Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Кредитна спілка «ІСТОК» звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що13.07.2013 р. між Кредитною спілкою «ІСТОК» та членом Кредитної спілки «ІСТОК» [PERSON] був укладений Кредитний договір КДК- 4257. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, [PERSON] отримав кредит у сумі 11000,00 грн. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 18 календарних місяців, до 26 січня 2015 року. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами Договору, що підтверджується видачею [PERSON] кредиту відповідно до умов Договору. Згідно Кредитного договору [PERSON] зобовязався щомісячно сплачувати платежі, що складаються з нарахованої плати та частини кредиту, вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань що наведено у додатку до Договору, який є невідємною частиною. Згідно Кредитного договору платежі проводяться [PERSON] згідно з Графіком повернення кредиту та сплати зобов`язань що наведено у додатку до Договору у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу на зазначений у договорі рахунок. [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював сплату по кредитному договору систематично порушуючи умови Договору. 28.04.2014 року між Кредитною спілкою «ІСТОК» та членом Кредитної спілки «ІСТОК» [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до Кредитного договору КД- 4257 від 17.07.2013 року, який є невід`ємною частиною кредитного договору, згідно якого у зв`язку з порушенням [PERSON] графіку повернення кредиту та сплати відсотків, відсоткова ставка за договором становить 158 % річних. 15.06.2015 року КС Істок звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовної заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, 21 червня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси позов задовольнив у повному обсязі та виніс рішення про стягнення з [PERSON] на користь КС Істок заборгованості по кредитному договору у розмір 38 711,40 коп., та судовий збір у розмірі 387 грн. 11 коп. Рішення набрало законної сили 12.07.2016 року. 08.12.2016 року на підставі апеляційної скарги [PERSON] , Апеляційний суд Одеської області рішення Приморського районного суду Одеської області від 21 червня 2016 року змінив, позов Кредитній спілки Істок до [PERSON] задовольнив частково, та постановив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором КД № 4257 від 17 липня 2013 року у загальній сумі 10 836 грн., 81 коп., та судові витрати у сумі 243,60 грн. На теперішній час заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 15342,49 грн., що складається з заборгованості по відсоткам у розмірі 6\~916,29 гривен, інфляційні нарахування 5551,91 грн., та 3% річних 2874,30 гривен. В судове засідання представник позивача не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, у первинному судовому засіданні 13.06.2017 року представник позивача був присутнім, надав пояснення, наполягав на позові, підтвердив наявність у справі усіх матеріалів за якими можливо розглянути справу. Відповідач у судове засідання не з`явився, 23.07.2018 року до суду надійшла заява відповідача в який він просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав, до суду надійшов відзив від відповідача від 13.06.2018 року, у якому він заперечує проти позову з підстав, що позивачем було проігноровано його заяви про перебування на військовій службі по мобілізації та заяви про перерахування суми кредиту у зв`язку з п. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач зазначає, що з урахуванням зазначеної норми та подальшого погашення кредитної заборгованості, він не має зобов`язань перед банком, оскільки кредит сплачений у повному обсязі.\~Посилаючись на те, що відповідно до постанови ЄДРВН № 51762276 від 29.08.2016 року та відповідно до Довідки Тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини [NUMBER] від 13.01.2017 року № 154/54/13-25, у період з вересня 2016 року по січень 2017 року з відповідача було стягнуто грошове забезпечення та перераховано на рахунок кредитної спілки «Істок» разом на суму 11195,58 гривен, що в повному обсязі задовольняє вимоги рішення суду на користь позивача. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у\~заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом)\~учасників справи\~- також заслуховує їх усні пояснення та\~показання свідків.\~Судові дебати\~не проводяться. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Згідно ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що що13.07.2013 р. між Кредитною спілкою «ІСТОК» та членом Кредитної спілки «ІСТОК» [PERSON] був укладений Кредитний договір КДК- 4257. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, [PERSON] отримав кредит у сумі 11000,00 грн. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 18 календарних місяців, до 26 січня 2015 року. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами Договору, що підтверджується видачею [PERSON] кредиту відповідно до умов Договору. Згідно Кредитного договору [PERSON] зобовязався щомісячно сплачувати платежі, що складаються з нарахованої плати та частини кредиту, вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань що наведено у додатку до Договору, який є невідємною частиною. Згідно Кредитного договору платежі проводяться [PERSON] згідно з Графіком повернення кредиту та сплати зобов`язань що наведено у додатку до Договору у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу на зазначений у договорі рахунок. [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював сплату по кредитному договору систематично порушуючи умови Договору. 28.04.2014 року між Кредитною спілкою «ІСТОК» та членом Кредитної спілки «ІСТОК» [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до Кредитного договору КД- 4257 від 17.07.2013 року, який є невід`ємною частиною кредитного договору, згідно якого у зв`язку з порушенням [PERSON] графіку повернення кредиту та сплати відсотків, відсоткова ставка за договором становить 158 % річних. 15.06.2015 року КС Істок звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовної заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, 21 червня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси позов задовольнив у повному обсязі та виніс рішення про стягнення з [PERSON] на користь КС Істок заборгованості по кредитному договору у розмір 38 711,40 коп., та судовий збір у розмірі 387 грн. 11 коп. Рішення набрало законної сили 12.07.2016 року. 08.12.2016 року на підставі апеляційної скарги [PERSON] , Апеляційний суд Одеської області рішення Приморського районного суду Одеської області від 21 червня 2016 року змінив, позов Кредитній спілки Істок до [PERSON] задовольнив частково, та постановив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором КД № 4257 від 17 липня 2013 року у загальній сумі 10 836 грн., 81 коп., та судові витрати у сумі 243,60 грн. З наданого позивачем розрахунку слідує, що борг відповідача складає 15 342,49 грн., з яких: заборгованості по відсоткам - 6\~916,29 гривен, інфляційні нарахування 5551,91 грн., 3% річних 2874,30 гривен. У відповідності до п. 15\~ст.\~14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідачем надані до суду докази про те, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, був мобілізований для проходження військової служби на підставі\~Указу Президента від 17.03.2014 р. № 303/2014, приймав участь у антитерористичній операції та проходить службу за контрактом в особливий період, який розпочався в Україні з 18.03.2014 р. з початком антитерористичної операції на сході України та триває на даний час. Відповідачем не спростоване, що особливий період розпочатий 18.03.2014 року триває по теперішній час. Отже, відповідно до ч. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~позивач позбавлений можливості нараховувати відповідачу відсотки та штрафи за користування кредитом, з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Таким чином, з 18 березня 2014 року відповідач має право на не нарахування КС «Істок» процентів та штрафних санкцій за порушення зобов`язань за кредитним договором, умови якого КС «Істок» була зобов`язана привести у відповідність до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також КС «Істок» зобов`язаний був провести перерахунок та зарахувати, відповідно до вимог закону, сплачених відповідачем сум коштів у період з 18.03.2014 року, тобто з дати набрання чинності вказаного Закону, в рахунок погашення суми боргу за тілом кредиту. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 2, 4, 8\~ст. 83 ЦПК України\~позивач, повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Судом встановлено, що відповідно до постанови ЄДРВН № 51762276 від 29.08.2016 року та відповідно до Довідки Тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини [NUMBER] від 13.01.2017 року № 154/54/13-25, у період з вересня 2016 року по січень 2017 року з відповідача було стягнуто грошове забезпечення та перераховано на рахунок кредитної спілки «Істок» разом на суму 11195,58 гривен, що в повному обсязі задовольняє вимоги рішення суду на користь позивача. Таким чином, відповідач не має перед позивачем кредитної заборгованості, оскільки повністю її повернув. Тому в ході розгляду справи суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, і на думку суду, саме таке рішення буде відповідати ч.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, щодо справедливого розгляду справи та належного захисту прав позичальника. Крім того, ч.5\~ст. 265 ЦПК України\~передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.\~Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. поскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.\~526,\~1054 ЦК України, ч. 15\~ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~

Outcome: dismissed