Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі на даний час зареєстрований як за місцем проживання [PERSON] , який є колишнім чоловіком позивача. Починаючи з жовтня 2019 року [PERSON] не проживає за адресою свого зареєстрованого місця проживання. Відповідач добровільно змінив своє місце проживання та на даний час його місце проживання невідоме. Відповідач в квартирі не проживає та не сплачує вартість житлово-комунальних послуг, його особистих речей в квартирі немає. Тому [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.17-18). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик свідків (а.с.26-27). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.28). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. ІІІ. Ставлення сторін до пред`явленого позову. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Про поважні причини, які перешкодили йому з`явитися у судове засідання, суд не повідомив. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] є власником житлової кімнати [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сидоренко Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №334 (а.с.8-9). В даній кімнаті зареєстровано місце проживання [PERSON] , який є колишнім чоловіком позивача. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються гл.31 «Загальні положення про право власності» та гл.32 «Право користування чужим майном» ЦК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 та ч.1 ст.391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з положенням ЦК України власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. За змістом глави 32\~ЦК України сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі №243/7004/17-ц (провадження №61-25371св18) та від 14 серпня 2019 року в справі №702/101/18 (провадження №61-42856св18). VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. За змістом акту обстеження житлово-побутових умов від 07 жовтня 2020 року, складеного депутатом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області Стецюк А.М., вбачається, що з 01 жовтня 2019 року [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони є сусідками позивача, проживають в сусідніх кімнатах гуртожитку. Свідки особисто знайомі з [PERSON] . Останній протягом 2 років не проживає в гуртожитку, місце його проживання на даний час невідоме. Таким чином встановлено, що на даний час [PERSON] не пов`язаний спільним побутом з позивачем, після розірвання шлюбу з нею вибув із зазначеного жилого приміщення, має інше житло, у якому проживає. Незважаючи на це, відмовляється добровільно знятись з реєстрації у спірній квартирі. З огляду на це, суд вважає за допустиме визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved