Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дітей (проводити стягнення на користь тієї фізичної чи юридичної особи, куди будуть влаштовані діти), у суд звернувся Орган опіки і піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області до [PERSON], третіх осіб Органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області і Районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матірю малолітніх дітей - [PERSON] і [PERSON] Батько малолітнього [PERSON] помер. Відомості про батька малолітньої [PERSON] записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач [PERSON] за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, належним чином не доглядає за дітьми, не створила умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей. 17 січня 2018 року Органом опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області змінені позовні вимоги: про відібрання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у матері - [PERSON], без позбавлення батьківських прав; про стягнення аліментів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] частково погодився із позовом. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не зявилася. Представники третіх осіб [PERSON] і [PERSON] вважають, що позов підлягає задоволенню. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON], [INFO], жителька смт. Козелець Чернігівської області, є матірю [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Малолітні діти із 06 грудня 2017 року й до цього часу виховуються у Прилуцькому обласному будинку дитини «Надія» та знаходяться на повному державному утриманні. За час перебування малолітніх дітей у вказаному закладі [PERSON] двічі їх відвідувала, приносила солодощі та фрукти. [PERSON], який є батьком малолітнього [PERSON], помер 04 липня 2015 року. Відомості про батька малолітньої [PERSON] записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно. За постановою від 13 квітня 2017 року Козелецького районного суду Чернігівської області [PERSON] визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та до неї застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши позиції представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], представників третіх осіб [PERSON] і [PERSON], вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області до [PERSON], третіх осіб Органу опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області і Районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Відповідач [PERSON] неналежно виконує та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків із виховання малолітніх дітей. Тому, суд вважає можливим відібрати у відповідача [PERSON] малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. При цьому, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з 15 листопада 2017 року, і на період відібрання малолітніх дітей. Крім того, із відповідача [PERSON] у дохід держави необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 640.00 гривень судового збору.

Outcome: partial