 кв. м., у т. ч. житловою - 47,2 кв. м.; гараж літ. «Б»; літня кухня літ. «З»; вбиральня літ. «Ж»; та можливо провести розподіл земельної ділянки, кадастровий номер 511060000:01:027:0224, розташованої по [ADDRESS] , з врахуванням фактично складеного порядку користування для [PERSON] , загальною площею 0,0552 га, з виходом (виїздом) на [ADDRESS] , через існуючу металеву хвіртку, із встановленням земельного сервітуту по відношенню до земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] площею 0,0020 га (або 20,2 кв. м.), вздовж стін сараю літ. «Д», який знаходиться в користуванні [PERSON] , та частини зовнішній стіни частини житлового будинку літ. «А», що належить співвласнику 17/26 частин - [PERSON] , для обслуговування зовнішніх стін частини житлового будинку літ. «А», та по відношенню до земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] площею 0,0006 га. (або 6,4 кв. м.), вздовж зовнішньої стіни сараю літ. «Е», що належить іншому співвласнику (співвласникам) домоволодіння, для обслуговування зовнішньої стіни сараю літ. «Е» (а. с. 15-24). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved