Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання за [PERSON] , [INFO] , право користування житловою квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що 14.05.2005 року вона уклала шлюб із [PERSON] та переїхала мешкати за місцем його реєстрації в квартиру [ADDRESS] . Разом з чоловіком проживали в окремій кімнаті двокімнатної квартири. В іншій кімнаті весь час проживає бабуся чоловіка - відповідачка [PERSON] . Спірна квартира перебуває в комунальній власності , відповідачка є її квартиронаймачем. [INFO] у подружжя [PERSON] народився син - [PERSON] , а [INFO] народилася донька - [PERSON] , які були зареєстровані за вищевказаною адресою. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті чоловіка вона разом з дітьми продовжує проживати та користуватися квартирою [ADDRESS] разом з квартиронаймачем. Постійно позивач приймає участь в утриманні квартири, регулярно сплачує всі платежі за комунальні послуги та поточні витрати на утримання квартири. 03.07.2018 року комісією у складі майстра ДОЖФ №3 КП «Новозаводське» та мешканців будинку було складено акт, яким засвідчено що позивачка з травня 2005 року постійно проживає у квартирі [ADDRESS] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.08.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. 04.10.2018 року [PERSON] подано відзив на позовну заяву , в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.42-45). Заперечення обґрунтовано тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] . У квартирі проживав її онук - [PERSON] при досягненні ним повноліття була укладена угода про порядок користування жилим приміщенням, яка передбачала що самостійного права користування спірною квартирою він не набуває. 14.05.2005 року онук одружився з [PERSON] і вони почали жити разом без згоди відповідача. У зв`язку з життєвими обставинами, відповідач не стала змінювати умови порядку користування займаним ними приміщення та не виселяла їх. Згодом у подружжя народилися діти, які на правах членів сім`ї були зареєстровані у спірній квартирі. [INFO] [PERSON] помер, його дружина з дітьми продовжують проживати у квартирі на тих умовах, що першочергово були встановлені онуку. За життя онука позивач не була зареєстрована у квартирі, бо знає що відповідач проти набуття права користування спірною квартирою. Після смерті чоловіка позивач почала шантажувати відповідача щоб прописала її, морально і фізично тиснути, користуючись похилим віком і станом здоров`я відповідача. У зв`язку з чим, разом з відповідачем зараз проживає її син - [PERSON] . Позивач ніколи не була членом сім`ї відповідача, не вела з нею спільного господарства, проживання її було, і є тільки на заздалегідь обумовлених умовах, а вселення відбулося без її згоди. Посилання позивача про те, що вона сплачує комунальні послуги є оманливими, у зв`язку з похилим віком відповідач дає кошти позивачці, яка оплачує комунальні платежі та поточні витрати по утриманню житлового приміщення. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у справі докази. Додатково пояснила, що бабуся пропонувала приватизувати квартиру разом із внуками, давала їй якісь папери, де був перелік документів, які необхідно зібрати. На даний момент у неї немає бажання оформляти приватизацію квартири , щоб діти були співвласниками квартири разом із бабусею. Представник позивача позов підтримав. Додатково пояснив, що відповідачка підтверджує що на протязі 14 років позивач постійно разом із дітьми проживає у спірній квартирі, яка є для неї єдиним житлом, там зареєстровані її двоє дітей, вона ніколи не приймала участі в приватизації. Чоловік позивачки помер [INFO] року, діти залишаються бути зареєстрованими в даній квартирі. Позивачка вселилася у квартиру як дружина особи, яка була в ній зареєстрована. Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на відзив на позовну заяву. Представник відповідача доповнила, що позивачка не маючи законних підстав для користування квартирою, почуває себе в ній господинею та чинить постійний тиск на відповідача, яка є людиною що не може за себе постояти. [PERSON] дійсно не заперечує щодо проживання в квартирі дітей та приватизації квартири разом із дітьми. Але позивачка бажає стати власницею квартири особисто. Якщо б сторони вирішили питання про приватизацію квартири, то даного спору не було б. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в цьому будинку з 2008 року. З [PERSON] та її покійним чоловіком знайомі з 2010 року. Їй відомо, що позивачка з дітьми за адресою : [ADDRESS] проживає давно. Мешканці будинку по [ADDRESS] збирали підписи та засвідчують, що [PERSON] з дітьми проживає в цьому будинку і дуже рідко бачать сина бабусі [PERSON] - [PERSON] , який можливо інколи приїжджає, але не проживає у квартирі. У зв`язку з тим, що вона журналіст, проводить на районі багато роботи , є ініціатором цих робіт, може підтвердити що завжди в цих роботах брала участь [PERSON] , як фізично, так і матеріально. Жодного разу ніякої участі в цих роботах не брав [PERSON] . [PERSON] давала гроші на домофон та ключі, в тому числі для [PERSON] . Вони проживають поруч, дружать сім`ями. Вона в цій квартирі буває раз на три дні. Квартирою користується та обслуговує її [PERSON] та її діти. Всі хатні роботи виконує [PERSON] , навіть чоловічі. З вирішенням питання прописки покійного [PERSON] , [PERSON] та дітей були постійні сварки зі сторони сина бабусі - [PERSON] [PERSON] , а дочка бабусі [PERSON] виступала за прописку. Особисті відносини між сторонами нормальні, спокійні. Бабуся активна дуже, сама себе доглядає, сама готує, сама ходить з п`ятого поверху, годує голубів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачку знає більше 15 років, покійний чоловік позивачки є хрещеним її старшої дитини. [PERSON] проживає разом з двома дітками в даній квартирі. У неї виникла необхідність у набутті певних прав, для того щоб повноцінно могла використовувати права щодо своїх дітей. Вона була свідком того, як [PERSON] просила бабусю дати їй можливість прописатися в квартирі, але бабуся відмовила, сказала що у неї багато думок кого прописувати, тому [PERSON] прийшлось звернутися до суду. При ній скандалів не було, бабуся завжди виходила віталася, ніколи не казала що їй погано або що до неї погано ставиться позивач. Крім бабусі, [PERSON] та двох дітей в квартирі нікого більше не бачила. Ця квартира є постійним місцем проживання позивачки вже багато років, вона там проживала навіть до одруження. Квартира двокімнатна, в одній кімнаті меншій мешкає бабуся, а в другій [PERSON] з двома дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сином відповідача. [PERSON] син його рідної сестри [PERSON] . Після народження у сім`ї племінника дитини, у його мами життя стало нестерпним. Вона терпіла, щоб не провокувати, не викликати поліцію. Коли у квартиру приходив він , постійно були сварки. Позивачка ображає його матір, била, він возив її в лікарню. Сестра проживає в Чернігові, але приходить до мами дуже рідко. [PERSON] проживає в квартирі років чотирнадцять. Він жаліє матір, постійно приходить до неї, але мати каже щоб приходив коли немає [PERSON] , не хоче щоб сварки були. З покійним племінником [PERSON] відносини у нього були не погані. При спілкуванні [PERSON] говорив що хотів з [PERSON] розлучитися. Зараз його мати та він хотіли б щоб квартиру приватизували на трьох , матір та внуків , але [PERSON] не хоче, відмовилася підписати документи для приватизації квартири на дітей. Не заперечує , що покійний племінник , його дружина [PERSON] та діти постійно проживали в квартирі матері. В спірній квартирі він не прописаний, виписався коли ще був живий внук. [PERSON] користується квартирою, почуває себе господинею. Його мати закриває свою кімнату на ключ, [PERSON] закриває свою кімнату на ключ, спільне господарство вони ніколи разом не вели. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Вислухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до копії ордеру № 13848 від 26.07.1973 року на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради депутатів трудящих [PERSON] , разом із сім`єю було виділено двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 29,48 кв.м. До складу сім`ї входили діти: син [PERSON] та донька [PERSON] (а.с.46). На правах членів сім`ї у вищевказаній квартирі був зареєстрований онук квартиронаймача [PERSON] . [INFO] року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.11), яка з того часу проживала у квартирі без реєстрації. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] (а.с.12) та [INFO] народилася донька - [PERSON] (а.с.14), які були зареєстровані у спірній квартирі, що підтверджується довідками про склад сім`ї №5670, №5671 від 11.05.2018 року виданими Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с.13,15). З акту від 03.07.2018 року, складеного за підписами мешканців житлового будинку і затвердженого майстром ДОЖФ №3 КП «Новозаводське», вбачається що [PERSON] дійсно, з травня 2005 року , проживає без реєстрації в квартирі [ADDRESS] зі своїми дітьми: [PERSON] , 2005 року народження та [PERSON] , 2015 року народження (а.с.17). З копії рапортів та витягу ЄРДР вбачається, що 15.07.2016 року близько 18-00 год. [PERSON] за місцем проживання: [ADDRESS] отримала тілесні ушкодження від дружини онука [PERSON] (а.с.48-51). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до частин 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2 роз`яснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати: чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї певний порядок користування жилим приміщенням. Таким чином, підставою для вселення в жиле приміщення в якості члена сім`ї є письмова згода всіх повнолітніх членів сім`ї наймача. Особа, яка вселилася, набуває рівного права користування жилим приміщенням лише в разі відсутності іншої угоди про порядок користування ним. Проте, як встановлено судом, квартиронаймач не надавала письмової згоди на вселення позивача в квартиру, [PERSON] ніколи не була членом сім`ї [PERSON] , вони не вели спільного господарства , проживання було обумовлено тим, що самостійного права користування спірною квартирою позивач не набуває. Оскільки позивач вселилася без дотримання встановленого законом порядку та за умови тимчасового проживання, позивач проживає у квартирі з 2005 року разом з малолітніми дітьми , місце проживання яких зареєстроване у даній квартирі , суд дійшов висновку , що право позивачки на користування квартирою не порушено , тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed