Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.01.2017 року о 03.00 год. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи на автодорозі смт Рокитне - с.Ольшаниця автомобілем «ВАЗ-210994», д.н.з. [NUMBER] , перед виконанням маневру лівого повороту не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «БМВ -Х5», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На час скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 02.02.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом спричинення даної ДТП. Як зазначає позивач, згідно звіту № 1323/3 від 27.02.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «БМВ-Х5» складає 249 700,22 грн. Розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн. З огляду на викладене, позивач МТСБУ просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 100 000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 14.01.2017 року о 03.00 год. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи на автодорозі смт Рокитне - с.Ольшаниця автомобілем «ВАЗ-210994», д.н.з. [NUMBER] , перед виконанням маневру лівого повороту не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «БМВ -Х5», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до матеріальних збитків, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП. Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 02.02.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП (а.с.12-13). Як вбачається з матеріалів справи, у власника автомобіля «БМВ-Х5» [PERSON] на момент ДТП був чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.11). В той же час, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП не була застрахована (а.с.14). 22.03.2017 року потерпіла особа [PERSON] звернулась до МТСБУ з повідомленням про ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.30). Відповідно до звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» № 1323/3 від 27.02.2017 року про визначення вартості матеріального збитку, вартість такого збитку, завданого потерпілій особі, становить 249 700,22 грн. (а.с.16-29). На підставі вищевказаної заяви [PERSON] та зазначеного звіту, згідно наказу МТСБУ від 05.07.2017 року № 5517 потерпілій [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 5517рв від 07.07.2017 року (а.с.31, 32, 33). 06.07.2017 року позивачем МТСБУ на адресу відповідача була направлена вимога про добровільне відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, однак, відповідачем не було вчинено жодних дій щодо повернення коштів (а.с.34). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки автомобілем «ВАЗ-210994» керував відповідач [PERSON] , який визнаний винним у скоєній ДТП, та який на момент завдання шкоди не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 100 000,00 грн. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] та необхідність їх задоволення. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved