Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просило стягнути з відповідача, який є власником квартири [ADDRESS] заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з липня 2017 року по 31 березня 2020 року у з урахуванням збитків від інфляції та 3% річних у загальному розмірі 4148 грн 44 коп., посилаючись на те, що внаслідок несумлінного ставлення відповідача до своїх обов`язків по сплаті сум за спожиті житлово-комунальні послуги, а саме послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, позивач зазнає збитків стосовно утримання будинку. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги та судового збору. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 5 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання. Відповідач отримала ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 20 березня 2021 року та 2 квітня 2021 року подав до суду відзив на позовну заяву у якому просив відмовити в задоволенні позову з огляду на наступне. 15 грудня 2014 року між [PERSON] та комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, за умовами якого продавець передав у власність, а покупець ( [PERSON] ) прийняв у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] , на умовах та в порядку, визначених цим Договором. У подальшому будинку було присвоєна адреса: [ADDRESS] . За умовами договору, продавець набуває право власності на квартиру після оформлення Акту приймання передачі квартири (п. 1.5 Договору). 12 жовтня 2018 року відповідачем був підписаний Акт прийому-передачі квартири, за яким відповідач прийняв квартиру та ключі від неї і отримав доступ до неї. Цього ж дня, між позивачем та відповідачем був укладений Договір № 214 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем (позивачем) послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а споживачем (відповідачем) своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим Договором. Вважає, що оскільки позивачем не надано жодних доказів користування квартирою відповідачем в період до 12 жовтня 2018 року, тобто до моменту прийняття-передачі квартири від забудовника, а тому відсутні законні підстави для задоволення позову. Крім того, вказує, що в самому Договорі № 214, позивач у п. 24 визнав відсутність боргу відповідача перед ним за період до 12 жовтня 2018 року за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 14 квітня 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач вказує, що доводи відповідача щодо неправомірності нарахування житлово-комунальних послуг в період до 12 жовтня 2018 року ж необґрунтованими з огляду на те, що 29 березня 2017 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України був виданий сертифікат відповідності серія ІУ 165170880374 щодо об`єкту «Будівництво житлових будинків, у тому числі доступного житла та будівництво загальноосвітньої школи з басейном на [ADDRESS] пусковий комплекс, житловий будинок [ADDRESS] , про введення в експлуатацію. У зв`язку із необхідністю забезпечення вказаного вище будинку житлово-комунальними послугами, КП «Житло-Сервіс», на підставі акту приймання - передачі об`єкту в експлуатацію (копія міститься в матеріалах справи), визначено експлуатуючою організацією. Таким чином, оскільки відповідачу у період з липня 2017 року по вересень 2018 року належали майнові права на квартиру в будинку, що був введений в експлуатацію з 29 березня 2017 року, та останньому, як споживачу, фактично надавалися послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, то відповідач несе обов`язок щодо їх оплати. 6 травня 2021 року відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив у справі, відповідно до яких позов не визнає та заперечує проти нього, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню у повному обсязі. Стверджує, що право користування квартирою та житлово-комунальними послугами виникло у відповідача саме з 12 жовтня 2018 року, з приводу чого надав аналогічні пояснення, які викладенні у його відзиві на позовну заяву. Крім того, зазначив, що відповідача відсутня заборгованість перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг і за період з 12 жовтня 2018 року. Спожиті послуги оплачувались відповідачем у повному обсязі, а за жовтень 2018 року навіть виникла переплата. Наголосив, що факт відсутності боргу до 12 жовтня 2018 року передбачено та узгоджено сторонами у п. 24 Договору № 214 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. З 1 лютого 2019 року у будинок [ADDRESS] почало обслуговувати створене об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « [INFO] », тому починаючи з 1 лютого 2019 року позивачем рахунки відповідачем вже не виставлялись. Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали позовної заяви містять клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у якому також зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі з підстав викладених ним у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах сторін по суті, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до акту приймання-передачі об`єкту в експлуатацію від 23 жовтня 2017 року комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» визначено експлуатуючою організацією житлового будинку [ADDRESS] черга будівництва 2-й пусковий комплекс (а.с. 5) (поштова адреса: [ADDRESS] ). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 10), а також є споживачем житлово-комунальних послуг за даною адресою. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, яка утворилась з липня 2017 року по теперішній час у розмірі 3444 грн 87 коп., а також збитки від інфляції у розмірі 478 грн 79 коп. та 3% річних у розмірі 224 грн 78 коп. за період з 1 липня 2017 року по 31 березня 2020 року. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим судом встановлено, що 15 грудня 2014 року між [PERSON] , як покупцем, та комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (код ЄДРПОУ 31958324) (далі - «Продавець» або «Забудовник») був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О.О. зареєстрований в реєстрі за № 3655 (далі - «Договір купівлі-продажу») (а.с. 43-44). Згідно п. 1.1. Договору купівлі-продажу, за цим Договором Продавець передає у власність, а Покупець приймає у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] (надалі - «Квартира»), на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Пунктом 1.2. Договору купівлі-продажу встановлено, що під майновими правами Сторони розуміють право Продавця набути у власність об`єкт нерухомого майна, який буде створено у майбутньому, далі - Квартиру. Пунктом 1.3. Договору купівлі-продажу встановлено, що під Об`єктом капітального будівництва Продавець матиме на увазі житловий будинок: [ADDRESS] , кількість поверхів - 26 (двадцять шість), запланований термін введення в експлуатацію -111 квартал 2016 року. 29 березня 2017 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України був виданий Сертифікат відповідності серія ІУ 165170880374 щодо об`єкту «Будівництво житлових будинків, у тому числі доступного житла та будівництво загальноосвітньої школи з басейном на [ADDRESS] (житлова частина з вбудованими приміщеннями); [ADDRESS] » про введення в експлуатацію (а.с. 45). 5 травня 2017 року розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 294, було присвоєно житловому будинку будівельна адреса: [ADDRESS] , поштову адресу: [ADDRESS] . Пунктом 6.1. Договору купівлі-продажу передбачено, що Забудовник після завершення спорудження Об`єкта капітального будівництва та введення в експлуатацію, зобов`язується повідомити Покупця, засобами телефонного зв`язку або письмовим повідомлення, як власника майнових прав на Квартиру, яка є частиною Об`єкта капітального будівництва, про дату введення Об`єкта капітального будівництва в експлуатацію. Пунктом 6.2. Договору купівлі-продажу передбачено, що Покупець зобов`язується, як власник майнових прав на Квартиру, оглянути Квартиру і підписати Акт приймання-передачі квартири або, за наявності поважних обставин, письмово попередити Продавця про наявність недоліків квартири, які не дозволяють прийняти квартиру. 5 липня 2017 року та 19 жовтня 2017 року, після огляду квартири, відповідач звертався до забудовника з заявами щодо виявлених недоліків (а.с.46-47, 48-49). 21 вересня 2018 року між відповідачем та Забудовником (Продавцем) був складений акт № 202 прийому-передачі квартири (а.с. 50). Згідно пояснень відповідача, разом з актом прийому передачі квартири Забудовник 21 вересня 2018 року передав йому довідку про оплату в повному обсязі вартості квартири та технічний паспорт квартири. 28 вересня 2018 року право власності відповідача на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 52). Пунктом 1.5. Договору купівлі-продажу передбачено, що Продавець зобов`язаний передати Покупцю Квартиру, а Покупець прийняти її. Передача та прийняття здійснюються Сторонами за Актом приймання-передачі Квартири після введення Об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених відповідним органом. Покупець набуває право власності на Квартиру після оформлення Акту приймання-передачі Квартири. 12 жовтня 2018 року відповідачем був підписаний Акт прийому-передачі квартири, за яким представник генпідрядника ТОВ «БМТ «Вектор» передав [PERSON] , а відповідач прийняв квартиру [ADDRESS] та ключі від неї і отримав доступ до неї, тощо (а.с.51). Пунктом 2.7. Договору купівлі-продажу передбачений обов`язок Покупця після введення Об`єкта капітального будівництва в експлуатацію та підписання Акту приймання-передачі Квартири (п. 1.5. Договору) протягом 30 робочих днів укласти з експлуатуючою організацією договір про надання комунальних послуг. 12 жовтня 2018 року на виконання п. 2.7. Договору купівлі-продажу відповідачем, як власником квартири [ADDRESS] , та позивачем був укладений Договір № 214 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Договір № 214) (а.с.55-56). Таким чином, з 12 жовтня 2018 року відповідач почав користуватися квартирою [ADDRESS] та послугами позивача щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] . Згідно з п. 24 Договору № 214 споживач (відповідач), після набрання чинності цим Договором, відповідно до ч.З ст.631, ст. 322, 360 ЦК України, оплачує за квитанцією кошти в сумі - грн.. з ПДВ, з яких: послуги з утримання будинку та прибудинкової території - грн. в період 3«-» ____ 20__ року по «-» _____ 20 __ року. Тобто сторони погодили, що на момент укладання Договору № 214 12 жовтня 2018 року у відповідача перед позивачем не було жодної заборгованості по оплаті житло-комунальних послуг. За таких обставин, суд вважає що вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача нарахованої заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг до 12 жовтня 2018 року є безпідставними, а тому таким, що не підлягають задоволенню. З 1 лютого 2019 року будинок [ADDRESS] почало обслуговувати створене об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[INFO]» (код ЄДРПОУ 42732336), що не заперечується позивачем. Таким чином, відповідач був споживачем наданих позивачем житлово-комунальних послуг у період з 12 жовтня 2018 року по 31 січня 2019 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.11), відповідач у повному обсязі сплатив позивачу за надані ним житло-комунальні послуги за вказаний період. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт відсутності порушення прав позивача зі сторони відповідача, а саме заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, що надавались за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3444 грн. 87 коп. коп. є незаконними і необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З огляду на встановлене та враховуючи те, що вимоги про стягнення збитків від інфляції та 3% річних є похідними від вимоги про стягнення заборгованості, а тому також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed