Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У червні 2018 р. публічне акціонерне товариство «Артем-Банк» (далі по тексту - ПАТ «Артем-Банк», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 413 824, 24 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі кредитного договору від 12.08.2016 № 29/16 позивач надав відповідачу кредит в сумі 300 000 грн. під 30 % річних. За умовами договору відповідач зобов`язався повертати кредит частинами згідно з графіком, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, на вимогу банку сплачувати неустойку та повернути кредит не пізніше 12.08.2019. У зв`язку з невиконанням відповідачем графіку погашення заборгованості банк направив йому вимогу про дострокове погашення кредиту та виконання інших грошових зобов`язань, проте вимога не була виконана, кредитна заборгованість не сплачена. Станом на 17.10.2017 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 393 456, 20 грн. і складається із строкової заборгованості за кредитом в сумі 294750 грн., прострочена заборгованість за кредитом в сумі 4 450 грн., поточних процентів за користування кредитом в сумі 4 173,36 та прострочених процентів за кредитом в сумі 89 791,84 грн. Крім того, відповідачу відповідно до п. 9.3 та 9.4 кредитного договору нарахована пеня у розмірі 11 114,61 грн., штраф в сумі 3 294,50 грн. за порушення строків погашення кредиту згідно з п. 9.2. договору, витрати від інфляції та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що кредитних коштів він не отримував, оскільки гроші одразу забрали. Факт підписання кредитного договору не заперечував. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. 23.07.2018 суддя Дарницького районного суду м. Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 12 грудня 2018 року ( а.с. 42-43). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 12 серпня 2016 року між публічним акціонерним товариством «АРТЕМ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 29/16, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 300 000 грн. Згідно з умовами, визначеними пунктом 1.1.4. договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку проценти за процентною ставкою в розмірі 30 % річних. Сторони договору погодили, що погашення кредиту і сплата нарахованих процентів буде здійснюватися щомісяця в дату, зазначену у Графіку, на вимогу банку сплачувати неустойку та повернути кредит не пізніше 12.08.2019 (пункт 1.1.2., пункт 3 договору). За порушення встановлених цим договором строків погашення кредиту, банк має право стягувати з позичальника, а позичальник зобовязаний на письмову вимогу банку сплатити штраф за кожен випадок порушення у розмірі 0,1% від суми залишку заборгованості за кредитом (пункт 9.2. договору) та пеню (п. 9.3. та 9.4 договору). Пунктом 3.8. кредитного договору визначено обставини, за настання яких банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній частині у випадку невиконання позичальником та\\або поручителем своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. Отже, позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в сумі 300 000 грн., що не спростовано відповідачем і підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника (а.с. 16-25). 21.12.2016 року позивач направив відповідачу за зазначеною у договорі адресою письмову вимогу про дострокове виконання усіх зобов`язань за кредитним договором у п`ятиденний строк з дня отримання вимоги, що підтверджується реєстром відправлення поштової кореспонденції (а.с. 29-31). Суду не надано доказів отримання відповідачем вказаної вимоги, проте вказана обставина не має жодного правового значення для вирішення цього спору, оскільки відповідно до п.10.6. кредитного договору вимога вважається надісланою в день направлення її на адресу позичальника, що зазначена в цьому договорі, через установу звязку. На підтвердження розміру позовних вимог позивач надав розрахунок, відповідно до якого заборгованість відповідача за кредитним договором, розрахована станом на 17.10.2017 становить 393 456, 20 грн. і складається із строкової заборгованості за кредитом в сумі 294750 грн., прострочена заборгованість за кредитом в сумі 4 450 грн., поточних процентів за користування кредитом в сумі 4 173,36 та прострочених процентів за кредитом в сумі 89 791,84 грн. Крім того, відповідачу відповідно до п. 9.3 та 9.4 кредитного договору нарахована пеня у розмірі 11 114,61 грн., штраф в сумі 3 294,50 грн. за порушення строків погашення кредиту згідно з п. 9.2. договору, витрати від інфляції в розмірі 4 656,97 грн. та 3% річних в розмірі 1 293, 26 грн. на підставі ст. 625 ЦК України (а.с. 26-28). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, письмовими доказами та висновками експертів. ІV. Норми права та мотиви їх застосування. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вимог частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а тому доводи відповідача щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності за порушення грошового зобов`язання безпідставні. Отже на підставі викладених по суті справи аргументів, оцінки наданих сторонами доказів та вищенаведених положень матеріального закону, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги публічного акціонерного товариства «АРТЕМ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 413 824, 24 грн. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Стаття 141 ЦПК України визначає, що у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив вимоги на суму 413 824 грн. 24 коп. і поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 6 207, 36 грн. (а.с. 35). Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved