Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 24 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір № 2022149 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, за умовами якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях, на умовах тарифного пакету «Зарплатний» тавидана платіжна картка Mastercard Debit Gold і Пін - конверт до неї. 06 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір № 1 до договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. У вказаних договорах сторони досягли згоди, що банк встановлює [PERSON] кредит у сумі 1050,00 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних. Відповідач зобов?язався сплачувати проценти за користування кредитом та не пізніше 25 числа наступного за звітним місяця погашати отриманий кредит. В порушення зобов`язань за договором, відповідач допустив несплату щомісячних платежів, в зв`язку з чим позивач вимагає дострокового повернення кредиту з врахуванням відсотків за користування кредитом, комісії за розрахунково- касове обслуговування, пені за прострочену заборгованість, суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту, суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 3% річних від на суму простроченого кредиту, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. У зв`язку з виникненням заборгованості, 10 травня 2017 року на адресу відповідача банк направляв вимогу про повернення кредиту, якою повідомив боржника про наявність простроченої заборгованості по кредиту, запропонував погасити заборгованість та попередив про заходи примусового стягнення у разі несплати боргу. На вказану вимогу боржник не відреагував. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором, станом на 06 березня 2018 року, становить 1118 (одна тисяча сто вісімнадцять) грн. 30 коп., та складається з основної заборгованості в розмірі 878,29 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 110,10 грн., пені за прострочену заборгованість в розмірі 8,49 грн., комісії за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 1,50 грн., суми інфляційних втрат на суму простроченого кредиту у розмірі 58,91 грн., суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 35,64 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту у розмірі 16,19 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 8,18 грн. Вказану суму заборгованості, а також судові витрати в розмірі 1762 грн., просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 04 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно зі статтею 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 04 вересня 2018 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 11 вересня 2018 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 13 вересня 2018 року. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Фактичні обставини справи Судом встановлені наступні факти. 24 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України»та відповідачем було укладено договір № 2022149 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, за умовами якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, та видано платіжну картку Mastercard Debit Gold. 06 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір № 1 до договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Невід`ємними частинами вказаного договору є заява - анкета від 22 вересня 2014 року на відкриття рахунку фізичній особі та випуск платіжної картки, Додатки № 1 (Тарифи за користування платіжною карткою, відкритого за пакетом «Зарплатний»), № 2 (Правила користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», Повідомлення про умови кредитування від 30 вересня 2014 року, Додаток № 3 (Вид та предмет супутніх послуг та обґрунтування їх вартості), Таблиця визначення сукупності вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 06 жовтня 2014 року. Договір, заява - анкета, додатковий договір № 1 та додатки містять підпис відповідача, що свідчить про його ознайомлення з вказаними документами. У вказаних договорах сторони досягли згоди, що банк встановлює [PERSON] кредит у сумі 1050,00 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних. Формою забезпечення кредиту визначено пеню, яка є неустойкою. Відповідач зобов?язався сплачувати проценти за користування кредитом та не пізніше 25 числа наступного за звітним місяця погашати отриманий кредит. За даними повідомлення про умови кредитування, плата за супутні витрати, пов?язані з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням не передбачена. Умовами пункту 4.2 додаткового договору № 1 передбачено, що клієнт має право скористатися кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі визначеному договором та правилами. При випуску платіжної картки на новий строк кредит продовжується на відповідний строк дії нової платіжної картки, при цьому повне погашення кредиту на дату випуску нової платіжної картки не вимагається. За умовами пункту 4.3 додаткового договору № 1, сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній правилами. Згідно умов пункту. 4.4 додаткового договору № 1, клієнт зобов?язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її на новий строк; звільнення з організації з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат; відмови клієнта від отримання заробітної плати та інших виплат, шляхом їх зарахування на рахунок; розірвання договору та надання клієнтом забезпечення виконання зобов?язань, пов?язаних із користуванням кредитом. Відповідач зобов`язався щомісячно отримувати виписку по картрахунку, сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим днем. В разі порушення строку сплати платежів за договором відповідач зобов?язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з пунктом 4.9 додаткового договору № 1, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором. Відповідно до пункту 4.10 додаткового договору № 1, якщо банк на основі умов цього договору вимагає здійснення внесків (платежів) строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі внески або повернення кредиту можуть бути здійснені клієнтом протягом тридцяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо протягом цього періоду клієнт усуне порушення умов цього договору, вимога банку втрачає чинність. Вказані обставини підтверджуються даними договору № 2022149 від 24 вересня 2014 року (а.с. 9-10), додаткового договору № 1 від 06 жовтня 2014 року (а.с. 18-19), заяви - анкети від 22 вересня 2014 року на відкриття рахунку фізичній особі та випуск платіжної картки (а.с. 7-8) Додатку № 1 (Тарифи за користування платіжною карткою, відкритого за пакетом «Зарплатний») (а.с.11-13), № 2 (Правила користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк» без підпису від-ча) (а.с.14-15), Повідомлення про умови кредитування від 30 вересня 2014 року (а.с.16 - 17), Додатку № 3 (Вид та предмет супутніх послуг та обґрунтування їх вартості) (а.с. 20), Таблиці визначення сукупності вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 06 жовтня 2014 року (а.с. 21). Таким чином, сторони передбачили порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, пені та інших платежів за цим договором. В порушення приписів вищезазначених умов договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, допустив прострочення погашення кредиту. 10 травня 2017 року на адресу відповідача банк направив лист - вимогу № 101.19-07/676/3, в якому банк повідомляв боржника про невиконання зобов`язань за кредитним договором та про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання вимоги погасити заборгованість. Лист-вимога направлявся за відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання та проживання, що була зазначена ним в заві - анкеті від 22 вересня 2014 року. Станом на 06 березня 2018 року заборгованість відповідача складала 1118 (одна тисяча сто вісімнадцять) грн. 30 коп., та складається з основної заборгованості в розмірі 878,29 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 110,10 грн., пені за прострочену заборгованість в розмірі 8,49 грн., комісії за розрахунково -касове обслуговування в розмірі 1,50 грн., суми інфляційних втрат на суму простроченого кредиту у розмірі 58,91 грн., суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 35,64 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту у розмірі 16,19 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 8,18 грн. Такий розмір заборгованості підтверджений даними розрахунку заборгованості (а.с. 24). Таким чином, відповідач допустив неналежне виконання умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідачем через канцелярію суду 24 вересня 2018 року подано заяву з проханням долучити до матеріалів справи копію квитанції від 17 вересня 2018 року № 2819326611, яка свідчить про поповнення ним карткового рахунку № [NUMBER] готівкою на суму 1000,00 грн. До заяви додано копію вказаної квитанції. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі статті 610 ЦПК України, невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між сторонами договірних відносин щодо надання кредитних коштів, умов сплати відсотків за користування кредитними коштами та пені за прострочення виконання зобов`язань. На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем доведено, що відповідач порушив умови укладеного договору, допустив несплату чергових платежів, внаслідок чого утворилася основна заборгованість в розмірі 878,29 грн., заборгованість з процентів за користування кредитом в розмірі 110,10 грн. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно правил статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір нарахованої пені становить 8,49 грн. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Згідно пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов'язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов'язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України) Позивачем обраховано суму інфляційних втрат на суму простроченого кредиту у розмірі 58,91 грн., суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 35,64 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту у розмірі 16,19 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 8,18 грн. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача комісії за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 1,50 грн., оскільки умовами договору плата за таку супутню послугу не передбачена. Таким чином загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача становить 1116,80 грн.(1118,30-1,50). З врахуванням даних квитанції від 17 вересня 2018 року № 2819326611 про погашення заборгованості у розмірі 1000,00 грн. сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 116,80 грн. (1116,80 - 1000,00) Висновки за результатами розгляду На підставі статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення основної суми заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, пені за прострочену заборгованість, суми інфляційних втрат на суму простроченого кредиту, суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 3 % річних на суму простроченого кредиту, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи. Поряд з цим, в зв?язку з частковим погашенням відповідачем суми заборгованості за кредитом у день подання позовної заяви, стягненню підлягає залишок заборгованості у розмірі 116,80 гривень. Обгрунтованість вимог про стягнення комісії за розрахунково-касове обслуговування позивачем не доведено. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1762,00 гривні. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшоа висновку про часткове задоволення вимог позивача, то, згідно правил частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в ррозмірі 184,03 грн. (116,80х1762/1118,30=184,03). На підставі викладеного,

Outcome: partial