Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Лівобережний міжрайонний центр зайнятості м. Вінниці звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення шкоди завданої неправомірним отриманням допомоги по безробіттю в сумі 10\~427 грн. 91 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.06.2007 року в Лівобережному міжрайонному центрі зайнятості був зареєстрований громадянин [PERSON], як такий що шукає роботу. 02.07.2007 року громадянин [PERSON] подає заяву про надання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, в якій зазначає, що в даний час не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. На підставі заяви, відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», йому призначено допомогу по безробіттю на період з 29.06.2007 по 22.06.2008 року.27.03.2015 року центр зайнятості отримав лист, яким управління пенсійного фонду України в м. Вінниці повідомило, що громадянин [PERSON] працював в ТОВ «Виробниче підприємство «Маріо» в період отримання допомоги по безробіттю. З метою перевірки даної інформації 08.04.2015 року направлено запит на підприємство, відповідь на який отримано 12.05.2015 року. В відповіді ТОВ «ВП «Маріо» зазначалось, що громадянин [PERSON] був прийнятий на роботу інженером з охорони праці за сумісництвом з 06.06.2007 року та звільнений 29.07.2011 року. Додатково в підтвердження даного факту підприємством надано копії наказів про прийняття та звільнення з роботи. На підставі отриманої відповіді 12.05.2015 року складено акт №04-36/89. Факт роботи громадянина [PERSON] в ТОВ «ВП «Маріо», без повідомлення центру зайнятості впливає на умови та порядок виплати допомоги по безробіттю та наданню соціальних послуг. У звязку з тим, що гр. [PERSON] не дотримано законодавства України, а саме застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення (допомоги по безробіттю) та надання соціальних послуг, йому безпідставно нараховано та перераховано допомогу по безробіттю за період з 29.06.2007 року по 22.06.2008 року в сумі 10\~427 грн. 91 коп. Наказом директора центру зайнятості від 12.05.2015 року № 497/13 прийнято рішення про повернення коштів громадянином [PERSON] у сумі 10\~427 грн. 91 коп. 15.05.2015 року гр. [PERSON] направлено лист-повідомлення про необхідність повернення коштів з проханням добровільного їх повернення. Однак, кошти в сумі 10\~427 грн. 91 коп. на рахунок центру зайнятості в повному розмірі не надійшли. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на рахунок Лівобережного міжрайонного центру зайнятості кошти в сумі 10\~427 грн. 91 коп. Представник позивача до судового засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що проти задоволення позову заперечує в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 02.07.2007 року [PERSON] звернувся до Лівобережного МРЦЗ з заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, в якій вказав, що ознайомлений із правами та обовязками, передбаченими даними законами (а.с. 5). Листом від 25.03.2015 року №600/06-33-3/02-2 УПФУ в м. Вінниці повідомлено, що [PERSON], [INFO], який отримував допомогу по безробіттю з 29.06.2007 року по 22.06.2008 року в цей період працював в ТОВ «Виробниче підприємство Маріо», згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (а.с.6). З листа ТОВ «ВП «Маріо», вбачається, що гр.. [PERSON] дійсно працював в ТОВ «ВП «Маріо» інженером з охорони праці за сумісництвом та звільнений 29 липня 2011 року (а.с.10). Відповідно до наказу №79-к від 06.06.2007 року [PERSON] прийнято на посаду інженера з охорони праці на 0,5 ставки за сумісництвом (а.с.11). Наказом № 81/1-к від 29 липня 2011 року [PERSON] було звільнено з займаної посади. (а.с.12). Відповідно до акту № 04-32/89 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення» від 12.05.2015 року встановлено, що гр. [PERSON] перебуваючи на обліку в Лівобережному міжрайонному центрі зайнятості з 22.06.2007 року по 20.08.2008 рік не повідомив центр зайнятості про факт роботи у ТОВ «ВП Маріо» з 06.06.2007 року по 29.07.2011 рік, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування». В звязку з цим, сума виплаченого гр. [PERSON] матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг, в період з 22.06.2007 р. по 20.08.2008 р., має бути стягнута з нього на підставі ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 13-14). 14.05.2015 року [PERSON] Лівобережним міжрайонним центром зайнятості було направлено вимогу про добровільне повернення коштів в сумі 10\~427, 91 грн. (а.с.15). Згідно наказу директора Лівобережного міжрайонного центру зайнятості від 12.05.2015 року №497/15 про повернення коштів виплачених на підставі документів, що містять неправдиві відомості, наказано вжити заходів по поверненню коштів в сумі 10\~427, 91 грн. отриманих [PERSON], направити копію наказу [PERSON], у разі відмови [PERSON] повернути кошти добровільно, звернутись до суду із позовною заявою про стягнення коштів (а.с.16). З розрахунку головного бухгалтера Лівобережного міжрайонного центру зайнятості, сума матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, яка підлягає поверненню у звязку із встановленням центром зайнятості недостовірних даних наданих [PERSON], які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю за період з 29.06.2007 року по 22.06.2008 року становить 10\~427 грн. 91 коп. (а.с. 17). З огляду на вказані докази, відповідач був працевлаштований та отримував винагороду в період перебування на обліку в Лівобережному міжрайонному центрі зайнятості. Позивачем вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору. Відповідно п. 7 ч. 1ст. 1 Закону України від 5 липня 2012 року «Про зайнятість населення», встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Частиною 1 статті 4 вказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України від 02.03.2000 р. «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. За приписами до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №219 від 14.02.2007 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п. 7 цього Порядку. Згідно із п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У відповідності до п. 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. Відповідач не оскаржував рішень центру зайнятості. Згідно частини 3 ст. 36 зазначеного Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач в період знаходження на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного, був працевлаштований та перебував в трудових відносинах з ТОВ «ВП «Маріо»» та отримував дохід, при цьому не повідомив про цей факт позивача, що призвело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 10\~427, 91грн. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. Відповідачем не було надано суду жодних належних доказів, які б спростовували доводи позивача, у зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню та сума виплаченого відповідачу забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю підлягає примусовому стягненню на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Розмір сплаченого позивачем судового збору становить 1378,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved