Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» звернувся в суд із заявою про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], яка перебуває на обліку в ВОПНЛ ім.. Акад. О.І. Ющенка з 2002 року, без її згоди. Заява мотивована тим, що спадковість психічними захворюваннями не обтяжена. Росла та розвивалась в складних матеріально-побутових умовах. Закінчила 9 класів ЗОШ, 2 курси педучилища (навчання залишила). Незаміжня, має трьох дітей. Проживає з матір'ю та братом. Хворіє з 2002 року, коли виявила параноїдну симптоматику. Вперше лікувалася в 8 відділенні ВОПНЛ з 15.04.2003 року по 06.06.2003 року з діагнозом: «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії» В процесі лікування стала спокійніша, але була виписана матір'ю всупереч порадам лікарів продовжити лікування. Невдовзі її стан знову погіршився, повторно була госпіталізована в 10 відділення, де перебувала з 17.06.2003 року по 09.07.2003 року, встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма». В подальшому [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в періоди: з 30.09.2004 року по 04.10.2004 року, з 14.09.2005 року по 07.10.2005 року, з 04.03.2010 року по 11.03.2010 року, з 30.03.2010 року по 22.04.2010 року. Виписувалась всупереч порадам продовжити лікування в умовах психіатричного відділення. Повторні госпіталізації в ВОПНЛ відбувалися в періоди: з 03.01.2012 року по 16.02.2012 року, з 18.06.2012 року по 11.09.2012 року, визнана інвалідом 2 групи, з 15.05.2013 року по 13.06.2013 року, з 18.06.2012 року по 19.09.2013 року, з 02.01.2014 року по 03.03.2014 року, з 06.01.2015 року по 02.02.2015 року. Вдома підтримуюче лікування не отримувала, нічим не займалася, не доглядала дітей, відчувала слухові галюцинації імперативного змісту, стала агресивною, побила матір. Під час знаходження в стаціонарі 19.01.2015 року представлена на ЛКК з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». Рекомендовано амбулаторне примусове лікування під наглядом дільничного психіатра. 02.02.2015 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів міського диспансерного психіатричного відділення, згідно висновку якої (протокол №15) встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», за психічним станом рекомендовано призначити амбулаторну примусову психіатричну допомогу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2015 року (справа №127/2326/15-ц) [PERSON] призначено амбулаторну примусову психіатричну допомогу. Стан [PERSON] не покращився і її було госпіталізовано в 2-ге відділення ВОПНЛ, де вона знаходилася з 19.02.2015 року по 24.03.2015 року. Під час знаходження в стаціонарі 20.03.2015 року представлена на ЛКК з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 25.03.2015 року (протокол №34) [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», за психічним станом рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу, рекомендовано прийом клопіксол-депо 1,0 в/м 1 раз на місяць, азалептол 25 мг на ніч. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2015 року (справа №127/6944/15-ц) [PERSON] продовжено амбулаторну примусову психіатричну допомогу. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 29.07.2015 року (протокол №82) [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», за психічним станом рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу, рекомендовано прийом клопіксол-депо 200 мг в/м 1 раз на місяць. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2015 року (справа №127/18049/15-ц) [PERSON] продовжено амбулаторну примусову психіатричну допомогу. Протягом 6-ти місяців [PERSON] перебувала під наглядом дільничного лікаря-психіатра, лікаря відвідувала несвоєчасно, відмовлялася від прийому медикаментів, втікала з дому, не дивилася за дітьми, заводила сумнівні знайомства, в результаті чого опинилася в м. Одесі, де була доставлена в лікарню швидкої допомоги з підозрою на ЧМТ. В подальшому повернулася додому та була госпіталізована в відділення, з якого втекла. Після виписки її стан значно не покращився: конфліктна, злобна, агресивна, йде з дому, повертається вранці брудна, не доглядає за дітьми, не критична до свого стану, не усвідомлює необхідність прийому підтримуючого лікування. Висновком комісії лікарів-психіатрів від 27.01.2016 року (протокол №11) [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», за психічним станом рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу, рекомендовано прийом клопіксол-депо 200 мг в/м 1 раз на місяць, азалептол 25 мг на ніч. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2016 року (справа № 127/6197/16-ц) призначено [PERSON] амбулаторну примусову психіатричну допомогу без її згоди. Протягом 6-ти місяців пацієнтка перебувала під наглядом дільничного лікаря-психіатра. Лікаря відвідувала у супровіді матері. Під час спостереження лікарем-психіатром стан хворої залишається без суттєвих змін: конфліктна, злобна, агресивна, йде з дому, повертається вранці брудна, не доглядає за дітьми, не критична до свого стану, не усвідомлює необхідності прийому підтримуючого лікування. Висновком комісії лікарів-психіатрів (протокол № 110 від 09.09.2016 року) [PERSON] встановлено діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, безперервного типу перебігу». За станом психічного здоров'я [PERSON] рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без її згоди. Рекомендовано: прийом клопіксол-депо 200 мг в/м 1 раз на місяць, азалептол 25 мг на ніч. З огляду на зазначене вище Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» звернувся до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник КЗ «ВОПНЛ ім. академіка О.І. Ющенка» [PERSON] заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просила заяву задовольнити. Вказала, що пацієнтка потребує постійного підтримуючого лікування. Прокурор Скороход Л.О. у судовому засіданні просила суд заяву про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON] без її згоди задовольнити, враховуючи зокрема обставини справи, а саме те, що [PERSON] потребує підтримуючого лікування, а також те, що остання раніше неодноразово лікувалась в КЗ «ВОПНЛ ім. О.І. Ющенко». [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішеннями Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2016 року та 18.02.2015 року, [PERSON] призначалась амбулаторна примусову психіатрична допомога (а.с. 4-6). Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 110 від 09.09.2016 року, [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS] перебуває на обліку в ВОПНЛ ім. академіка О.І. Ющенка з 2002 року. Оглянувши [PERSON] лікарі-психіатри дійшли висновку, що діагноз: «шизофренія, параноїчної форми, безперервного типу перебігу». За станом психічного здоров'я [PERSON] рекомендовано продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку без її згоди. Рекомендовано: прийом клопіксол-депо 200 мг. в/м 1 раз на місяць, азалептол 25 мг на ніч (а.с. 2). Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потребує психіатричної допомоги. Враховуючи наведене та

Outcome: approved