Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

КС «Вінничанка» звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18.02.2014 року між КС «Вінничанка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50. Відповідно до умов договору КС «Вінничанка» надала [PERSON] кредит в розмірі 1000,00 грн., зі сплатою 48% річних, а остання зобов'язувалась своєчасно та в повному обсязі сплачувати кредит та відсотки за його користування. Однак всупереч договірним зобов'язанням, в установлені графіком терміни позичальник не повернула належні грошові кошти. Відповідач не виконала умови договору, що стосуються повернення кредиту та сплати відсотків за користування, чим грубо порушила умови договору. У зв'язку із невиконанням зобов'язань за кредитним договором, станом на 04.11.2014 року відповідач має загальну заборгованість по кредиту в розмірі 1094,41 грн., що складається з: основного боргу - 862,00 грн., відсотків за користування кредитом - 232,41 грн., які позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь, а також судові витрати та розірвати даний кредитний договір. Представник позивача Румянцева О.В. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Вимоги позову підтримала, просила суд за обставин, викладених в позові його задовольнити. (а.с.35-36). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином - судовими повістками. 22.12.2014 року подала до суду заяву про приєднання до матеріалів справи ряду документів, зокрема рішення суду про визнання її недієздатною (а.с.25-31). Суд вважає можливим, розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що 18.02.2014 року між КС «Вінничанка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50, згідно з якого Кредитна спідка зобов'язалась надати [PERSON] кредит в сумі 1000,00 грн. зі сплатою 48% річних за його користування. КС «Вінничанка» своє зобов'язання виконала. Згідно видатковим касовим ордером від 18.02.2014 року [PERSON]. отримала кредит в розмірі 1 000,00 грн. (а.с.9 ). Відповідно до умов договору, кредит надавався на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Відповідачка зобов'язувалась повернути кредит та сплатити проценти за його користування після закінчення строку, визначеного п. 2.1 даного договору. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п. 6 даного кредитного договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання. У разі невиконання або неналежного виконання сторонами власних зобов'язань згідно цього договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки, включаючи упущену вигоду. Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору не виконала взятого на себе зобов`язання. Станом на 04.11.2014 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в сумі 1094,00 грн., яка згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.6) складається із: основного боргу - 862,00 грн., відсотків за користування кредитом - 232,41 грн. Суд вважає, що фактичні обставини справи та правовідносини, які виникли між КС «Вінничанка» та [PERSON], врегульовані нормами ЦК України. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 202, 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до ст. 39, ч.2 ст.41 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатна особа немає права вчиняти будь-якого правочину. Відповідно довідки до акта огляду МСЕК Серії 10 ААА №668301 [PERSON], [INFO] встановлена безстрокова друга група інвалідності (а.с.29). Згідно рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 19.01.1994 року відповідач [PERSON], 1960 року народження визнана недієздатною. Опікуном призначено її батька [PERSON] (а.с.28). Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 04.01.2007 року опікун [PERSON] помер [INFO], актовий запис №2 (а.с.30). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 31.01.2000 року, [PERSON], 1960 року народження отримує пенсію за 2 групою інвалідності. Термін отримання пенсії продовжується (а.с.31). Відповідно ст. 226 ЦК України опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому ст. 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. Згідно листа голови Тростянецької РДА №305 від 21.01.2015 року [PERSON], 1960 року народження знаходиться на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома територіального центру з 03.03.2010 року, є інвалідом 2 групи, група інвалідності призначена безстроково 30.12.2010 року обласною психіатричною МСЕК. Інформація про призначення опіки після смерті батька та про поновлення дієздатності [PERSON] відсутня (а.с.37). Таким чином, суд приходить до висновку, що кредитний договір, укладений КС «Вінничанка» з [PERSON] є нікчемний, скільки остання є недієздатною особою, тобто не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати нити, а тому в задоволенні позову з цих підстав слід відмовити. Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed