Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить: - стягнути з відповідача Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні по день фактичного розрахунку за період з 01.10.2019 року до 30.09.2020 року в сумі 47\~730 грн. 00 коп. Позовна заява обґрунтована тим, що згідно Наказу № 9 від 05.05.2005 року позивач був прийнятий до Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» на посаду енергомеханічного відділу, з якої на підставі Наказу № 59-к з 01.08.2018 року був звільнений. При звільненні з позивачем не було проведено повного розрахунку. За довідкою станом на 01.08.2018 року підприємство має заборгованість по заробітній платі перед позивачем в сумі 6\~824 грн. 63 коп. 03 квітня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області розглянув справу за позовом [PERSON] та стягнув невиплачену заробітну плату в сумі 6\~824 грн. 63 коп., середній заробіток в сумі 32\~265 грн. 48 коп., моральну шкоду в сумі 1\~000 грн. 00 коп., а всього 40\~090 грн. 11 коп. Рішення суду виконане не було, а тому позивач був змушений звернутись до суду з відповідним позовом. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. За таких обставин суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно копії трудової книжки [PERSON] 05.05.2005 року прийнятий до Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» на посаду механіка енергомеханічного відділу. 01.08.2018 року звільнений за власним бажанням /а.с.6/. Згідно наказу № 59- К від 30.07.2018 року Державного підприємства «Гідромаш» [PERSON] звільнено з 01 серпня 2018 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Зобов`язано бухгалтерію провести нарахування та виплату компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки тривалістю 6 календарних дні за період роботи з 05.05.2018 року по 31.07.2018 року. Залишки основних і додаткових відпусток за періоди: з 05.05.2016 року по 04.05.2017 року основна відпустка 12 календарних днів, з 05.05.2017 року по 04.05.2018 року 26 календарних днів /а.с.7/. Згідно довідки від 05 вересня 2018 року № 311 Державне підприємство «Мелітопольський завод «Гідромаш» має заборгованість перед [PERSON] за період з 01.05.2018 року по 31.08.2018 року за винятком аліментів становить 6\~824 грн. 63 коп. /а.с.8/. Згідно довідки про середню заробітну плату від 14 листопада 2018 року № 382 виданої Державним підприємством «Мелітопольський завод «Гідромаш» загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року становить 3\~887 грн. 69 коп., середньоденний заробіток становить 190 грн. 92 коп. /а.с.9/. Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 квітня 2019 року (цивільна справа № 320/10519/18) позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати при звільненні та моральної шкоди, завданої несвоєчасною виплатою заробітної плати задоволена частково. Стягнено з Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену вчасно при звільненні заробітну плату в сумі 6\~824 грн. 63 коп., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати при звільненні в сумі 32\~265 грн. 48 коп., моральну шкоду, завдану несвоєчасною виплатою заробітної плати в звільненні в сумі 1\~000 грн. 00 коп. /а.с.10-11/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 липня 2020 року (цивільна справа № 937/7942/19) позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» про стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати при звільненні задоволена. Стягнено з Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 23\~292 грн. 24 коп. /а.с.12-13/. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ст.10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 15 Цивільного кодексу України\~передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а саме кожна особа має право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 Цивільного кодексу України\~передбачає захист цивільних прав та інтересів судом, а саме кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідносин. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 115 КЗпП\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно\~ст. 116 КЗпП\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно\~ст. 117 КЗпП\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (100-95-п) (з наступними змінами і доповненнями). Згідно з п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Обов`язок власника або уповноваженого ним органом, передбачений ст.117 Кодексу законів про працю України, щодо виплати працівнику середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку є саме випадком збереження середньої заробітної плати. Згідно п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Так як на даний час позивачеві не виплачена заробітна плата, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку. Згідно довідки Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» від 14.11.2018 року складає 190 грн. 92 коп. Строком затримки виплат є кількість робочих днів до дня фактичного розрахунку: з 01.10.2019 року до 30.09.2020 року минуло 250 робочих днів. Таким чином, сума середнього заробітку за весь час затримки складає: 190 грн. 92 коп. * 250 днів = 47 7320 грн. 00 коп. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за період затримки заробітної плати при звільненні з 01.10.2019 року до 30.09.2020 року, що триває. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved