Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 13 вересня 2018 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (в подальшому відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрати почуття любові один до одного, та як наслідок припинення сімейних відносин, просить суд розірвати шлюб без надання строку на примирення, визначити місце проживання малолітньої дитини з нею та стягнути з відповідача судові витрати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилися, подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних в справі доказів. Просять суд розірвати шлюб, визначити місце проживання малолітньої дитини з матірю. В частині позовних вимог про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача відмовилися. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що від позивача та її представника, а також відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІХ-БК № 347434, виданого 09 листопада 1991 року Коржівською сільською радою Баришівського району Київської області ( а.с.10 ) . Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO] та малолітнього сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 11) На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24\~СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112\~СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що наявні достатні підстави для його розірвання. Відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач і відповідач дійшли згоди про те, що їх малолітній син [PERSON] буде проживати з матірю, і суд не має підстав до відмови у задоволені цієї позовної вимоги позивача. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З цих підстав,

Outcome: approved