Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 19 липня 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Поділляторф» (далі відповідач) з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 61794 грн. 96 коп. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач 15.08.2013 р. був прийнятий на роботу в Державне підприємстве «Поділляторф» на посаду майстра виробничої дільниці «Лозоветорф», а 02.06.2014 р. згідно з наказом № 11 о/с від 02.06.2014 р., звільнений за власним бажанням. В день звільнення з роботи позивачу не було виплачено заробітну плату з 15.08.2013 р. по 02.06.2014 р. у сумі 12000 гривень. У зв`язку із цим він звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2017 року в справі № 686/17908/16-ц, яке набрало законної сили, суд вирішив позов задоволити частково, стягнути з Державного підприємства «Поділляторф» (код ЄДРПОУ 02968875) на користь [PERSON] заробітну плату в сумі 12000 гривень, та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні у сумі 72041, 84 грн. Позивач вказує, що на даний час, відповідач не виконав вищезазначене рішення суду та не сплатив йому навіть заборгованість по заробітній платі в сумі 12000 грн., а тому у відповідача виникло зобов`язання сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2017 р. по 17.07.2019 р., що становить 591 робочих днів, який попереднім рішенням суду не охоплений, Крім того, позивач зазначає, що відповідно до довідки його середньоденний заробіток складає 104,56 грн. Отже, його середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2017 р. по 17.07.2019 р. (591 робочих днів) становить 61794,96 грн. (104,56,09x591). Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 61794,96 грн., що відповідає ціні позову. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 23 липня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання на 16 серпня 2019 року. 4. В судове засідання позивач не з`явився, однак представив письмову заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. 5. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 6.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. Згідно із Наказу № 22 о/с від 15.08.2013 р. ПП «Поділляторф», вбачається, що 15.08.2013 р., [PERSON] прийнято на роботу на посади майстра виробничої дільниці «Лозоветорф». 7. Відповідно до Наказу № 11 о/с від 02.06.2014 р., за заявою [PERSON] стверджується, що останнього 02.06.2014 р. звільнено із займаної посади майстра виробничої дільниці «Лозоветорф». 8. Як вбачається із рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2017 року в справі № 686/17908/16-ц, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до ДП «Поділляторф» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задоволено частково. Стягнено із ДП «Поділляторф» (код ЄДРПОУ 02968875) на користь [PERSON] заробітну плату в сумі 12000 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні у сумі 72041, 84 грн. ІV. Оцінка Суду. 9. Відповідно до ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 10. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 11. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оплату праці» та статті 115 КЗпПУкраїни заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. 12. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум устроки, зазначені в статті по цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, орган організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. 13. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. 14. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що дійсно в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Поділляторф» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Усі наведені факти і обставини були повністю встановлені Хмельницьким міськрайоннимо судом Хмельницької області та викладені в постанові суду від 28 лютого 2017 року. Аналізуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовну заяву [PERSON] слід задоволити. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 15. Відповідно до статті 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 0.0.1411278030.1 від 17.07.2019 року позивачем було сплачено 768 грн. 40 коп., який і підлягає стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved