Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 27.10.2020 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про припинення за [PERSON] право власності на 5/12 частин гаража № [NUMBER] , що знаходиться в автокооперативі «Нафтовик 2» в місті Прилуки Чернігівської області; визнання за [PERSON] право власності на 5/12 частин гаража; стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] вартості 5/12 частин гаража; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесених судові витрати,мотивуючи вимоги наступним. З 11.10.1996 року [PERSON] , перебувала у юридичному шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . У шлюбі вони з нині покійним чоловіком придбали гараж № [NUMBER] , що знаходиться в місті Прилуки автокооперативі «Нафтовик 2», який було зареєстровано на ім`я чоловіка. Після смерті мого чоловіка [PERSON] [INFO] , відкрилася спадщина на майно спадкодавця. Оскільки спірний гараж № [NUMBER] придбано у шлюбі, він є спільним сумісним майном подружжя, а тому, відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України, 23.05.2017 року позивач отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину цього гаража. Так як на час смерті чоловіка позивач була особою пенсійного віку та є інвалідом 3 групи, 23.05.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частину зазначеного спірного гаража. Спадщину ж на решту часток спірного нежитлового майна отримала спадкоємець за заповітом, донька спадкодавця [PERSON] та відповідачка по справі - [PERSON] . [PERSON] , якій належить 5/12 частин спірного гаража, проживає в іншому місті і вказаний гараж, який є неподільною річчю спільне володіння і користування яким є неможливим, не використовує за призначенням, проте перешкоджає позивачеві вільно володіти та користуватися належним на праві приватної власності майном, оскільки ключ від гаража № [NUMBER] знаходиться у неї. У законний спосіб надати позивачеві можливість зробити дублікат ключа чи замінити замок відповідачка відмовляється. Так само вона не сприймає пропозицію продати спірне майно та пропорційно до часток власності розділити кошти від продажу. Не реагує вона і на пропозицію щодо сплати позивачем коштів за належну їй частку спірного гаража. 24.11.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Відповідач вказує, що дійсно після смерті батька [PERSON] на підставі заповіту набула право власності на 5/12 частин спірного гаража, так як має автомобіль часто приїздить до родичів в м. Прилуки, активно користується вказаним гаражем та сплачує за нього внески в автокооператив в повному обсязі. Відповідач не заперечує щодо спільного користування майном, але позивач жодного разу не зверталася до відповідача про добровільне врегулювання питання щодо спільного користування майном. На пропозиції відповідача про викуп належної позивачеві частки в майні, останньою була проігнорована. 30.11.2020 від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позовні вимоги підтримує, вказує, що внесла грошові кошти на депозитний рахунок суду в рахунок вартості 5/12 часток спірного майна. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.10.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін і призначено судове засідання. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.02.2020 року за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу, ппровадження у справі зупинено. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.04.2020 року відновлено провадження у справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, пояснила, що готова сплатити вартість 5/12 частин гаража, яка визначена у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. В судовому засіданні відповідач висловила свою готовність до врегулювання спору шляхом викупу позивачем належних їй 5/12 часток згідно вартості визначеної висновком судової експертизи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Власниками гаража [ADDRESS] » являються: [PERSON] 7/12 частини, [PERSON] - 5/12 частини що підтверджується свідоцтвом про право власності виданим 23.05.2017 і зареєстрованим в реєстрі за №1479, свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 23.05.2017 і зареєстрованим в реєстрі за №1481, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданим 18.04.2016 і зареєстрованим в реєстрі за №1276, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с.9,10,48). Згідно висновку експерта №С-8 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 31.03.2021, ринкова вартість 5/12 частин гаража № [NUMBER] в автокооперативі «Нафтовик 2» складає 13475,90 грн. (а.с.78-84). ІV. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування. У відповідності до положень ст. ст. 317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. При вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників ця обставина є визначальною. Таким чином, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Враховуючи, що згідно висновку експерта виділ частки в натурі у спірному майні без втрати цільового призначення не підлягає, відповідач висловила свою готовність продажу позивачеві належних їй 5/12 частин у спільному майні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності зі ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст.137 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічні висновки викладено в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду акт про надання послуг адвокатом від 30.11.2020, договір про надання правової допомоги від 01.09.2020, квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 4000,00 грн. (а.с.65-67). Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 840,80 грн. та за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3840,00 грн. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 8680,80 грн.

Outcome: approved