Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Мукачівська місцева прокуратура Закарпатської області звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Мукачівської міської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Мукачівська центральна районна лікарня» про стягнення коштів на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позовні вимоги мотивує тим, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України. Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] 31 грудня 2018 року, близько 18 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки ВАЗ 2102, державний номерний знак [NUMBER] , грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, і поблизу буд. 43 по вул. Центральна, вчинив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експертизи відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Крім того, водій [PERSON] зник з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] протягом 29 днів знаходився на лікуванні в Комунальному закладі «Мукачівська центральна районна лікарні», який фінансується з бюджету, та на його лікування було здійснено витрати на суму 13 803,13 грн. Оскільки отримані [PERSON] тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному зв`язку з вчиненим [PERSON] злочином, вказана сума витрат останнім до цього часу не відшкодована, тому просять стягнути з відповідача на користь держави в особі відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Мукачівської міської ради кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у сумі 13 803,13 грн. Ухвалою суду від 01.03.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 31 грудня 2018 року, близько 18 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки ВАЗ 2102, державний номерний знак [NUMBER] , грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, і поблизу буд. 43 по вул. Центральна, вчинив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експертизи відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Крім того, водій [PERSON] зник з місця дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.6-11). Згідно із листом Комунального закладу «Мукачівська центральна районна лікарня» № 482 від 19.03.2020 року [PERSON] протягом 29 днів знаходився на лікуванні в Комунальному закладі «Мукачівська центральна районна лікарня», який фінансується з бюджету, і вартість такого лікування склала 13 803,13 гривень ( а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Відповідно до п.2,3,4 вказаного Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача [PERSON] на користь держави в особі відділу охорони здоров`я Мукачівської міської ради слід стягнути кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у сумі 13 803,13 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved