Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги, зазначаючи, що позивачем надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем за адресою: [ADDRESS]. Послуги надаються згідно особового рахунку, відкритого у ІКВ ВКП 21000, та укладеного договору. Від отримання послуг боржник не відмовлявся, оплату послуг належним чином не здійснює. Згідно «Правил надання з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що затверджені Кабінетом Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за послуги нараховуються на всіх проживаючих згідно з затвердженими нормами споживання або згідно показань засобу обліку. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 22 Закону України «Про питну воду та водопостачання», п.п.1 п.30 «Правил надання з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати комунальні послуги. Послуги централізованого водопостачання та водовідведення споживач отримує, але в порушення діючого законодавства не сплачує їх вартість. Про суму та факт існування заборгованості споживача повідомляли шляхом направлення квитанцій на оплату послуг з зазначенням суми боргу. Заборгованість за надані послуги станом на період 01.07.2014 року по 01.02.2018 року станом на 23.03.2018 року становить 5952 грн. 83 коп. Сторони у судове засідання не з'явились. Представник позивача надав заяву про підтримання позову, розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав. У судове засідання відповідачі не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Правила користування приміщеннями житлових будинків, прибудинковими територіями, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. також зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно до п.п. 18, 23 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно вимог п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що позовна заява Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, тому суд стягує з відповідачів судовий збір у сумі 881,00 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved