Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Луцька міська рада звернулася в суд з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Вимоги позову мотивувала тим, що відповідачу було надано в користування земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,106 га по вул. Проектна, 4 (перейменована на вул. Прилуцька, 27а) в м. Луцьку. В 2010 році на підставі рішення Луцької міської ради йому у власність безоплатно було передано земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В подальшому відповідач мав на меті користуватися, на умовах оренди, суміжними земельними ділянками, однак межі ділянок не були погодженні з суміжним землекористувачем [PERSON] У відповідь на заяву відповідача про надання в користування на умовах оренди земельних ділянок без згоди суміжного землекористувача [PERSON], Луцька міська рада своїм рішенням відмовила у наданні в користування земельних ділянок. Проведеною Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області перевіркою встановлено, що [PERSON] використовує самовільно зайняту земельну ділянку, на якій встановлено металеві стовпчики на бетонній основі, за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування, що є порушенням земельного законодавства. За результатами перевірки видано припис, однак вимоги виконано не було. Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено повторний припис, яким зобовязано усунути порушення вимог земельного законодавства. Проте жодних вимог відповідач не виконав. На підставі наведеного просить суд, зобовязати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0141 га, що розташована по вул. Прилуцькій, 27а в місті Луцьку шляхом перенесення огорожі та будь-яких інших конструкцій в межі наданої йому у власність земельної ділянки Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що, дійсно в 90-х роках [PERSON] надали в користування земельну ділянку більшого розміру, ніж було можна. В 2010 році при наданні йому земельної ділянки у власність, конфігурацію земельних ділянок було змінено. У нього у власності 10 соток, а огорожа стоїть не на межі його земельної ділянки, а на ділянці, що йому не належить. В 2013 році рішенням міської ради було зобовязано відповідача знести огорожу, однак він рішення не виконав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що в 1991 році йому у користування було надано земельну ділянку площею більше 10 соток. Коли виготовляв державний акт, то в управлінні земельних ресурсів сказали, що є лишніх пів сотки землі, порадили зробити огорожу і взяти ту частину ділянки в оренду. Ніхто до тої огорожі не мав претензій. Огорожа не закінчена, фундамент, стовпчики і голі рамки. На даний час він звертався до міськради з заявою про надання земельної ділянки в оренду, однак його питання на сесії не набирає голосів. Весь спір виник через те, що його сусід [PERSON] вимагає доїзд до його ділянки. Зняв одну секцію, але йому мало. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги позову Луцької міської ради підтримали. Вважають, що огорожа розміщена відповідачем самовільно на земельній ділянці, де має бути проїзд для обслуговування лінії електромереж. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської Ради народних депутатів від 24.01.1991 року №54 [PERSON] було надано в безстрокове користування під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 1060 кв.м. за адресою: м. Луцьк, масив «Дубенський», вул. Проектна, 4/5 (а.с.18). Рішенням Луцької міської ради від 04.08.2010 року №64/107 [PERSON] було надано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га в м. Луцьку по вул. Ковельська, 6/14. Право власності на надану у власність земельну ділянку було оформлене відповідачем. Кадастровий номер змеленої ділянки 071010000:34:127:0005 (а.с.17). З технічної документації за 1991 рік (а.с.87) та за 1991 рік (а.с.20) вбачається, що конфігурація земельних ділянок змінилася. На даний час земельна ділянка площею 0,1000 га, надана у власність [PERSON] має чітко визначені межі. Разом з тим, план земельної ділянки [PERSON] за 1991 рік не містить чітких меж, крім вулиці Проектної (зараз Прилуцька) та сусідньої земельної ділянки [PERSON] Провулок 1-й Збаразький на плані 1991 року взагалі відсутній. До наданої у власність земельної ділянки є дотичними кілька земельних ділянок на право користування якими претендує відповідач. А саме: площею 0,0195 га кадастровий номер 071010000:34:122:0011, площею 0,0034 га 071010000:34:127:0006, площею 0,0141 га 071010000:34:127:0007 (а.с.10). Рішенням Луцької міської ради від №37/47 від 30.01.2013 року, за результатами розгляду клопотання [PERSON] щодо надання в користування на умовах оренди земельних ділянок на вул. Прилуцькій, 27а, відмовлено [PERSON] у наданні в користування на умовах оренди строком на 5 років земельної ділянки на вул. Прилуцькій, 27а площею 0,0141 га, кадастровим номером 0710100000:34:127:0007 і площею 0,0195 га, кадастровим номером 0710100000:34:122:0011 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0034 га, кадастровим номером 0710100000:34:127:0006 в межах «червоних ліній» для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, оскільки це суперечить вимогам чинного містобудівного законодавства та плану забудови вказаного кварталу. Зобовязано перенести огорожу та будь-які інші споруди в межі наданої йому земельної ділянки відповідно до плану забудови вказаного кварталу та плану земельної ділянки у будівельному паспорті (а.с. 5). Згідно ст. 212 ЗК України - самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. З матеріалів справи вбачається і даний факт не заперечується відповідачем, що на земельній ділянці площею 0,0141 га, кадастровим номером 0710100000:34:127:0007, яка не надана у власність чи користування, перебуває в комунальній власності, і знаходиться між належною відповідачу земельною ділянкою та провулком 1-м Збаразьким, відповідачем змонтовано незавершену огорожу (металеві стовпчики на бетонній основі). Тобто, відповідач фактично використовує неналежну йому земельну ділянку без рішення міської ради. На вимогу позивача добровільно звільнити спірну земельну ділянку відповідач не реагує. Так, пунктом 2.1 рішення Луцької міської ради від 30.01.2013 року відповідача було зобовязано в місячний термін перенести огорожу та будь-які інші споруди в межі наданої йому земельної ділянки відповідно до плану забудови вказаного кварталу та плану земельної ділянки у будівельному паспорті. Однак, рішення міської ради відповідачем досі не виконане. Тому суд вважає за необхідне зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0141 га, що розташована по вул. Прилуцькій, 27а в місті Луцьку шляхом перенесення огорожі та будь-яких інших конструкцій в межі наданої йому у власність земельної ділянки. Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved