Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві перебуває виконавчий лист №2-4297, виданий 20.04.2012 року Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Західінкомбанк» боргу в сумі 222 966,83 грн. За твердженням державного виконавця, рішення суду боржником не виконано в термін, наданий йому для самостійного виконання, в зв'язку з чим державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення суду. Окрім того державний виконавець зазначив, що боржник на виклики не з'являється, жодної інформації про виконання судового рішення не надає. Зважаючи на те, що у разі виїзду боржника [PERSON] за межі України буде неможливим або ускладненим виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва, тому державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Мойсеєнко В.В. просить обмежити боржника у праві виїзду за межі України. Представник ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином. З огляду на положення ст. 377-1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути дане подання без виклику сторін та за відсутності державного виконавця, який про час та місце розгляду подання повідомлявся, оскільки дане подання розглядається негайно. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві Мойсеєнка В.В. не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Відповідно до постанови КМ України від 31.03.1995 року №231 рішення про обмеження виїзду за кордон приймається за наявності в територіальному органів або підрозділі інформації про існування підстав зазначених у пункті 22 Правил, а саме наявності відомостей що свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не надано доказів щодо ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні суду, не наведено ґрунтовних підстав вважати, що боржник має намір перетинати територію України. Суд звертає увагу на те, що державним виконавцем не надано суду жодного доказу того, що боржник взагалі повідомлений про необхідність виконання судового рішення та існує щодо його виконання виконавчий лист, оскільки такі документи суду надано не було. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м.Києві Мойсеєнка В.В. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] - задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed