Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] рокупомер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, будинок розташований в с. Ізмайлівка, Мар`їнського району, Донецької області, який належав [PERSON] на підставі договору дарування. Відповідно до заповіту від 10.08.1987 року [PERSON] заповідав належний йому будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] . Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки спільно мешкала зі [PERSON] з 1976 року і по день його смерті. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивач отримала відмову у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Ухвалою суду від 10.12.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.03.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання 10.06.2020 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. Представник позивача у судовому засіданні просила не здійснювати фіксування судового в порядку ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторони відповідача та зменшити розмір позовних вимог, а саме виключити вимогу про визнання права власності за [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання 10.06.2020 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. Представник третьої особи Новоселидівської сільської ради у судове засідання не з`явився, від третьої особи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та відсутність заперечень по позовній заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в м. Ізмайлівка, Мар`їнського району Донецької області. Як вбачається з копії договору дарування від 12 квітня 1962 року [PERSON] подарувала [PERSON] домоволодіння розміром 7м х 9м, яке знаходиться на території с. Ізмайлівка Ново-Селидівської сільської ради, Селидівського району Донецької області, вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,28 га. В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на будинок [ADDRESS] , копія технічного паоспрту видана на ім`я [PERSON] . Згідно копії довідки-характеристики з Селидівського бюро технічної інвентаризації за № 306 від 10 березня 1995 року житловий будинок [ADDRESS] в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим номером 66 за [PERSON] , документи, на підставі яких підтверджується право особистої власності договір дарування, виданий Новоселидівською сільською радою 12 квітня 1962 року. Копією заповіту від 10 серпня 1987 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новоселидівської сільської ради народного депутата Мар`їнського району Донецької області Козолуп Н.С., [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] будинок з надвірними прибудовами, розташований в [ADDRESS] . З копії довідки виконавчого комітету Селидівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 8.01 за № 510 вбачається спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] шляхом постійного проживання в спадковому будинку з 1976 року по момент надання довідки. Постановою від 22 листопада 2019 року державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що [PERSON] не надала документи, які підтверджують право власності [PERSON] на вказане майно. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , батьками вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб [INFO] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Отже, судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] є рідною донькою померлого [INFO] [PERSON] . До правовідносин щодо спадкування спірного майна після смерті [PERSON] , який помер [INFO] підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року, оскільки вони виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року. Частинами першою та другою статті 524\~ЦК УРСР\~1963\~року встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно із статтею 525\~ЦК Української\~РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до статті 534\~ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Копією заповіту, наявного в матеріалах справи, підтверджується, що на випадок своєї смерті [PERSON] заповів належний йому на праві власності згідно договору дарування житловий будинок [ADDRESS] своїй доньці [PERSON] . Згідно зі статтею 548\~ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно до статті 549\~ЦК УРСР діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Таким чином, для встановлення тієї обставини, з якою стаття 549\~ЦК Української\~РСР пов`язувала факт прийняття спадщини, необхідно встановити, чи фактично такий спадкоємець вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 07 липгня 1994 року за № 152/361 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Факт вступу в спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном підтверджується копією довідки виконавчого комітету Селидівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 8.01 за № 510 згідно якої [PERSON] постійно проживала в спадковому будинку з 1976 року по момент надання довідки. З огляду на викладене, викладені обставини дають суду підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та встановлення факту прийняття спадщини, визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved