Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за надані за адресою: [ADDRESS] , послуги централізованого опалення за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року в сумі 11051,09 гривень. Ухвалою суду від 19.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк та станом на день розгляду справи судом відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Сторонами не подавались, а судом не вирішувались будь-які заяви чи клопотання. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідач [PERSON] з 15.09.2011 року та станом на 17.12.2019 року зареєстрований проживаючим за адресою: [ADDRESS] . З довідки та розрахунку заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що Концерном «Міські теплові мережі» надавались послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи долучено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 19.09.2011 року, укладений між Концерном «МТМ» та [PERSON] про надання послуг за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтями 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається. Стаття 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач в обґрунтування заявлених до відповідача вимог посилався на те, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 року, який діяв на період виникнення зобов`язань, визначено, що власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. [PERSON] з 2011 року зареєстрований проживаючим за іншою адресою ніж та, за якою надавались послуги з централізованого опалення та саме за цією адресою відповідач отримує кореспонденцію, яка йому надсилалась судом. Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач є власником квартири або користувачем послуг з централізованого опалення, що надаються за вказаною адресою. Суд не враховує в якості доказу того, що [PERSON] є споживачем послуг надану копію договору, адже такий договір укладався у 2011 році, натомість як позов заявлено про стягнення заборгованості, яка виникла з 2015 року. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг у розумінні чинного законодавства, тож підстав для задоволення позову суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed