Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому вказало, що відповідач є власником нежитлового вбудованого приміщення площею 38,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та у яке позивач надає відповідачу послуги з теплової енергії, відповідач їх отримує, споживає, але від укладання договору на постачання теплової енергії ухиляється, оплату за спожиті послуги не вносить, у зв'язку з чим, за ним у період з червня 2012 року по червень 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 6706,42 грн.. Посилаючись на вказані обставини, просив позов задовольнити і стягнути на користь КП «Теплоенерго» суму заборгованості в зазначеному розмірі, а також понесені у справі судові витрати. Представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, погодився на заочний розгляд справи. За даними Лозівського РВ ГУМВС України в Харківській області відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За цією адресою про місце, день та час розгляду справи суд у відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомляв відповідача. Однак, відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача заперечень на позов, поданих у зазначений судом строк, заяв про розгляд справи у його відсутність, не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову КП «Теплоненерго». Судом встановлено, що відповідач, як фізична особа, є власником нежитлового вбудованого приміщення площею 38,7 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування нежитлової будівлі від 10.11.2008 року/а.с. 74/. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом/ст. 322 ЦК України/. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна./ст. 317 ЦК України/. Нежитлове приміщення площею 38,7 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], є вбудованим в житловий будинок, є складовою будинку. Система опалення нежитлового приміщення є невід'ємною частиною централізованої системи опалення всього житлового будинку. У нежитловому приміщенні прилад обліку теплової енергії відсутній. За статтями 20, 21 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ «Про житлово-комунальні послуги» /далі - Закон № 1875-ІУ / споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов'язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов'язаний забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Закон України «Про Теплопостачання» у ст. 24 передбачає обов'язок споживача своєчасно укласти договір на постачання теплової енергії. Обов'язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за тактично отриману теплову енергію передбачений в статті 19 цього Закону. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку/ст. 25 Закону/. Позивач пропонував відповідачу укласти договір на поставку теплової енергії, направляючи відповідачу його примірник, що підтверджується матеріалами справи/а.с. 63,64/ Позивач направляв відповідачу вимогу про сплату вартості спожитої теплоенергії, /а.с.62/. Однак відповідач ухиляється від укладання договору, вартість спожитих послуг не сплачує. Відповідно до п. 23 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» № 1198 від 03.10.2007 року розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є інші юридичні факти. Про факт надання послуг позивачем і згоду на їх отримання відповідачем свідчать вчинені сторонами дії: набуття відповідачем права власності на нежитлове приміщення, яке є невід'ємною частиною централізованої системи опалення всього житлового будинку, надання послуг виконавцем послуг - позивачем і фактичне використання цих послуг споживачем - відповідачем. У відповідності до ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Дані про те, що послуги з теплової енергії позивачем відповідачу не надавались у зазначеному розмірі чи надавались неналежної якості, в справі відсутні. Також в справі відсутні і докази, що до КП «Теплонерго» надходили скарги щодо неналежної якості надання послуг з теплової енергії від абонента [PERSON]. У зв'язку з відсутністю у Відповідача приладів обліку теплової енергії кількість теплової енергії, поставленої відповідачу, була визначена згідно з максимальним погодинним навантаженням по параметру теплоносія. Відповідно до якого кількість теплової енергії спожитої відповідачем становить 7,082 Гкал. Розрахунок максимального погодинного теплового навантаження на опалення виконаний позивачем відповідно до додатка 25 БНіП 2-04-91 та до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94, які затверджені Держжитлокомунгоспом України 14 грудня 1993 року. (п. 8 таблиці 2.2) по укрупненим показникам, відповідно до якого максимальне погодинне теплове навантаження орендованого Відповідачем нежитлового приміщення становить 0.0024 Гкал/год. Оскільки відповідач фактично користувався послугами з теплової енергії в нежитловому вбудованому приміщенні площею 38,7 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], але їх не сплачував, згідно відомостей нарахування та сплати за теплової енергії заборгованість відповідача склала за період з червня 2012 року червень 2014 року - 6706,42 грн. Відповідач у відповідності до положень ст. 10, 60, 61 ЦПК України не скористався своїм правом щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнувши з відповідача заборгованість за послуги з теплової енергії. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved