Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА У серпні 2020 року заявник звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою, в якій просить суд встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю заявника [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] виданий 29.11.1995 року Ширяївським РВУМВС України в Одеській області. Подану заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок розміром 4,90 га та 4,774 га, які розташовані на території Чогодарівської сільської ради, Ширяївського району Одеської області. За життя померла [PERSON] склала заповіт від 20.10.2016 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Підгірненської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 21, відповідно до якого вказані земельні ділянки заповідала внукам [PERSON] , та [PERSON] . В свою чергу, заявник відмовляється від прийняття спадщини на користь дітей, в зв`язку з чим звернувся до нотаріуса про відмову про прийняття спадщини, але листом нотаріуса від 12.08.2020 року № 280/01-16 заявнику було відмовлено у прийнятті заяви, в зв`язку з розбіжністю в написані прізвищ його та матері. Для захисту своїх законних прав та інтересі заявнику було рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою суду від 18.08.2020 року відкрито провадження по справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання. 23.09.2020 року заявник подав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 23.09.2020 року представник зацікавленої особи надав до канцелярії суду лист про розгляд без присутності представника, заперечень проти позову не має. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. ІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН Вказана заява обґрунтована тим, що внаслідок наявності розбіжностей в написанні прізвища заявника та його матері, він не може звернутися до нотаріуса, щодо вчинення нотаріальних дій відносно спадкового майна, яке відкрилось після смерті матері. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із відповідною заявою. ІІІ. ФАКТИЧНИ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. [INFO] померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.02.2020 року видане виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок розміром 4,90 га та 4,774 га, які розташовані на території Чогодарівської сільської ради, Ширяївського району Одеської області. За життя померла [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] склала заповіт від 20.10.2016 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Підгірненської сільської ради зареєстровано в реєстрі за № 21. Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане повторно 25.07.1996 року, актовий запис № 12 складений 31.12.1967 року за яким [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. В свідоцтві про народження заявника [PERSON] , серії [NUMBER] видане Бранкованівською сільською радою Ширяївського району Одеської області 28.01.1970 року, прізвище матері зазначено як [PERSON] , а батьком зазначено « [PERSON] ». Відповідно до довідки Підгірненської сільської ради № 148 від 28.07.2020 року [PERSON] на момент смерті проживала з сином [PERSON] , невісткою та онуком. З огляду на викладене, суд вважає, що різниця в написанні прізвища заявника та його матері виникла внаслідок помилки під час заповнення документу, а саме свідоцтва про народження заявника. ІІІ. ОЦІНКА СУДУ. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зміст статті 89\~ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За розглядом справи на виконання положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви та з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення заяви .

Outcome: approved