Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 06.10.2012 зареєстровано її шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням Дубенського міськрайнного суду Рівненської області від 19.06.2020. Від шлюбу мають двох дітей, які проживають з нею. Відповідач належним чином не виконує обов`язки по утриманню дітей, хоч має таку можливість. У нього немає на утриманні інших дітей, дружини чи непрацездатних батьків, тому може забезпечити дітей на достатньому рівні і сплачувати більшу суму, ніж передбачений законом мінімум. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, а також судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позивач, згідно поданої заяви, просить розглядати справу в її відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.24). Відповідач повідомлявся судом про час і місце розгляду справи, проте двічі до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, тому суд не визнає їх поважними (а.с. 19, 26-27, 32, 36). Заяв, клопотань чи відзиву не надходило. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд, згідно ч.4 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони з 06.10.2012 перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Дубенського міськрайнного суду Рівненської області від 19.06.2020 (справа №559/368/20), рішення набрало законної сили 07.08.2020 (а.с. 7-8). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що відповідно підтверджують свідоцтва про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] (а.с. 10, 9). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на' одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч.1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує твердження позивача, що відповідач може забезпечити дітей на рівні вище мінімального, отже він працездатний здоровий чоловік, який інших утриманців немає, а також, що відповідач, отримавши позов, не заперечував проти позовних вимог. Таким чином, суд робить висновок, що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але батько зобов`язаний допомагати утримувати дітей і забезпечувати їм належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, починаючи їх стягнення з дня пред`явлення позову. За таких обставин,

Outcome: approved