Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

із позовною заявою про захист честі, гідності і ділової репутації та стягнення моральної шкоди у суд звернувся [PERSON] ; в своїх вимогах просив: визнати недостовірною та такою, що порушує права [PERSON] на повагу до його ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену [PERSON] на сторінці своєї спільноти «Господарі України» у Інтернет-ресурсі Facebook за адресою: https://www.facebook.com/KornienkoUkrainian/videos/318479842163845/ у відеоматеріалі від 09 травня 2019 року в період з 08 хвилини 50 секунди по 09 хвилину 15 секунду з таким змістом: «І виконували\~ці роботи\~не хто-небудь,\~хто виграв\~тендер,\~виграв тендер,\~не хто\~саме менше\~потратить,\~і хто\~саме дешевше\~зробить цю\~роботу,\~а там\~проводився тендер,\~хто саме\~дорожче зробить цю роботу. І там був не хто-небудь, а там був ваш двоюрідний брат [PERSON] , як його там? [PERSON] Набільський……..»; зобов`язати спростувати недостовірну інформацію, поширену [PERSON] шляхом публікації відеоматеріалу під назвою «Спростування недостовірної інформації стосовно [PERSON] » на сторінці своєї спільноти «Господарі України» у Інтернет-ресурсі Facebook за адресою: https://www.facebook.com/KornienkoUkrainian/videos/. В цьому відео прочитати резолютивну частину рішення суду у цій справі не пізніше 14 календарних днів з дати набрання судовим рішенням законної сили з посиланням на рішення суду, дату його винесення, змісту, а також із розміщенням цього спростування не менше одного календарного місяця; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] за розповсюдження недостовірної інформації моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір. Мотивуючи свої вимоги позивач зазначає, що під час відвідування соціальної мережі Facebook і перебуваючи в публічних групах і спільнотах, що зареєстровані в цій соціальній мережі та висвітлюють життя в Козелецькому районі Чернігівської області, в травні місяці 2019 року побачив пост з відеороликом громадянина [PERSON] . Цей відеоролик датований 09 травня 2019 року, розміщений в спільноті під назвою «Господарі України» в соціальній мережі Facebook, адреса сторінки: https://www.facebook.com/KornienkoUkrainian/videos/318479842163845/. Власником і адміністратором цієї спільноти є відповідач [PERSON] . В квітні місяці 2019 року на цій же сторінці в соціальній мережі Facebook було розміщено пост про реєстрацію [PERSON] однойменної громадської організації «Господарі України» з посиланням на загальновідомий ресурс OpenData Bot щодо цієї організації, де зазначено її ідентифікаційний код, назву, адресу і керівника. Ці дані повністю ідентичні даним, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У відеоролику відповідач з використанням нецензурної лексики розповсюджував неправдиву інформацію стосовно позивача і стверджував про порушення останнім законодавства, за що позивач може бути притягнутим до цивільної і кримінальної відповідальності, а саме: з 08 хвилини 50 секунд по 09 хвилину 15 секунд цього відеоматеріалу відповідач в стверджувальній формі говорить про тендер на будівництво туалету в Козелецькій гімназії № 1, що проводилося на замовлення Відділу освіти Козелецької районної державної адміністрації, і його переможця виконавця цих робіт. Відповідач стверджує у відеоролику, що ці роботи виграв [PERSON] . Стенограма цього відеоматеріалу в період з 08 хвилини 50 секунди по 09 хвилини 15 секунди: «І виконували ці роботи не хто-небудь, хто виграв тендер, виграв тендер, не хто саме менше потратить, і хто саме дешевше зробить цю роботу, а там проводився тендер, хто саме дорожче зробить цю роботу. І там був не хто-небудь, а там був ваш двоюрідний брат [PERSON] , як його там? [PERSON] Набільський……..». Поширена відповідачем інформація по суті може вказувати на порушення позивачем законодавства про закупівлю і про виконання робіт за завищеними цінами, бо на початку ролику відповідач порівнює вартість свого будинку на 240 кв. м. і вартість робіт по будівництву туалета, і зазначає про невелику різницю між цими вартостями. Така інформація по відношенню до позивача є наклепницькою, образливою, принизливою та такою, що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача [PERSON] Моральна шкода обґрунтована тим, що позивач, будучи відомою особою в Козелецькому районі, місцевим політиком, підприємцем, який є одним з найбільших платників податків району і забезпечує роботою не один десяток людей, повинен пояснювати великій кількості людей, що не має жодного відношення до цього будівництва туалету в гімназії. В селищі всі один одного знають і через постійні виправдовування позивач зазнав моральних страждань. Крім того, у позивача літні батьки, які в силу свого віку дуже хворобливо сприйняли цю інформацію. Також позивач зазначає, що ні він як фізична особа-підприємець, ні підприємства, що знаходяться під його безпосереднім контролем ПП «Софія» і ТОВ «ЕКО СЕРВІС Козелець» ніколи не приймали участі в будівництві, реконструкції туалету в Козелецькій гімназії № 1. У них немає жодного спільного проєкту з Козелецькою райдержадміністрацією. На підтвердження вище викладеного мається довідка від Козелецької райдержадміністрації, в якій зазначається, що [PERSON] не має жодного відношення до будівництва і реконструкції туалету в Козелецькій гімназії № 1. Відповідно до даних Козелецької райдержадміністрації, отриманих з довідки від 16.07.2019 року № 01-27/1300, ремонт і добудову туалету в Козелецькій гімназії № 1 на замовлення відділу освіти Козелецької райдержадміністрації проводило ТОВ «КОЗЕЛЕЦЬГАЗМОНТАЖ». Відповідно до даних, що знаходяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «КОЗЕЛЕЦЬГАЗМОНТАЖ» [PERSON] не являється і не являвся ніколи особою, що входила до органів управління цього підприємства, не був його засновником (учасником) і взагалі не має до нього жодного відношення. Таким чином вважає, що вказані вище дії відповідача порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача. 15 серпня 2019 року ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання на 05 вересня 2019 року. 05 вересня 2019 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. 30 вересня 2019 року ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] просили задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач заперечував проти задоволення позову. Вважає свої дії такими, що не порушують права будь-якої особи, тому просив відмовити в задоволенні позову. Додатково відповідачем надано письмові пояснення. В судовому засіданні відповідач також повідомив суду, що його пост неправильно розтлумачено позивачем і мова в пості йшла не про те, що [PERSON] отримав певні кошти за ремонт і добудову туалету, а про те, що відповідач був переконаний в тому, що позивач своєю безпосередньою участю, за допомогою лопати, здійснював такий ремонт. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 3\~статті 12\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 13\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і частинами другою та третьою статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. У пункті 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У статті 201 Цивільного кодексу України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 Цивільного кодексу України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Згідно з частиною третьою статті 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Таким чином, відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням. Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:\~а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Також, у вказаній вище Постанові Пленуму Верховного Суду України зазначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Судом встановлено, що відповідачем в квітні місяці 2019 року на сторінці в соціальній мережі Facebook було розміщено пост про реєстрацію [PERSON] однойменної громадської організації «Господарі України» з посиланням на загальновідомий ресурс OpenData Bot щодо цієї організації, де зазначено її ідентифікаційний код, назву, адресу і керівника. Ці дані повністю ідентичні даним, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до вказаного реєстру [PERSON] є засновником громадської організації «Господарі України» /а.с. 23/. У відеоролику, який був переглянутий в судовому засіданні, відповідач з використанням нецензурної лексики розповсюджував неправдиву інформацію стосовно позивача і стверджував про порушення останнім законодавства, за що позивач може бути притягнутим до цивільної і кримінальної відповідальності, а саме: з 08 хвилини 50 секунд по 09 хвилину 15 секунд цього відеоматеріалу відповідач в стверджувальній формі говорить про тендер на будівництво туалету в Козелецькій гімназії № 1, що проводилося на замовлення Відділу освіти Козелецької районної державної адміністрації, і його переможця виконавця цих робіт. Відповідач стверджує у відеоролику, що ці роботи виграв [PERSON] . 16 липня 2019 року за підписом в.о. голови Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області надано відповідь на ім`я [PERSON] , відповідно до якої ПП «Софія», ФОП [PERSON] ремонт і добудову туалету в Козелецькій гімназії № 1 на замовлення Відділу освіти районної державної адміністрації не проводили. Ремонт і добудову туалету в Козелецькій гімназії № 1 на замовлення Відділу освіти районної державної адміністрації здійснювало ТОВ «Козелецьгазмонтаж» /а.с. 10/. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТОВ «Козелецьгазмонтаж» є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 16-17/. Як вбачається з аналізу наведеного, [PERSON] не є засновником ТОВ «Козелецьгазмонтаж» та не входить до органів управління товариства. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що саме позивачем було здійснено ремонт і добудову туалету в Козелецькій гімназії № 1. Твердження відповідача про те, що позивачем неправильно розтлумачено пост, в якому мова йшла не про те, що [PERSON] отримав певні кошти за ремонт і добудову туалету, а про те, що відповідач був переконаний в тому, що позивач своєю безпосередньою участю, за допомогою лопати, здійснював такий ремонт, спростовуються відеоматеріалом, який було переглянуто в судовому засіданні і з якого чітко вбачається про що йде мова і який зміст в цей месседж закладав відповідач. Наведене вище дає підстави вважати, що врахувавши зміст поширеної відповідачем інформації щодо позивача в її системному зв`язку з фактичними обставинами справи, така інформація є недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію останнього, тому підлягає спростуванню. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до\~статті 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Статтею 23 Цивільного кодексу\~України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з пунктом 4 частини 2 цієї статті моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом було встановлено факт порушення відповідачем немайнових прав позивача, яке полягає у поширенні недостовірної інформації, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, отже позов у частині відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим. При цьому, суд бере до уваги спосіб, у якій було поширено інформацію. Так, її було поширено шляхом опублікування посту в соціальній мережі Facebook до відома необмеженого кола осіб. Отже, такий спосіб поширення інформації, безумовно, збільшив відповідну аудиторію та змусив частину громадськості повірити у справжність змісту повідомлення. Між тим, ураховуючи характер протиправних дій відповідача, ступінь моральних страждань позивача /моральні переживання, втрата часу та фізичних сил, порушення нормального ритму життя/, суд вважає такі позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10\~000,00 грн. перебільшеними. На думку суду, вказана вимога підлягає задоволенню частково у сумі 3 000,00 грн. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Документально підтверджено сплату позивачем судового збору в сумі 2689 грн. 40 коп. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру позивачем сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що за станом на час звернення до суду становило 768,40 грн. Згідно з\~частиною 3\~статті 6\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, з урахуванням того, що позивачем заявлено 2 вимоги немайнового характеру визнання інформації недостовірною та зобов`язання її спростувати позивачем при поданні позову до суду повинно було бути сплачено за вимогами немайнового характеру судовий збір в розмірі 1\~536,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі. Крім того, відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні позовної заяви про відшкодування моральної шкоди в справах про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи до сплати підлягає судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, в даному випадку позивачу слід було сплатити судовий збір в розмірі 1\~921,00 грн., проте фактично позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1\~152,60 грн. (2\~689,40 грн. 1\~536,80 грн.), сума недосплаченого судового збору становить 768,40 грн. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволено на 30%. Отже, з урахуванням принципу пропорційності з відповідача повинні бути стягнені судові витрати в цій частині на 30%, тобто, 576,30 грн. на користь позивача, а всього судовий збір в розмірі 2\~113,10 грн. Однак, враховуючи те, що позивачем при поданні позову не в повному обсязі було сплачено судовий збір, з позивача в дохід держави слід стягнути недосплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. Решту процесуальних витрат в цій частині у виді судового збору віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial