Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

І. Зміст вимог пред`явленого позову. 1. В червні 2018 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що на підставі розпорядження Бориспільської РДА №316 від 9 травня 2003 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №233193 від 2 березня 2010 року. У такий спосіб він набув право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220880900:09: 006:0150 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспіль-ського району. 13 травня 2016 року за договором купівлі-продажу [PERSON] відчужив вказаний об`єкт нерухомого майна у власність [PERSON] 30 січня 2018 року за договором купівлі-продажу [PERSON] відчужив спірну земельну ділянку у власність [PERSON] 2. Однак 9 травня 2003 року Бориспільська РДА не приймала розпорядження №316 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га з цільовим призначен-ням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району. Бланк державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №233193 від 2 березня 2010 року взагалі не передавався органам земельних ресурсів Київської області. Ці обставини свідчать про те, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності виключно у незаконний спосіб. Крім того, вказаний об`єкт нерухомого майна відноситься до земель лісогосподарського призначення та розташовується в межах кварталу 3 Вишеньківського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп». Водночас, ДП «Бориспільський лісгосп» не надавав згоду на вилучення спірної земельної ділянки з його користування, а Кабінет Міністрів України не приймав рішення про зміну цільового призначення вказаного об`єкту нерухомого майна. Ці обставини свідчать про те, що передача спірної земельної ділянки у власність [PERSON] відбулася з численними порушеннями земельного та лісового законодавства. 3. [PERSON] та [PERSON] не мали права розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна. Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] придбав спірну земельну ділянку всупереч ч.1 ст.319 ЦК України. Вона вибула з володіння держави поза волевиявлення Кабінету Міністрів України. Тому перший заступник прокурора Київської області просить суд витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220880900:09:006:0150 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Велико-олександрівської сільської ради Бориспільського району. ІІ. Процесуальні дії, вчинені у цивільній справі. 4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 липня 2018 року (а.с.83-84) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 травня 2019 року (а.с.190-191) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. 6. Прокурор Малинецький В.А. підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 7. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2016 року, а також ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2017 року, керівнику Бориспільської місцевої прокуратури було відмовлено у задоволенні позову про скасування запису про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220880900:09:006:0150 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району, а також витребування цього об`єкту нерухомого майна з чужого незаконного володіння [PERSON] . Крім того, перший заступник прокурора Київської області не має повноважень на ведення цивільної справи. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 8. [PERSON] подав заяву про застосування наслідків спливу трирічного строку позовної давності (а.с.118-119), в якій він посилається на те, що перший заступник прокурора Київської області пропустив вказаний строк для оскарження розпорядження Бориспільської РДА №316 від 9 травня 2003 року, а також оспорювання дійсності державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №233193, виданого 2 березня 2010 року на ім`я [PERSON] Тому [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні пред`явленого позову. 9. Представник ДП «Бориспільський лісгосп» Топоров О.А. також підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 10. Інші учасники цивільного процесу жодного разу не з`явились у судове засідання. Вони неодноразово у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною поштовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 11. 2 березня 2010 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №233193 (а.с.24-25). У такий спосіб він набув право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220880900:09:006:0150 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району. 12. Зі змісту вказаного правовстановлюючого документа вбачається, що він був виданий на підставі розпорядження Бориспільської РДА №316 від 9 травня 2003 року. 13. 13 травня 2016 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.26-29), за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220880900:09:006:0150 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміні-стративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району. 14. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2016 року (а.с.120-123) керівнику Бориспільської місцевої прокуратури було відмовлено у задоволенні позову про скасування запису про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку, а також про витребування вказаного об`єкта нерухомого майна з чужого незаконного володіння. 15. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2016 року (а.с.124-126) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2017 року (а.с.127-128) рішення Бориспільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2016 року було залишено без змін. 16. 30 січня 2018 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220880900:09:006:0150 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району. Це підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №121192558 від 19 квітня 2018 року (а.