Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зазначало, що 09.12.2017 по вул. Київський Шлях, 2/8, в м. Борисполі Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися: автомобіль «Акура Ер-Де-Ікс», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіль «Ауді», н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Ауді», н.з [NUMBER] , що належить [PERSON] . Згідно з постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2017 винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 13.12.2017 [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. 13.12.2017 [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ було виплачено [PERSON] 7549,79 грн. - на відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, МТСБУ понесло витрати у розмірі 920 грн. за огляд авто та збір документів (послуги аварійного комісара). Посилаючись на те, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншим особам, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ 7549,79 грн. на відшкодування шкоди в порядку регресу, 920 грн. за послуги аварійного комісара та судовий збір у розмірі 1762 грн. Представник позивача подала до суду заяву, у якій просла розглядати справу за її відсутності та вказала на те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з тим, що повістка, адресована [PERSON] була повернута поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, в силу норм ст. 128 ЦПК України [PERSON] є таким, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 09.12.2017 по вул. Київський Шлях, 2/8, в м. Борисполі Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися: автомобіль «Акура Ер-Де-Ікс», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіль «Ауді», н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с. 11). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2017 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] (а.с. 11). 13.12.2017 [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 7). 13.12.2017 [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 21). Відповідно до звіту № 171221-1755040 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобіля «Ауді», н.з [NUMBER] , наданого ФОП [PERSON] на замовлення МТСБУ від 08.01.2018, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Ауді», н.з [NUMBER] , становить 86723 грн. 73 коп. (а.с. 16-20). Відповідно до наказу МТСБУ від 26.03.2018 № 2759 визначено до сплати [PERSON] 7549,79 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 22). На підтвердження сплати зазначеної суми надано платіжне доручення № 903177 від 27.03.2018 (а.с. 23). МТСБУ було надіслано на адресу відповідача вимогу про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 25). Однак, відповідач не відшкодував МТСБУ шкоду в порядку регресу. Відповідно до п. п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з матеріалів справи, МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] і він не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що позивач відшкодував потерпілій особі шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, дійшов висновку, що позов МТСБУ є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 7549,79 грн. До того ж, МТСБУ у позові просить стягнути з відповідача на його користь витрати за огляд авто та збір документів (послуги аварійного комісара) в розмірі 920 грн. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оскільки у ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» не передбачено відшкодування витрат за огляд авто та збір документів, правових підстав для задоволення позову в цій частині немає. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial