Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Лікар-психіатр КЗОЗ «Куп'янська центральна міська лікарня» Неонета В.А. звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з заявою про проведення психіатричного огляду та лікування [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що до кабінету лікаря-психіатра 09.11.2017 надійшли заяви від членів сім'ї хворої - матері та вітчима про надання невідкладної психіатричної допомоги, у зв'язку з загостренням психічного розладу доньки. Крім того, лікар - психіатр зазначає, що хвора [PERSON] неодноразово оглядалася лікарями КЗОЗ «Куп'янська ЦМЛ» - психотерапевтом [PERSON] і неврологом [PERSON] та їй було призначено амбулаторне лікування, яке та не виконує. Пізніше було запропоновано стаціонарне лікування в психіатричному закладі, однак добровільної згоди на лікування в психіатричному закладі вона не надає. 07.11.2017 при огляді [PERSON] районним лікар-психіатром Неонетою В.А. спільно з лікарем - психотерапевтом [PERSON] було запропоновано їй повторно стаціонарне лікування, на що хвора не дала добровільну згоду, хворою себе не визнає, на контакт не йде і не має критичної оцінки свого стану. Оцінюючи скарги родичів хворої, анамнез захворювання, перебіг захворювання, беручи до уваги, що [PERSON] має тяжкий психічний розлад та не може задовольнити свої життєві потреби на достатньому рівні, весь час проводить в межах ліжка своєї кімнати, не працює, не навчається, за собою не доглядає, відмовляється від їжі та за період захворювання схудла, морить себе голодом, депресивна, не має ніяких планів на майбутнє, контакту з лікарями та родичами не доступна, лікар-психіатр прийшов до висновку щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих, її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗОЗ «Куп'янська центральна міська лікарня» Неонета В.А. заяву підтримав та пояснив, що стан хворої [PERSON] потребує термінового втручання з боку лікарів-психіатрів в умовах Обласної психіатричної лікарні № 1, оскільки наявність психічного розладу підтверджується неспроможністю задовольнити свої основні життєві потреби, на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, відсутність бажання десь навчатися та працювати, неохайністю та припиненням турботи про свою гігієну, агресією до близьких людей. Такий стан являє небезпеку самій хворій та оточуючим, тому вимоги просить задовольнити. Прокурор Замотай Т.С. у судовому засіданні заяву лікаря-психіатра підтримала. [PERSON] - особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги, у судове засідання не викликалась, оскільки згідно довідки районного лікаря-психіатру КЗОЗ «Куп'янська центральна міська лікарня» Неонети В.А. за № 36 від 09.11.2017 страждає на тяжкий психічний розлад в стадії загострення, являється небезпечною для себе, у зв'язку з чим не може бути присутня в судовому засіданні. Свідок [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], пояснила, що до лютого 2017року [PERSON] вела активний спосіб життя - навчалася у Київському національному університеті культури і мистецтв, проживала у Києві, поєднувала навчання з роботою. Навесні вона навчання в університеті покинула, а приїхавши на вихідні додому, спалила деякі свої та її речі, пояснюючи це, що «необхідно позбавлятися від старого та непотрібного». У середині серпня [PERSON] зателефонувала з Києва бабусі та повідомила, що їй нікуди йти, в неї немає паспорту та грошей. Як з'ясувалося згодом, вона протягом двох-трьох днів мешкала на вулиці. За допомогою небайдужих сторонніх осіб вона приїхала до міста Куп'янська. Зовнішній вигляд [PERSON] був ненормальний: одяг був брудний та розірваний, вона дуже схудла, а очі мали божевільний погляд. Пояснила, що зі слів бабусі, [PERSON], повернувшись додому, почала вдягати на себе безліч різноманітного одягу, який закріплювала прищіпками для білизни; запалювала якісь свічки та речитативом вигукували якісь заклики, розсипала щось подібне на сіль. Через деякий час вона хотіла повернутися до Києва та на заперечення з боку бабусі, пригрозила їй вбивством. Оскільки касир, зважаючи на її стан, відмовила їй у продажу квитка до Києва, вона залишилася вдома, та з того часу її стан тільки погіршується: вона майже не виходить з кімнати, одного разу піднялася на горище будинку та почала викидати звідти речі, виставляючи всі порожні скляні банки, затіяла бійку з матір'ю, а після того, як її намагалася заспокоїти, принесла малюнок жінки-воїна, у якої в руках був меч та відрубана голова, пояснивши, що «це - наслідки». [PERSON] нічого не їсть, майже не п'є, ридає, промовляючи, що в неї болить душа, або сидить, дивлячись в одному напрямку, іноді зовсім не реагує на оточуючий світ, не відчуває болю, крім того, вона розказувала, що чує голоси в своїй голові, які її розривають. Вона зовсім себе не обслуговує, не робить гігієнічних процедур, вона не здатна приготувати їжу чи порізати хліб. Суд, заслухавши лікаря-психіатра, допитавши свідка [PERSON], з'ясувавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених вказаним цим законом та іншими законами України. З медичної карти амбулаторного хворого на ім'я [PERSON], [INFO], встановлено, що: - 07.09.2017 вона зверталася до лікаря-психотерапевта зі скаргами на пригніченість, відчуття страху, тривоги, занепокоєння та їй було встановлено діагноз «Астено-деприссивний синдром» та призначено лікування (а.с.14); - 09.10.2017 лікарем-психотерапевтом встановлено, що хвора [PERSON] відмовляється від прийому ліків, їй видано направлення до лікаря-психіатра, діагноз «F 23? F32.1?»(а.с.14зв.); - 26.10.2017 лікарем-невропатологом хвора [PERSON] обстежена на дому та встановлено, що контакт з нею відсутній, рекомендовано обстеження у лікаря-психіатра (а.с.14зв.); цього з дня лікарем - психотерапевтом видане повторне направлення до консультативної поліклініки ІНПН АМН України (а.с.15-16); - 07.11.2017 лікарем-психотерапевтом у зв'язку з погіршенням стану хворої [PERSON] рекомендовано термінова консультація у лікаря-психіатра, діагноз «F 20?» (а.с.16). Відповідно до консультативного висновку районного лікаря-психіатра КЗОЗ «Куп'янська центральна міська лікарня» Неонети В.А. за № 35 від 09.11.2017 [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], виявляє ознаки загострення психічного розладу у вигляді діагнозу: Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії (F 23.1), потребує невідкладної психіатричної допомоги в умовах обласної психіатричної лікарні № 1 (а.с.17). Із письмових заяв [PERSON] та [PERSON] - рідних [PERSON], у яких вони просять лікаря-психіатра оглянути їх доньку і направити на обстеження та лікування у примусовому порядку до психіатричної лікарні, вбачається, що стан здоров'я її погіршується, вона стає агресивною (а.с.5-8). [PERSON] відмовилася від проведення стаціонарного лікування, ухиляється від призначеного амбулаторного лікування, її поведінка носить агресивний, небезпечний характер для неї та оточуючих. Таким чином, одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє реальні дії, що являють собою небезпеку для неї та оточуючих; неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність; хвора відмовляється від амбулаторного лікування, чим завдає значної шкоди своєму здоров'ю. Відповідно до положень Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Законом встановлюється, що психіатрична допомога може надаватись у вигляді психіатричного огляду, амбулаторного лікування та госпіталізації у спеціалізовані стаціонарні лікувальні установи. Згідно із ч.2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Частиною 3 статті 11 вищезазначеного Закону визначено, що психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: - вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню безпеку для неї чи оточуючих, або - неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або - завдасть значної шкоди своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану в разі ненадання їй психіатричної допомоги. Усвідомлена згода особи відповідно до ст. 1 зазначеного Закону - це згода, вільно висловлена особою, здатною зрозуміти інформацію, що надається доступним способом, характер її психічного розладу та прогноз його можливого розвитку, мету, порядок та тривалість надання психіатричної допомоги, методи діагностики, лікування та лікарські засоби, що можуть застосовуватися в процесі надання психіатричної допомоги, їх побічні ефекти та альтернативні методи лікування. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наданих матеріалів справи, суд вважає, що в діях [PERSON] містяться ознаки, які свідчать про те, що вона вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню безпеку для неї та оточуючих, оскільки виявляє агресію та погрожує розправою рідним, причому, підкріпляю свої погрози демонстрацією зображень з явними ознаками насилля та нанесенням тілесних ушкоджень; знищує майно небезпечним способом, а саме - підпалом; також неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, - не працює, покинула навчання, не їсть, майже не вживає воду, не спроможна приготувати їжу та не дотримується гігієнічних правил; побоюється буденних речей, у зв'язку з чим може завдати значної шкоди своєму здоров'ю, суд вважає заява, що є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved