Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення першкод в користуванні житлом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] і на даний час у вказаній квартирі проживає її дочка - [PERSON] , яка також є співвласником даної квартири. У зв`язку з похилим віком вона вирішила зробити розпорядження щодо належної частки майна - квартири [ADDRESS] , однак від нотаріуса їй стало відомо, що необхідно надати свідоцтво на право власності та технічний паспорт на квартиру. Всі необхідні документи, наскільки їй відомо, знаходяться у [PERSON] . На прохання надати необхідні документи [PERSON] їй відмовила, а тому для повторного виготовлення документів вона звернулась до Надвірнянського БТІ та уклала договір про виконання робіт. Коли у визначений час вона прийшла разом з інженером БТІ для огляду квартири та проведення її обмірів, то [PERSON] її не впустила і фактично вигнала з квартири. На даний час вона проживає в с. Пнів Надвірнянського району. [PERSON] створює перешкоди у користуванні квартирою, постійно влаштовує сварки, що ускладнює відвідування квартири, крім того остання поміняла замки, у зв`язку з чим потрапити до квартири вона не може. Короткий зміст відзиву на позов: 23.10.2019 р. на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що позовні вимоги [PERSON] не визнає . Стверджує , що вона з 2003 року постійно проживає разом із своєю сім`єю в квартирі [ADDRESS] . Вквартирі зробила ремонтні роботи, постійно бере участь у витратах на утримання та збереження даної квартири. Позивач [PERSON] , її мама з того часу разом із своєю сім`єю постійно проживає у [ADDRESS] , а успірній квартирі ніколи не проживала. Жодних перешкод [PERSON] у користуванні житлом вона не вчиняла і не вчиняє, вона може в будь який час приходити у квартиру, тільки вважає , що оскільки вона проживає у квартирі разом із своєю сім`єю і тут знаходяться їхні особисті речі та кошти, тому необхідно її заздалегідь повідомити про день і час коли саме позивач разом із інженером БТІ мають намір прийти робити обміри квартири. Такого повідомлення у неї не було. Крім того, у 2018 році [PERSON] уже зверталася із аналогічним позовом до Надвірнянського районного суду, а 10.07.2019р. за її заявою Надвірнянський районний суд залишив позовну заяву без розгляду. На підтвердження вказаних у позові обставин [PERSON] не надала до позовної заяви ні листа, акту чи повідомлення із БТІ про те, що інженер БТІ не зміг здійснити обміри квартири через те, що вона не допустила працівників БТІ до квартири. Навпаки із документів долучених до позовної заяви вбачається, що працівниками БТІ проводилося обстеження квартири і «у зв 'язку із виявленням в ході обстеження факту зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна за адресою [ADDRESS] між сторонами була укладена Додаткова угода №1 доДоговору№ IND18-00528 про виконання робіт від 20.09.2019р. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні представник позивача адвокат Клюба П.Р.позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні житлом - квартирою [ADDRESS] . Зобов`язати [PERSON] надати дублікат ключів [PERSON] від вхідних дверей квартири [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] судові витрати. Представник відповідача адвокат Куций О.С. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, вважає що вони є безпідставними, недоведеними і не підлягають до задоволення, тому, просить у задоволенні позову [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом - відмовити. Також представник відповідача зробив заяву до закінчення судових дебатів, що ним буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі понесених відповідачем. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.08.2019 р. по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.10.2019 р. по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Перерісль Надвірнянського району, Івано-Франківської області та зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується копією з паспорта (а.с. 5-6). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Між [PERSON] та ОКП «Івано-Франківським ОБТІ» 20.09.2018 р. було укладено договір про виконання робіт, а 20.09.2019 року було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № IND18-00528 про виконання робіт ( а. с.10-11) Згідно довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 23.12.2019 р. № 744 виданої [PERSON] , трьохкімнатна квартира [ADDRESS] має технічні характеристики, а саме загальна площа 71,4 м.кв., житлова площа 42,5 м.кв. Крім того, згідно архівних даних 16.01.2003 р. за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано право власності по ј частині квартири [ADDRESS] (а.с. 55) . Відповідно до копії довідки Надвірнянського ВЖРЕП від 24.12.2002 р. № 8044 про склад сім`ї найманої ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення у квартирі за адресою [ADDRESS] мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ізольована квартира складається з 3 кімнат жилою площею 42,5 кв.м., кухні площею 8,4 кв.м., ванної площею 2,6 кв. м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 13,1 кв. м., збудованого приміщення площею 1,9;1,9 кв.м. Загальна площа 71,4 кв. м. (а.с. 56) . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2003 р. Івано-Франківського ОБТІ, квартира за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної) власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням( наказом) від 15.01.2003 р. № 4368 ( а. с. 57) 16.09.2019 р. [PERSON] було направлено [PERSON] письмову заяву про повідомлення дати та години технічного обстеження квартири, згідно якої [PERSON] просила заздалегідь повідомити її про те, коли саме [PERSON] із працівниками Івано-Франківського оБТІ має намір здійснити технічне обстеження квартири [ADDRESS] - щоб у неї була можливість забезпечити їм доступ до квартири (а. с. 32) Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Так, частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що як позивач так і відповідач є власниками по ј частки квартири, яка знаходиться по [ADDRESS] . Також встановлено, що з 2003року в даній квартирі проживає сім`я відповідача, а позивач проживає за адресою [ADDRESS] . Даний факт сторонами не оспорюється. Звертаючись до суду позивач на обгрунтування позовних вимог про перешкоди у доступі до квартири з метою її обстеження надала договір про виконання робіт, та додаткову угоду № 1 до Договору № IND18-00528 про виконання робіт. Разом з тим зі змісту договору про виконання робіт долучених до позовної заяви вбачається, що працівниками БТІ проводилося обстеження квартири і «у зв 'язку із виявленням в ході обстеження факту зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна за адресою [ADDRESS] між сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору№ IND18-00528 про виконання робіт від 20.09.2019р. Разом з тим відповідачем надано на підтвердження своїх заперечень лист повідомлення на ім`я позивача про добровільне виконання вимог позивача при узгодженні дати обстеженні в зв`язку з тим, що у спірній квартирі проживає сім`я відповідача. Відповідно до 2 п. 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленомустаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та,що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача». Проте, позивачем в судовому засіданні не доведено будь-якими належними доказами підстави позову. Навпаки, представником відповідача в судовому засіданні належним чином доведено, що позивачу направлялась лист повідомлення про узгодження дати та години технічного обстеження квартири. Висновки суду: Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки належних та допустимих доказів про те, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] суду не надано. Таким чином оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що в позові [PERSON] слід відмовити за недоведеністю. На підставі ст.ст. 319,321,391, ЦК України,

Outcome: dismissed