Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третіх осіб 1.Виклад позиції позивача. 14.09.2021 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Одухівського міського нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В., - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с.2-11), який ухвалою суду від 16.09.2021 року залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви (а.с.51-52). 05.10.2021 року на виконання ухвали суду від 16.09.2021 року позивачем подано позовну заяву із виправленими недоліками (а.с.61-70). У позовній заяві з виправленими недоліками позивач [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований у реєстрі за №48001; стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються із 908,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та із 454 грн. - за подання заяви про забезпечення позову. Позовні вимоги мотивовані тим, що у серпні 2021 року із сайту Єдиного реєстру боржників (https://erb.miniust.gov.ua/) та Автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.miniust.gov.ua/) вона дізналася, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. щодо неї відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», яке їй невідоме. 16.08.2021 року нею було направлено третій особі - приватному нотаріусу Головкіній Я.В. заяву про ознайомлення з матеріалами справи нотаріуса та видачу копії виконавчого напису, але відповіді на свою заяву вона не отримала. За допомогою мобільного додатку «ДІЯ» та сервісу Автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.miniust.gov.ua/) вона все ж ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження вона встановила, що виконавче провадження ВП №66382368 від 04.08.2021 року проводиться приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. на підставі виконавчого напису нотаріуса, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрованого в реєстрі за №48001 від 29.03.2021 року. Після ознайомлення з виконавчим написом вона встановила, що виконавчий напис №48001 від 29.03.2021 року вчинено по кредитному договору №270246-А від 16 травня 2018 року, укладеному з ТОВ «ФК СС ЛОУН», правонаступником якого, згідно з Договором відступлення права вимоги №40071779-27 від 27.11.2019 року, стало ТОВ «ФК ФІН ФОРС», правонаступником якого, згідно з Договором відступлення права вимоги №28/1220-07 від 28.12.2020 року став відповідач - ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Про переуступку права вимоги її не було повідомлено взагалі. Виконавчим написом нотаріуса запропоновано стягнути з неї 4664,25 грн., з яких: 2500 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 964,24 грн. - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 1200 грн. - компенсація послуг нотаріуса за вчинення виконавчого напису. Строк платежу за договором настав 19.05.2018 року. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Єдиним захистом порушеного цивільного права при вчинені виконавчих написів нотаріусів, коли особа вважає даний виконавчий напис незаконним, вона вважає судовий захист шляхом подання позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що за даним виконавчим написом відкрито виконавче провадження, за яким стягуються кошти, існує ризик незаконного стягнення за оспорюванним виконавчим написом. Відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області справа №152/1656/17 від 09.01.2018 року (позов про розірвання шлюбу), її прізвище « [PERSON] » було змінене на дошлюбне « [PERSON] ». Предметом позовної заяви нею визначено визнання виконавчого напису нотаріуса, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. та зареєстрованого в реєстрі за №48001 від 29.03.2021 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 4664,25 грн. на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Вважає, що виконавчий напис №48001 від 29.03.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, і як наслідок, здійснюється неправомірне виконавче провадження. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно із ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст.88 Закону України « Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо, нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Отже, для вчинення виконавчого напису необхідно здійснювати перевірку певних умов, за якими може бути вчинена ця нотаріальна дія. Основною вимогою для вчинення виконавчого напису є безспірність заборгованості. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Пунктом 2.3 Порядку встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Основними умовами вчинення нотаріусами виконавчих написів є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед стягувачем (кредитором), підтверджують безспірність вимоги перед кредитором та подачі вимоги у межах позовної давності у три роки, та для стягнення неустойки один рік. Однак безспірність заборгованості є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розміру, та відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог та визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача, з підписом боржника про його отримання. Приватним нотаріусом не було отримано такого документа, так як на її адресу не надходило жодного листа з вимогою про усунення порушень. Тому у нотаріуса відсутні були підстави вважати заборгованість безспірною. Вважає, що нотаріус при вчинені виконавчого напису не перевірив факт безспірності заборгованості, чим порушив вимоги ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Крім того, звертає увагу суду на те, що виконавчий напис виданий нотаріусом на підставі п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Проте, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною та незаконною Постанову КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін, що вносяться до Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п.2 вказаних змін до Положення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. До того ж, вважає, що нотаріус мав право вчинити виконавчий напис виключно на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, як це передбачено п.1 Положення КМУ. Тоді як оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався. Вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом ОМНО Київської області Головкіною Я.В., зареєстрований в реєстрі за №48001 від 29.03.2021 року з порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» не скористався своїм правом подати відзив на позов і не подав до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 06.10.2021 року (а.с.86-87), яку отримав 19.10.2021 року (а.с.103-104). 3.Виклад позиції третіх осіб. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. не скористалася своїм правом подати пояснення щодо позову і не подала до суду письмових пояснень щодо позову із викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 06.10.2021 року (а.с.86-87), яку отримала 12.10.2021 року (а.с.93). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. не скористався своїм правом подати пояснення щодо позову і не подав до суду письмових пояснень щодо позову із викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 06.10.2021 року (а.с.86-87), яку отримав 11.10.2021 року (а.с.92). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третіх осіб 1. 14.09.2021 року позивач [PERSON] разом з позовною заявою подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження (а.с.21-24). 2. Позивачем [PERSON] 14.09.2021 року подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.27-28). 3. 14.09.2021 року позивач [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с.29-30). 4. 05.10.2021 року позивачем [PERSON] подано до Шаргородського районного суду позовну заяву із виправленими недоліками на виконання ухвали суду від 16.09.2021 року (а.с.61-70). 5. Позивачем [PERSON] 05.10.2021 року подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, яка зареєстрована в суді 06.10.2021 року (а.с.71-74). 6. Разом з позовною заявою із виправленими недоліками 05.10.2021 року позивач подала клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.76-77) та клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с.78-79). 7. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, до суду не подавав. 8. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавала. 9. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою суду від 16.09.2021 року повернуто заявнику заяву [PERSON] про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження (а.с.48-50). 2. 16.09.2021 року на підставі ухвали суду залишено без руху позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (ТОВ «ФК Онлайн Фінанс»), з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Одухівського міського нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича, - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с.51-52). 3. 06.10.2021 року ухвалою суду задоволено заяву [PERSON] від 05.10.2021 року, яка зареєстрована в суді 06.10.2021 року про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження (а.с.83-85). 4. 06.10.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В., - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача про розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження та розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні 03.11.2021 року без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.86-87). 5. 03.11.2021 року відкладено розгляд означеної справи у зв`язку із відсутністю у суду відомостей про отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с.96-97). 6. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частиною 8 статті 178 ЦПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» ухвала суду про відкриття провадження з пропозицією надати відзив на позов отримана 19.10.2021 року (а.с.103), то суд вважає, що відзив ним не подано у встановлений судом строк без поважних причин. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України. 7. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. 8. Оскільки розгляд означеної цивільної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, без проведення судового засідання, то суд вважає, що не підлягає задоволенню клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності та ухвалення заочного рішення у справі (а.с.78-79), так як відсутні умови, встановлені ст.280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, які регулюються ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд встановив, що позивач мала дошлюбне прізвище « [PERSON] »; 22.07.2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] »; 09.01.2018 року, згідно з рішенням Шаргородського районного суду у справі №152/1656/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище позивача - « [PERSON] », що вбачається із копії рішення Шаргородського районного суду від 09.01.2018 року (а.с.91). Вказана обставина підтверджується також паспортом позивача № [NUMBER] , що виданий 24.04.2018 року органом 0540, у якому остання іменується як « [PERSON] » (а.с.12). Також, вирішуючи спір, суд встановив що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис від 29.03.2021 року, який зареєстрований в реєстрі за №48001, посвідчений цим самим приватним нотаріусом, про стягнення з [PERSON] (далі - Боржник) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в розмірі 4664,25 грн. за кредитним договором №270246-А від 16 травня 2018 року, що був укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-27 від 27.11.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1220-01 від 28.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі - Стягувач) (а.с.16). У виконавчому написі від 29.03.2021 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. зазначає, що строк платежу за кредитним договором 270246-А від 16 травня 2018 року настав, а боржником допущено прострочення платежів. При цьому, нотаріус вказує, що стягнення заборгованості проводиться за період з 28 грудня 2020 року по 10 березня 2021 року; сума заборгованості складає 3464,25 грн., з якої: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2500 грн., прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом становить 964,25 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 1200 грн., які, як вказує нотаріус, підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Відтак, загальна сума, що підлягає стягненню з боржника на користь стягувача за цим виконавчим написом - 4664,25 грн. (а.с.16). Виконавчий напис набрав законної сили 29 березня 2021 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 3 роки. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» 04.05.2021 року звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. із заявою про примусове виконання рішення, у якій просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 29.03.2021 року за №48001, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , коштів у розмірі 4664,25 грн., а також вказує ідентифікаційний номер платника податків боржника [PERSON] з метою звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки її майнового стану за місцем проживання (перебування); у разі відсутності у боржника доходу, просить накласти арешт на все рухоме майно, грошові кошти на банківських рахунках боржника у межах суми заборгованості (а.с.15). На підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» про примусове виконання рішення 04.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавче провадження ВП №66382368 з виконання виконавчого напису №48001 від 29.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у розмірі 4664,25 грн. (а.с.18-19). У рамках виконавчого провадження ВП №66382368 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. 04.08.2021 року здійснено запит №110004814 до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника та того ж дня отримано відповідь про джерело отримання доходу: встановлено податкового агента (код ЄДРПОУ 03191756), який нараховує та сплачує дохід на користь боржника (а.с.25). Після цього, у рамках виконавчого провадження ВП №66382368 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. здійснено безкоштовний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та встановлено, що дохід нараховується та виплачується боржнику відділом праці, соціального захисту та охорони здоров`я Джуринської сільської ради Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці - Шаргородський район) Вінницької області (а.с.26). Відтак, судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. здійснювалися дії з примусового виконання виконавчого напису №48001 від 29.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у розмірі 4664,25 грн. Ні приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В., ні приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. не надіслали суду письмових пояснень щодо позову та копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис та відкрито виконавче провадження за ним. Тому, копії документів, на підставі яких був вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. вище вказаний виконавчий напис №48001 від 29.03.2021 року, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані нотаріусом. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно із ст.89 ЗУ «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», до вказаного Переліку входять нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку); кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис 29.03.2021 року №48001 виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (а.с.16). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин - 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови), набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 29.03.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 29.03.2021 року, була обумовлена й іншими обставинами, які суд наводить нижче. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, який підтримується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.02.2018 року у справі №204/4071/14-ц, у постанові від 12.04.2018 року у справі №761/32388/13-ц та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У справі, що розглядається встановлено, що відповідач не надсилав [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень та сплату заборгованості за кредитним договором №270246-А від 16.05.2018 року, що був укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-27 від 27.11.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1220-01 від 28.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС». Докази вручення [PERSON] означеної вимоги відповідачем у матеріалах справи відсутні. Відтак, відповідачем не надано доказів у підтвердження здійснення ним до вчинення виконавчого напису звернення до позивача з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Як убачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з посиланням на вчинення виконавчого напису нотаріусом за відсутності підтвердження наявності заборгованості, безспірності розміру заборгованості боржника та документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, вказувала на те, що вона не укладала жодних кредитних договорів з відповідачем, не була повідомлена про переуступку вимоги, не отримувала ніяких повідомлень про усунення порушень чи виконання основного зобов`язання із зазначенням вимог, необхідних до виконання чи усунення. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що не встановлено судом факту отримання позивачем письмової вимоги відповідача про усунення порушень за кредитним договором №270246-А від 16.05.2018 року. Зазначене підтверджується і тим, що здійснюючи судовий розгляд справи судом не встановлено, що відповідач для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу подав, крім заяви про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору, виписку з особового рахунку боржника, копію паспорта боржника, вимогу про усунення порушень за кредитним договором, установчі документи відповідача, документи, що підтверджують переуступку вимоги, документи у підтвердження факту отримання боржником письмової вимоги відповідача до боржника про усунення порушень за кредитним договором №270246-А від 16.05.2018 року, оскільки у виконавчому написі не вказано про перелік документів, що надані для його вчинення. Отже, на переконання суду приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором №270246-А від 16.05.2018 року не дотрималася процедури вчинення виконавчого напису, не перевірила безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідач ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» не використав можливість і право реалізувати свої процесуальні права, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень. Небажання ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» надати відзив та докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем. Таким чином, судом встановлено порушення прав позивача з боку відповідача, який не довів перед судом факту наявності договірних зобов`язань між ним та позивачем та факту наявності безспірної заборгованості [PERSON] перед ним, яка б стала підставою для вчинення виконавчого напису від 29.03.2021 року №48001 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за заявою ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Оскільки суд встановив факт порушення прав позивача з боку відповідача, то порушені права [PERSON] підлягають судовому захисту шляхом задоволення позову. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, які регулюються ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (ст.50 ЗУ «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 ЗУ «Про нотаріат» ). Відповідно до п.19 ст.34 ЗУ «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України здійснюється правове врегулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів. Згідно зі ст.87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса (ст.89 ЗУ «Про нотаріат»). Згідно з підпунктом 2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до підпункту 2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Пунктами 3.2., 3.5. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 30 вересня 2019 року у справі №357/12818/17. До того ж, у суду відсутні відомості, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально посвідчений. Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» не використано можливості і процесуальне право заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень, у зв`язку із чим це дає суду право обмежитися аналізом доказів, наданих позивачем. Виходячи з викладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих позивачем, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1362 грн., з яких: 908 грн. - витрати по сплаті судового збору за подання позову; 454 грн. - витрати по сплаті судового збору за подання зави про забезпечення позову (а.с.1).

Outcome: approved