Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до Дергачівського районного суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд визнати недійсним і скасувати державний акт серія [NUMBER] від 15.01.2010 року на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]) загальною площею 0,1500 га., що розташована за адресо.: [ADDRESS], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011069300068, виданий на ім'я [PERSON]. В обгрунтування позову керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області посилається на те, що рішенням L сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 02.10.2009 року, громадянину [PERSON]надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] Рішенням LІ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 06.11.2009 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у приватну власність вказаному громадянину земельну ділянку для будівництва, та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд площею 0,1500 га в [ADDRESS] У подальшому на підставі рішення LІ сесії V скликання Черкасько- Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 06.11.2009 року виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.01.2010 на ім'я [PERSON], зареєстровано в управлінні Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області за №011069300068. Однак, рішення Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 06.11.2009, на підставі якого виготовлений вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку, винесено з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням повноважень Черкасько-Лозівським сільським головою Дергачівського району Харківської області [PERSON], виходячи з наступного. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до листа відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області № 10-20-0.23.18-435/109-17 від 09.06.2017, спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення знаходиться за межами с.Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області. Згідно з висновком спеціаліста ПП «Перспектива Земля» вартість спірної земельної ділянки по [ADDRESS] складає - 144043 (сто сорок чотири тисячі сорок три) гривень. Відповідно до ст.ст. 17, 122 ЗК України (в редакції на момент вирішення спірних державних актів) повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, що належали районним державним адміністраціям, у зв'язку з чим, Черкасько-Лозівська сільська рада взагалі не була уповноважена на прийняття рішення щодо спірної земельної ділянки. Окрім цього, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципі народовладдя, законності, гласності, колегіальності. Згідно з вимогами ст. 59 вказаного Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Досудовим розслідуванням встановлено, що перелічені вище рішення від 02.10.2009 та 06.11.2009 складені та підписані особисто Черкасько-Лозівським сільським головою [PERSON] без попереднього винесення даного питання на розгляд депутатів Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, про що свідчать протокол та рішення 51 сесії 5 скликання від 06.11.2009, з яких вбачається, що вказані питаня на розгляд ради не виносилися, не розглядалися та відповідні рішення не приймалися. Таким чином, вказаним органом місцевого самоврядування відповідне рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, не приймалося. Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у господарських спорах, що виникають із земельних відносин» (зі змінами та доповненнями) державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Вказана правова позиція доведена пунктом 2 листа заступника Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих земельного права» від 27.09.2012 №10-1391/0/4-12 та в силу ст. 360-7 України є обов'язковою для всіх судів України. Державний акт про право власності на земельну ділянку є документ, що лише посвідчує право власності (у разі його існування на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування та сам по собі не може бути підставою виникнення права власності. Пунктом 4 4.2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав передбачено відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 3 ст. 152 ЗК України також визначено, що захист громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існувала до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права, створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків: л) застосування інших передбачених законом способів. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади; органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України. Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним, скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства, порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, у судовому порядку необхідно визнати недійсним правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Оскаржуваним державним актом на право власності на земельну ділянку на підставі якого за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, порушено інтереси держави у вигляді раціонального та ефективного використання земельних ресурсів, які є власністю народу України, відповідно до положень ст.14 Конституції України. Прокурор Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, розглядати справу у його відсутність з постановленням заочного рішення. Представник Головного управління Держгеокадастру неодноразово викликаємий в судове засідання не з'явився,надав до суду пояснення та просив розглядати справу по суті за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив суду заяву в якій позов прокурора визнав у повному обсязі не заперечував проти його задоволення та просив справу розглядати по суті за його відсутністю. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням L сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 02.10.2009 року, відповідачу [PERSON]надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] Рішенням LІ сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 06.11.2009 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у приватну власність вказаному громадянину земельну ділянку для будівництва, та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд площею 0,1500 га в [ADDRESS] У подальшому на підставі рішення LІ сесії V скликання Черкасько- Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 06.11.2009 року виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 15.01.2010 на ім'я [PERSON], зареєстровано в управлінні Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області за №011069300068. Однак, рішення Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 06.11.2009, на підставі якого виготовлений вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку, винесено з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням повноважень Черкасько-Лозівським сільським головою Дергачівського району Харківської області [PERSON], виходячи з наступного. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до листа відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області № 10-20-0.23.18-435/109-17 від 09.06.2017, спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення знаходиться за межами с.Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області. Згідно з висновком спеціаліста ПП «Перспектива Земля» вартість спірної земельної ділянки по [ADDRESS] складає - 144043 (сто сорок чотири тисячі сорок три) гривень. Відповідно до ст.ст. 17, 122 ЗК України (в редакції на момент вирішення спірних державних актів) повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, що належали районним державним адміністраціям, у зв'язку з чим, Черкасько-Лозівська сільська рада взагалі не була уповноважена на прийняття рішення щодо спірної земельної ділянки. Окрім цього, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципі народовладдя, законності, гласності, колегіальності. Згідно з вимогами ст. 59 вказаного Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Досудовим розслідуванням встановлено, що перелічені вище рішення від 02.10.2009 та 06.11.2009 складені та підписані особисто Черкасько-Лозівським сільським головою [PERSON] без попереднього винесення даного питання на розгляд депутатів Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, про що свідчать протокол та рішення 51 сесії 5 скликання від 06.11.2009, з яких вбачається, що вказані питаня на розгляд ради не виносилися, не розглядалися та відповідні рішення не приймалися. Таким чином, вказаним органом місцевого самоврядування відповідне рішення про передачу відповідачу [PERSON] земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, не приймалося. Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у господарських спорах, що виникають із земельних відносин» (зі змінами та доповненнями) державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Вказана правова позиція доведена пунктом 2 листа заступника Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих земельного права» від 27.09.2012 №10-1391/0/4-12 та в силу ст. 360-7 України є обов'язковою для всіх судів України. Державний акт про право власності на земельну ділянку є документ, що лише посвідчує право власності (у разі його існування на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування та сам по собі не може бути підставою виникнення права власності. Пунктом 4 4.2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав передбачено відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 3 ст. 152 ЗК України також визначено, що захист громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існувала до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права, створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків: л) застосування інших передбачених законом способів. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади; органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України. Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним, скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства, порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, у судовому порядку необхідно визнати недійсним правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Оскаржуваним державним актом на право власності на земельну ділянку на підставі якого за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, порушено інтереси держави у вигляді раціонального та ефективного використання земельних ресурсів, які є власністю. Враховуючи те, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави всупереч вимогам законодавства, у відповідача [PERSON] не виникло право власності. У зв'язку з цим, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] та поверненню у власність держави.

Outcome: approved