с.21-23). 17. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що регулюються розділом І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. V. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 18. Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. 19. Згідно з ч.1 ст.388 цього Кодексу якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 20. Відповідно до ч.1 ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. 21. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 22. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини, принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатись. Іншим чином, цей принцип гарантує остаточність рішень (що вирішено - вирішено і не має переглядатись до безмежності»). VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 23. В матеріалах цивільної справи міститься копія розпорядження Бориспільської РДА №316 від 6 червня 2003 року «Про заходи, спрямовані на реалізацію у Бориспільському районі у 2003 році Основних напрямів соціальної політики на період до 2004 року» (а.с.36-37). Однак в змісті цього розпорядження місцевого органу виконавчої влади відсутня інформація про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га з цільовим призначен-ням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району. З копії листа началь-ника ГУ Держгеокадастру у Київській області №10-10-0.222-4414/2-18 від 23 березня 2018 року (а.с.33) вбачається, що в Книгах записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі відсутня інформація про державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №233193, виданого 2 березня 2010 року на ім`я [PERSON] . Крім того, з копії листа в.о. голови Держгеокадастру №10-28-0.13-12756/2-16 від 1 серпня 2016 року (а.с.30) вбачається, що бланк державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №233193 був переданий Полтавському, а не Київському обласному управлінню земельних ресурсів. 24. Аналіз цих обставин свідчить про те, що [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку з істотним порушенням порядку, передбаченого ст.ст.118, 125 ЗК України. Тому [PERSON] не мав права розпоряджатись цим об`єктом нерухомого майна. Водночас, [PERSON] придбав спірну земельну ділянку за відплатним договором купівлі-продажу. В матеріалах цивільної справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження того, що [PERSON] знав та міг знати про те, що [PERSON] не мав права відчужувати вказаний об`єкт нерухомого майна. Ці обставини переконливо свідчать про те, що [PERSON] був добросовісним набувачем. 25. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2016 року керівнику Бориспільської місцевої прокуратури було відмовлено у задоволенні позову про витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння [PERSON] 20 грудня 2016 року вказане судове рішення набрало законної сили. На підставі ч.1 ст.330 ЦК України [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220880900:09:006:0150 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району. 26. Станом на 30 січня 2018 року [PERSON] мав право на власний розсуд розпоряд-жатись вказаним об`єктом нерухомого майна. Тому договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 30 січня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , не суперечив ч.1 ст.319 ЦК України. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] у встановленому законом порядку набув право власності на спірну земельну ділянку. Він є законним власником вказаного об`єкта нерухомого майна, а не особою, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. 27. З огляду на це суд вважає, що підстави для витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння [PERSON] відсутні. Тому у задоволенні пред`явленого позову першому заступнику прокурора Київської області належить відмовити. 28. Крім того, перший заступник прокурора Київської області пред`явив позов з тих же підстав, що і керівник Бориспільської місцевої прокуратури. Однак рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2017 року, керівнику Бориспільської місцевої прокуратури було відмовлено у задоволенні пред`явленого ним позову. Відтак, задоволення ідентичного позову, пред`явленого першим заступником прокурора Київської області, призведе до фактичного перегляду остаточного судового рішення, що набрало законної сили, та свавільно порушить принцип юридичної визначеності res judicata. 29. Суд вважає, що ця обставина є додатковою, але не менш вагомою підставою для відмови першому заступнику прокурора Київської області у задоволенні пред`явленого ним позову. VІI. Доводи відповідача, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. 30. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.11 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. 31. Підстави для витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння [PERSON] відсутні. Тому у задоволенні позову належить відмовити виключно у зв`язку з його безпідставністю, а не закінченням строку позовної давності. Відтак, підстави для задоволення поданої [PERSON] заяви про застосування наслідків спливу вказаного строку відсутні. VІІІ. Розподіл судових витрат. 32. Як вбачається з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Перший заступник прокурора Київської області сплатив судовий збір в розмірі 1762 гривень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №1193 від 25 травня 2018 року (а.с.20). Однак у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено в повному обсязі. 33. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування першому заступнику прокурора Київської області витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: dismissed