Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 27.09.2019 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, з дня звернення з позовом до суду і до 30.06.2022 року, тобто до припинення навчання у навчальному закладі Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років у випадку навчання. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що 30.08.2000 року між її батьками [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який розірваний 24.02.2005 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: вона [PERSON] , [INFO] та її брат [PERSON] , [INFO] . 12.11.2004 року Шаргородським районним судом видано виконавчий лист №2-1180, яким із [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 11.10.2004 року і до досягнення ними повноліття. 12.08.2019 року їй виповнилося вісімнадцять років, а тому стягнення аліментів на її утримання припинено. На даний час вона навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського на факультеті історії, права і публічного управління за спеціальністю 014.03 середня освіта (Історія) денної, комерційної форми навчання. Термін навчання до 30.06.2022 року. Вона проживає в гуртожитку, за який потрібно вносити оплату, а у зв`язку з навчанням збільшилися витрати також і на харчування, придбання підручників, одяг, витрати на проїзд, лікування та інше. У зв`язку з навчанням вона не працює, тому перебуває на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, чим ставить у скрутне матеріальне становище, хоча є працездатним, має доходи від тимчасових заробітків, а тому може сплачувати аліменти на утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , що діє на підставі довіреності від 23.09.2019 року, не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити (а.с.12, 28). 2. Виклад позиції відповідача. Правом на подання відзиву на позовну заяву [PERSON] відповідач [PERSON] не скористався. Так, відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, або заяви про визнання ним позовних вимог [PERSON] до суду не подавав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 30.09.2019 року (а.с.15-16). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач\~ [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] \~подали заяву\~від 15.11.2019\~року про\~розгляд справи\~у їх\~відсутності,\~позовні вимоги\~підтримують в\~повному обсязі,\~не заперечують\~щодо ухвалення\~судом заочного\~рішення (а.с.28). 2. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою судді від 30.09.2019 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, перше судове засідання призначено на 29.10.2019 року (а.с.15-16). 2. 29.10.2019 року відкладено судове засідання у справі на 15.11.2019 року, у зв`язку із неприбуттям відповідача [PERSON] (а.с.22). 3. 15.11.2019 року відкладено судове засідання на 03.12.2019 року у зв`язку із неприбуттям відповідача, від якого також не повернуто рекомендованого поштового повідомлення про вручення судової повістки; прийнято рішення про повторний виклик відповідача, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.32). 4. 03.12.2019 року відкладено судове засідання на 17.12.2019 року у зв`язку із неприбуттям відповідача; прийнято рішення про повторний виклик відповідача, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.39). 5. В\~судове засідання\~не прибули\~позивач \~ [PERSON] ,\~її представник\~ [PERSON] ,\~відповідач [PERSON] , у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначених учасників справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає та враховуючи подану позивачем заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. 6. 17.12.2019 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.46-47). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Шлюб між батьками [PERSON] розірвано 24.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно з виконавчим листом №2-1180 від 15.11.2019 року, виданим Шаргородським районним судом, із відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 11.10.2004 року до досягнення ними повноліття (а.с.9). Позивач [PERSON] на теперішній час є повнолітньою, відповідно до паспорта (а.с.3), та перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за №1456 від 23.09.2019 року (а.с.11). Згідно з довідкою Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського від 19.09.2019 року за №17/302, повнолітня дочка відповідача [PERSON] , [INFO] , є студенткою, навчається на другому курсі Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського на факультеті історії, права і публічного управління за спеціальністю 014.03 середня освіта (Історія) денної, комерційної форми навчання. Термін навчання на другому курсі з 01.09.2019 року до 30.06.2020 року. Термін навчання в університеті з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с.10). Повнолітня дочка відповідача, яка продовжує навчання, відповідно до вимог ст.199 СК України, має право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання. На теперішній час, тобто після досягнення позивачем повноліття, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання, не надає, тоді як позивач потребує утримання з боку батька, оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання. Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати, останній суду не представив, відтак, суд вважає, що [PERSON] , як батько позивача, не позбавлений можливості матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, тобто може надавати допомогу на утримання дочки. Отже, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право [PERSON] , яка є повнолітньою, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає захисту, а позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). VІ. Висновки суду Враховуючи, що право позивача [PERSON] , яка продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька відповідача [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в сумі 1500 грн., так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК). Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved