Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 02.03.2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 09.07.2018 року стягнуто з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття. 22.06.2019 року позичав уклав шлюб з [PERSON] , від спільного життя з якою [INFO] народилася дитина [PERSON] , в свідоцтві про її народження позивач записаний батьком. Позивач вказує, що у зв`язку зі зміною сімейного стану та народженням третьої дитини, змінився його матеріальний стан, оскільки він постійного заробітку не має, на його утриманні знаходиться дружина, яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Посилаючись на викладене, [PERSON] просив зменшити розмір аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини на 1/8 частину від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Процесуальні дії та аргументи учасників справи. 04.03.2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, справу визнано малозначною відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.19, ч.3 ст. 274 ЦПК України, відповідачці визначено строк до 20.03.2020 року для подання відзиву на позовну заяву. 11.03.2020 року відповідачці [PERSON] вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі з копією позову та доданих до нього документів, про що в справі мається письмове повідомлення (а.с.15). 20.03.2020 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 18-21), в якому вона проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, пославшись на те, що позивач фактично працевлаштований, а саме працює автомеханіком на станції технічного обслуговування, де отримує заробітну плату. Дружина позивача за час спільного з ним проживання придбала автомобіль, яким постійно користується [PERSON] . Відповідачка вказує, що жодних інших витрат на утримання спільних дітей відповідач взагалі не несе, спілкування з ними постійного характеру не має. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. Враховуючи, що клопотань та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.07. 2018 року по справі № 583/1513/18, провадження № 2/583/615/18 стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття, які сплачуються на користь матері [PERSON] , починаючи стягування з 27.04.2018 року. На підставі вказаного рішення 10.08.2019 року [PERSON] видано виконавчий лист (а.с. 6). 22.06.2019 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), зареєстрований Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, що підтверджується свідоцтвом від 22.06.2019 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Від вказаного шлюбу у позивача [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] , в свідоцтві про народження якої позивач записаний батьком (а. с. 9). Як вказує позивач, мати дитини [PERSON] , з якою він проживає в зареєстрованому шлюбі, потребує утримання з його боку, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Згідно з вимогами статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі зміною сімейного становища платника аліментів він може подати до суду позовну заяву про зменшення розміру аліментів. У відповідності зі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року № 294-IX розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218грн. З матеріалів справи вбачається, що окрім дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , на утриманні позивача перебуває ще молодша дочка [PERSON] , [INFO] . Таким чином, перебування на утриманні позивача [PERSON] дочки [PERSON] свідчить про обґрунтованість доводів позивача про зміну його сімейного стану, що в силу ч. 1 ст. 192 СК України дає право на зменшення розміру аліментів раніше визначеного Охтирським міськрайонним судом Сумської області. Разом з тим суд зазначає, що позивачем не надано до позову доказів щодо перебування на даний час у відпустці по догляду за дитиною до трьох років дружини, оскільки, до позову додано лише копію свідоцтва про народження [PERSON] , копію свідоцтва про укладення шлюбу та копію виконавчого листа про стягнення аліментів, а тому доводи позивача в цій частині не підтверджені відповідними письмовими доказами. Враховуючи викладене, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку,що маються законні підстави для часткового задоволення позову, а саме зменшення аліментів, які стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини від заробітку (доходу) позивача на 1/6 частину від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів відповідає приписам ст. 183 СК України та не порушує баланс інтересів сторін. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про зміну розміру аліментів, які стягуються з позивача згідно з рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.07. 2018 року в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття, так як такий розмір аліментів не порушує балансу інтересів сторін, буде достатнім і необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей. В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю вимог. Стосовно судових витрат. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 75 % (1/8 * 100 % / 1/6), тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 630,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial