Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за законом до суду звернулася [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 16 грудня 2002 р. померла [PERSON]. Підтвердженням є свідоцтво про смерть, серії 1-ЕЛ № 150359 від 17.12.2002 р., яка на день смерті проживала в [INFO] (Піонерська) в с. Чемер Козелецького району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями , який знаходиться за вищевказаною адресою та земельної ділянки (пай), площею - 3,52, яка перебуває в колективній власності КСП Червона Україна, Козелецького району Чернігівської області. 27.11.1989 р. [PERSON] склала заповіт, де все своє майно, яке б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, і на що він за законом матиме право заповів [PERSON]. Даний заповіт на день смерті не змінювавсь і не відмінявсь. Відповідно до ст. 1233 ЦК України (в редакції 2003 року) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки будинок в якому проживала померла [PERSON] належав до категорії колгоспного двору, після прийняття ЗУ Про власність, право власності виникло на даний житловий будинок у тих членів колгоспного двору, які станом на 15.04.1991 р. проживали в даному будинку. Таким чином, будинок № 54 по вул. Кленова (Піонерська) в с. Чемер Козелецького району Чернігівської області фактично став належати, [PERSON], померла 16.12.2002 р. Позивач, як спадкоємиця за заповітом, після смерті [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном на житловий будинок за вищевказаною адресою та земельну ділянку (пай), але юридично не оформила своїх прав. В установлений законом термін позивач звернулася до державного нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини за законом, та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], оскільки фактично я вступила в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовила мені видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що я надала недостатньо документів (відсутній на спадковий житловий будинок та земельну ділянку (пай) правовстановлюючий документ), які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном, але надати правовстановлюючий документ на земельну ділянку (пай) не може, оскільки він втрачений. Крім того, видати вказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] неможливо в звязку з припиненням цивільної правоздатності в моменти смерті. Дане домоволодіння відноситься до категорії колгоспного двору та у бюро технічної інвентаризації на праві власності померлої [PERSON] не зареєстроване. Підтвердженням цього є довідка видана Ніжинським МБТІ № 149 від 18.06.2018 р. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач у справі вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті [PERSON]. На підставі наведенного та

Outcome: approved