Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обґрунтування вимог зазначила, що з 2014 року вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах, працюючи в Відокремленому підрозділі «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт». 02.06.2015 вона була звільнена з роботи на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. В порушення вимог трудового законодавства, починаючи з листопада 2014 року до дня звільнення, відповідач не виплачував їй заробітну плату. Суми заборгованості з виплати заробітної плати позивач не знає, оскільки довідки про розмір не виплаченої заробітної плати відповідач йому не надає. Посилаючись на норми ст.115 КЗпП України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь не виплачену заробітну плату на час звільнення. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, згідно з заявленим клопотанням в позовній заяві представник позивача просив суд розглядати справу без його участі та без участі позивача. Представником відповідача наданий відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнав, зазначивши, що позивач дійсно працювала на шахті імені П.Л.Войкова, яка в теперішній час перебуває в стадії ліквідації, та розташована на території м.Довжанськ Луганської області, яке віднесене до населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція і органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заборгованість по заробітній платі складає 18271,64 грн. На цьому об`єкті здійснювалися ліквідаційні заходи до початку збройної агресії і тимчасової втрати контролю над містом, фінансування з державного бюджету проекту ліквідації шахти здійснювалося до прийняття постанови КМУ №595 від 07.11.2014, якою затверджено Порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню, надання фінансової підтримки окремим підприємствам і установам Донецької і Луганської областей. Наразі є неможливим продовжувати здійснення ліквідаційних заходів та фінансувати на непідконтрольних територіях будь-яку господарську діяльність, проводити розрахунки, в тому числі із заробітної плати працівникам шахти. Відтак, відповідач за відсутності затвердженого фінансування та існуючій забороні здійснювати видатки за проектами, які знаходяться на непідконтрольній території, не має правових підстав сплатити заборгованість із заробітної плати позивачеві. Суд вважає,\~що в\~справі є\~достатньо матеріалів\~про права\~i\~взаємовідносини сторін\~i\~немає необхідності\~вислуховувати особисті\~пояснення осіб,\~які не\~з`явилися до\~суду. \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі. 14.01.2020 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, відповідача зобов`язано надати суду інформацію щодо заборгованості з заробітної плати позивача на час звільнення з розбивкою по місяцях та запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач в період з 01 грудня 2014 року по 03\~червня 2015\~року перебувала\~в трудових\~відносинах з\~ДП «Об`єднана\~компанія «Укрвуглереструктуризація»,\~працюючи на\~шахті ім.П.Л.Войкова\~ВП «Донецька\~виконавча дирекція\~з ліквідації\~шахт» та відповідно до наказу № 128-к від 02 червня 2015 року звільнена на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 7-9). 23.12.2019 за №1358 відповідачем на письмове звернення позивача відмовлено у виплаті заборгованості із заробітної плати та видачі довідки про заборгованість із заробітної плати (а.с. 10). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою №06/57 від 21.12.2019, наданої відповідачем на вимогу суду, загальна сума заборгованості підприємства із заробітної плати перед [PERSON] за період з 01.11.2014 року по 02.06.2015 року становить 18271,64 грн. (а.с. 17). V. Оцінка суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 21\~Закону України\~«Про оплату\~праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ч.1 ст.115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В судовому засіданні та обставина, що у спірний період часу позивач перебувала з підприємством відповідача у трудових правовідносинах, доведена. Проте, свого обов`язку з оплати праці позивача відповідач не виконав, розмір невиплаченої заробітної плати відповідачем визначно у наданій суду довідці. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 07.11.2014\~№595 затверджено тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей. Пунктом 2 зазначеного тимчасового порядку передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. Розпорядженням КМУ від 17.11.2014 №1085-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. За відомостями трудової книжки позивач працювала у відокремленому підрозділі «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація». Вказаний відокремлений підрозділ знаходиться у м. Мирнограді Донецької області, тобто перебуває на території, що підконтрольна владі України. Шахта ім. П.Л. Войкова, де позивач фактично працювала, розташована у м. Довжанську Луганської області, тобто, на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд вважає, що посилання відповідача на постанову КМУ\~від 07.11.2014\~№595 та розпорядження КМУ від 17.11.2014 №1085-р як на підставу для звільнення від виплати на користь позивача заробітної плати, оскільки шахта ім. П.Л. Войкова розташована на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач перебував у трудових відносинах із ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» (м. Київ), яке свого часу прийняло його на роботу та звільнило з роботи 03.06.2015 на підставі статті 38 КЗпП України. На неправомірність дій відповідача у подібних правовідносинах також вказано у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №759/15414/16-ц. Крім того, дана позиція суду узгоджується з висновками зазначеними у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року № 63134/00, в якому зазначено, що, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов?язань. Таким чином, відповідач допустив порушення чинного законодавства, обмеживши законне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, а тому це право підлягає захисту в судовому порядку. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з заробітної плати в сумі 18271,64 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. В силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст.43 Конституції, ст.ст. 94, 115, 116 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved