Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 17 липня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулись до [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідач) з позовом в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. 2. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу йому належить на праві приватної власності житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстровані, але не проживають її доньки, тобто відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Доньки вийшли заміж та виїхали з належного позивачу будинку, з відповідачами зв`язок позивач зв`язок не підтримує, теперішнє місце їх проживання, перебування не відомо. Особистих речей відповідачів у будинку не має. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю протягом трьох років без поважної причини за місцем реєстрації. У зв`язку з вище викладеним позивач звернулась до суду з вказаним позовом, оскільки відповідачі створюють їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. 3. Відповідачі до суду відзив на позов не надали. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі. 4. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, але від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с.29) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5.\~У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2019 року справа була передана судді Галич О.П. 6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 18 липня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 26 лютого 2020 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 06 березня 2020 року. 8. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явилась без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК України. 10. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 11. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 27 червня 1997 року (а.с. 10) 12. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 липня 2017 року вбачається, що позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9) 13. Факт відсутності відповідачів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , але протягом трьох років в даному будинку не проживають підтверджується актами про не проживання осіб за місцем реєстрації від 24.01.2019 року та 13.05.2019 року (а.с. 12,13) V.\~Оцінка Суду. 14. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 15. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 16. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 17. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав. 17. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). 18. Як встановлено матеріалами справи, позивачі є власниками житлового будинку, в якому зареєстрована відповідач. 19. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України). 20. Статтею 156 ЖК України\~передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири),\~\~якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 21. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. 22. Підстави для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2\~ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 23. Виходячи з того, що\~Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. 24. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. 25. Таким чином згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. 26. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. 27. Відповідно до статей\~12,\~81\~ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 28. Відповідно до позовних вимог позивача та наданих письмових доказів, суд вважає доведеним, що відповідачі протягом трьох років не проживають в житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності. 29. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в житловому будинку за місцем реєстрації відповідачкою суду не подано. 30. З урахуванням викладеного, досліджених по справі доказів, встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність передбачених ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~підстав для визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved