Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Короткий зміст та фактичні обставини. [PERSON] , 5 липня 2019 року звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом, та просила стягнути з [PERSON] неустойку за несвоєчасну сплату аліментів та додаткові витрати на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] ,в сумі 301 825.26 грн. В судовому засіданні в обгрунування позовних вимог зазначила ,що з 05 вересня 2013 року , вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 18 березня 2016 року, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було розірвано, та з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1032.00 грн. , щомісячно, починаючи з 22 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Після набрання рішення законної сили виконавчий лист було передано на примусове виконання. Враховуючи не сплату відповідачем в період з 22 грудня 2015 року по 24 червеня 2019 року аліментів на утримання дитини виникла заборгованість у розміру 33 864.54 грн. Виходячи з приписів діючого законодавства вважає, що відповідач окрім заборгованості по аліментам має сплатити неустойку за прострочення їх виплат , згідно її розрахунку вона становить 277 375220 грн. Також вважає ,що відповідач має сплатити додаткові витрати які вона понесла за консультації з фахівцями логопедом та психологом в сумі 13 340 грн. Окрім того ,вона сплачувала образотворчі курси сина, всього на суму 11090.00 грн. загальна сума становить 24 450.00 грн. Отже ,виходячи з того ,що відповідач ухиляється він сплати аліментів , просить суд стягнути неустойку в сумі 277 375220 грн., грошові кошти на додаткові витрати на дитину в сумі 24 450.00 грн. вирішити питання щодо судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Позивач в подальшому в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги прохала задовольнити в повному обсязі. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Відзив на позов встановлений термін не надав, в судовому засідання пояснив, що дійсно не сплачував аліменти . На теперішній час за заявою позивача у нього арештований автомобіль , якій і був засобом заробітку, його на теперішній час продано за 22 000 .00 грн. які передані позивачу, тобто він погасив частково суму заборгованість , в подальшому буде сплачувати призначені аліменти по міри заробітку. Також прохав суд врахувати ,що він одружений і у нього [INFO] народилась друга дитина, та те що він офіційно ніде не працює і має тимчасові заробітки. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Мотивувальна частина та застосовані правові норми. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 05 грудня 2013 року) вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками дитини вказано відповідно: [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року, шлюб між сторонами було розірвано та з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1032.00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду (22 року 2015 року) і до досягнення дитиною повноліття. Довідка №234 виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Харківської області від 23 травня 2017 року, засвідчує, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з сином - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою також зареєстровані: відповідач [PERSON] , [INFO] ; мати відповідача - [PERSON] , [INFO] та її співмешканець - [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки №7317 державного виконавця Пікули В.Ю. від 02 липня 2019 року наданого розрахунку, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, а саме: борг по аліментам перед позивачем на 24 червня 2019 року становить - 33 864.54 грн. З наданного позивачем розрахунку вбачаться ,що станом на час звернення до суду виходячи з нарахованої заборгованості, пеня складає 277375.26 грн. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Верховний Суд у складі Великої Палати у Постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц зазначив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З довідки - розрахунку заборгованості по аліментам № 51578371/ДВ-1 від 26 вересня 2019 року , розмір заборгованості відповідача станом на 26 вересня 2019 року, становить 14253.54 грн. Платіжним дорученням №1484 від 25 вересня 2019 року , гроші отримані від реалізації арештованого рухомого майна , що належало [PERSON] в сумі 22707.00 грн. перераховані позивачу у справ. Згідно свідоцтва серія [NUMBER] виданого ВДРАЦС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Відповідно до консультативного висновку № 139 від 16 вересня 2019 року [PERSON] перебуває на 39 тижні вагітності,пологах. З квитанцій АТ КБ ПриватБанку від 29 серпня 2019 року та 26 вересня 2019 року вбачається ,що відповідачем перераховано позивачу 2200.00 грн. в рахунок сплати аліментів. Таким чином заборгованості на час внесення рішення суду становить 12053.54 гривні. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем проведено розрахунок відповідно до формули, яка була визначена Великою Палатою Верховного Суду на загальну суму 277375.26 грн. При цьому згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу Укрїани, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, тобто не більше 12053.54 гривень. Відповідно до частини першої статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17). Як, вбачається з наданих копій довідок: щодо отримання консультації психолога , проходження курсу по розвітку речі та психокорекції ; проходження курсу миловаріння , гончарного майстерства , мистецтва, пісочної анімації , вартість вказаних послуг загалом становить 24 450.00 грн. Доказів того , що позивачем була витрачена відповідна сума суду не надано. Стаття 81 Цивільно процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінивши надані докази у їх сукупності ,надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 141 Цивільно - процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: partial