Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

На підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.11.2014 року по справі за № 2-695-1383/14 відповідач [PERSON] сплачував аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на період до закінчення його навчання та не пізніше, ніж до 30.06.2016 року. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.12.2014 року по справі за № 2-695-1453/14 відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання меншого сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Так як відповідач припинив сплачувати аліменти на старшого сина, який закінчив навчання, позивачка звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання їх меншого неповнолітнього сина, оскільки той розмір, що сплачує батько дитини по виконавчому листу є недостатнім для забезпечення нормального життя та розвитку дитини. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників процесу, суд враховуючи згоду сторін, розглядає справу за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.12.2014 року по справі за № 2-695-1453/14 відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05.11.2014 року по справі за № 2-695-1383/14 відповідач [PERSON] сплачував аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на період до закінчення його навчання та не пізніше, ніж до 30.06.2016 року, тобто виплата аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] припинена в зв`язку із закінченням навчання. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що матеріальне становище позивача та відповідача змінилось, та відповідно до чинного сімейного законодавства розмір аліментів, що сплачує відповідач, має бути змінений. Враховуючи, що обоє батьків повинні утримувати своїх дітей, та беручи до уваги, що відповідач має задовільний стан здоров`я, має постійне місце роботи, є працездатним, позовні вимоги визнав у повному обсязі, а тому суд вважає справедливим розмір аліментів, що визначений сторонами та стягує із [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд також приходить до висновку про стягнення судових витрат з відповідача згідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved