Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Мукачівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 3622,22 грн. Позов обґрунтовує тим, що з 20.06.2014 року по 01.09.2014 року [PERSON] перебувала на обліку в Мукачівському міському центрі зайнятості як безробітна особа. З 27.06.2014 року [PERSON] було призначено допомогу по безробіттю на підставі поданої нею 20.06.2014 року заяви, в якій зазначено про відсутність роботи, заробітку або інших передбачених законодавством доходів. В подальшому з метою контролю за цільовим і ефективним використанням коштів встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку в Мукачівському міському центрі зайнятості виконувала роботи за цивільно-правовим договором, укладеним з Івано-Франківським регіональним центром оцінювання якості освіти, та відповідно отримувала доходи. Такі обставини з позиції позивача свідчать про те, що [PERSON] подала неправдиві відомості до Мукачівського міського центру зайнятості, призвело до безпідставної виплати їй матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 3622,22 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що 20.06.2014 року був останній день виконання [PERSON] своїх зобовязань за цивільно-правовим договором і тільки після цього в цей же день вона звернулася до центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної. Також пояснив, що залучення [PERSON] до оцінювання 25.06.2014 року не було передбачено умовами цивільно-правового договору, проте так як інша особа, яка мала приймати участі в оцінюванні, була відсутня, тому відповідач змушена була погодитися приймати участі в оцінюванні. Додатково представник відповідача вказав на те, що в будь-якому випадку виплата допомоги по безробіттю була розпочата 27.06.2014 року, тобто після того як [PERSON] прийняла участь в оцінюванні 25.06.2014 року. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 20.06.2014 року [PERSON] звернулася до Мукачівського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної. Відповідно до поданої заяви, [PERSON] ствердила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Також вказала про те, що ознайомлена з правами та обовязками безробітного, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно з витягом з наказів про прийняті рішення по [PERSON], Мукачівським міським центром зайнятості були прийняті наказ від 20.06.2014 року № НТ140620, відповідно до якого відповідачу було надано статус безробітної, наказ від 27.06.2014 року № НТ140627, відповідно до якого відповідачу з 27.06.2014 року по 21.06.2015 року призначено допомогу по безробіттю та розпочато її виплату, наказ від 03.09.2014 року № НТ140903, відповідно до якого з 01.09.2014 року припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітної. Таким чином судом встановлено, що з 20.06.2014 року по 01.09.2014 року [PERSON] перебувала на обліку в Мукачівському міському центрі зайнятості як безробітна та відповідно з 27.06.2014 року по 31.08.2014 року отримала допомогу по безробіттю в розмірі 3622,22 грн. Також встановлено, що відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідного до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 58 від 09.09.2015 року було проведено перевірку даних щодо [PERSON], в результаті чого було встановлено, що така з 20.06.2014 року по 01.09.2014 року, тобто в період перебування на обліку центрі зайнятості як безробітна, працювала на підставі цивільно-правового договору, укладеним з Івано-Франківським регіональним центром оцінювання якості освіти, відповідно до якого працювала інструктором та старшим інструктором під час проведення зовнішнього незалежного оцінювання та відповідно отримала дохід. Так, 03.06.2014 року між [PERSON] та Івано-Франківським регіональним центром оцінювання якості освіти був укладений договір про надання послуг № 20399. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобовязалася надати послуги зовнішнього незалежного оцінювання (ЗНО 2014), які відповідно підлягають оплаті. Відповідно до договору про надання послуг № 20399, такий діє до повного завершення надання послуг, передбачених цим договором. Факт надання послуг за договором підтверджується зведеними актами передавання-приймання наданих послуг. Відповідно до зазначених актів, [PERSON] приймала участь в зовнішньому незалежному оцінюванні 05.06.2014 року, 12.06.2014 року, 14.06.2014 року, 20.06.2014 року та 25.06.2014 року та відповідно отримувала плату за надані послуги. Зазначене додатково підтверджується листом Івано-Франківського регіонального центру оцінювання якості освіти № 05-01/64-203 від 04.09.2015 року. В ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», визначено, що безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. При цьому зайнятість визначається як не заборонена законодавством діяльність осіб, повязана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сімї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у субєктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Виходячи зі змісту ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 43, ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії ( зокрема на пільгових умовах або за вислугу років ), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Також в ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» закріплено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, а відповідно до ч. 3 цієї статті Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Механізм призначення, виплати допомоги по безробіттю, у т. ч. одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності, та обчислення страхового стажу, на момент виникнення спірних правовідносин, визнався Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307. Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку, допомога по безробіттю призначається та виплачується з 8 дня після реєстрації особи в установленому порядку в державній службі зайнятості. Допомога по безробіттю призначається на підставі особистої заяви безробітного, довідки (довідок) про середню заробітну плату (дохід) за останнім місцем (декількома місцями) роботи чи служби, трудової книжки, військового квитка, копії цивільно-правового договору, за предявленням, у разі наявності, свідоцтва про загальнообовязкове державне соціальне страхування та паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Також у п. 6 Порядку визначено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. При цьому якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Сума виплаченої допомоги по безробіттю підтверджується відповідною довідкою центру зайнятості, що підписується керівником, головним бухгалтером та скріплюється печаткою. Підпунктом 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, яка надає послуги на підставі цивільно-правового договору та отримує кошти за надані послуги, не може бути визнана безробітною, а відтак і не має права на виплату допомоги по безробіттю. Таким чином, слід прийти до висновку, що припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку повязується із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обовязків та відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд України в постанові від 17.02.2015 р року (справа № 21-20а15). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при зверненні до центру зайнятості подано недостовірні дані, обовязок про надання яких покладено саме на особу, яка звертається до центру зайнятості для встановлення статусу безробітної та виплати відповідної матеріальної допомоги. При цьому наявність укладеного цивільно-правового договору, в тому числі надання послуг за таким та отримання за це грошових коштів є у причинному звязку із наданням статусу безробітного, на що відповідач на день надання такого статусу права не мала. Проте, відповідачем був проігнорований свій обовязок надання відповідної інформації, що в свою чергу спричинило незаконне отримання коштів у вигляді допомоги по безробіттю у розмірі 3622,22 грн. При цьому суд відкидає твердження представника відповідача про те, що оскільки виплата допомоги по безробіттю була розпочата тільки з 27.06.2014 року, тобто після того як [PERSON] востаннє прийняла участь в оцінюванні 25.06.2014 року, підстави для стягнення допомоги по безробіттю відсутні, з огляду на те, що достовірність поданої центру зайнятості інформації визначається саме на момент звернення особи із заявою про надання статусу безробітного та призначення допомоги. До того ж статус безробітного надається саме з першого дня реєстрації у центр зайнятості, яким у цьому випадку є 20.06.2014 року, а не з моменту прийняття рішення про виплату допомоги, яка в силу зазначених вище вимог закону виплачується з 8 дня після реєстрації особи. Додатково суд враховує і те, що обставина про те, що залучення [PERSON] до оцінювання 25.06.2014 року не було передбачено умовами цивільно-правового договору не підтверджена жодними доказами, а в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, із врахуванням того, що [PERSON] знаючи про відповідальність за подання неправдивих відомостей про обставини, що впливають на умови призначення та виплати допомоги по безробіттю, не повідомила Мукачівський міський центр зайнятості про укладений цивільно-правовий договір та після отримання статусу безробітної продовжила надавити платні послуги за цим договором, суд приходить до висновку, що позов Мукачівського міського центру зайнятості слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача грошові кошти в розмірі 3622,22 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved