Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Кредитна спілка «КРЕЗ-КАПІТАЛ» звернулася суду із позовом про стягнення з [PERSON] 3 805,09 грн. заборгованості за кредитним договором №1107173 та судових витрат. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.04.2014 року між КС «КРЕЗ-КАПІТАЛ» та [PERSON] укладено кредитний договором №1107173, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит на загальну суму 179,91 грн. на строк 4 місяці, а відповідач зобовязалася сплатити проценти за кредитом протягом строку користування кредитом. Відповідач отримала кошти в зазначеному розмірі, що стверджується накладною №185/08КС від 12.04.2014 року, однак, відповідач належним чином умов договору не виконала і станом на 11.05.2015 року має заборгованість перед КС «КРЕЗ-КАПІТАЛ» в сумі 3561,49 грн., з яких 179,91 грн. тіло кредиту, 61,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, та 3320 грн. збільшена плата. Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи а.с.5/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання повторно не зявилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або іншихречей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, що 12.04.2014 року між КС «КРЕЗ-КАПІТАЛ» та [PERSON] укладено кредитний договором №1107173, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит на загальну суму 179,91 грн. на строк 4 місяці, а відповідач зобовязався сплатити проценти за кредитом протягом строку користування /а.с.6-7/. Згідно п.3.1 даного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю плату в розмірі 33,75% річних від суми кредиту з дня отримання кредиту до дати його повернення, вказаної у п.2.1 цього договору в розмірі 0,1% щоденних від суми кредиту, але не менше 10 грн. в день, починаючи з наступного дня від 12 числа місяця, в якому позичальник допустив невиконання взятих на себе зобовязань обумовлених п.5.1.3 цього договору. Пунктом 5.1.3 договору передбачено, що позичальник зобовязаний щомісячно, але не пізніше 12 числа поточного місяця, рівними частинами повертати суму кредиту та проценти за ним, згідно графіку. При цьому розмір щомісячного платежу становить 50,05 грн. З матеріалів справи, вбачається, що позивач надав відповідачу кошти в зазначеному вище розмірі, що підтверджується накладною №185/08КС від 12.04.2014 року /а.с.8/. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.4/, що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобовязання, зокрема, станом на 11.05.2015 року має заборгованість перед КС «КРЕЗ-КАПІТАЛ» в сумі 3561,49 грн., з яких 179,91 грн. тіло кредиту, 61,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, та 3320 грн. збільшена плата. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором №185/08КС від 12.04.2014 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором №185/08КС від 12.04.2014 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.10/ при поданні позову до суду.

Outcome: approved