Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Кредитна спілка «ОЩАД КАСА» звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що на засіданні правління Кредитної спілки (протокол № 65 від 17 березня 2018 року) на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень (витяг з протоколу спостережної ради № 2 від 21 липня 2013 року) було розглянуто заяву відповідача [PERSON] на вступ та прийнято рішення про прийом її в члени Кредитної спілки «ОЩАД КАСА». 17.03.2018р. відповідач сплатила вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковими касовими ордерами. 17.03.2018р. відповідач подала до позивача заяву на отримання кредиту. Кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки відповідачу [PERSON] (протокол № 59 від 17.03.2018), та 17.03.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № ОК-6/0024/18/13/1. Позивач виконав умови Договору та надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 8 000, 00 грн., а остання його отримала, що підтверджується видатковим чеком. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позичальник отримав кредит у сумі 8 000,00 грн. і зобов`язалася повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Відповідно до п.3.1. кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 0,197 % в день по Договору. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту Позичальнику до повного погашення заборгованості за кредитом включно. На виконання умов п.8.2.2 Договору відповідачем не здійснено жодних платежів, про що вказано в Розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій. Відповідно до п.п.8 п.8.2.2 Договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1, яка міститься у п.4.2 Договору. Відповідач порушила умови п.п.8 пункту 8.2.2 Договору в частині своєчасного погашення кредиту та сплати нарахованих процентів.. Позивач звертався до відповідача з листом №325/18 від 03.10.2018 року про оплату заборгованості та попереджав про наслідки невиконання умов кредитного договору, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на 17 грудня 2018 р. зобов`язання не виконані і заборгованість не погашена. Згідно розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору № ОК-6/0024/ 18/ 13/ 1 від 17.03.2018 року, вбачається, що станом на 17 березня 2018 року заборгованість складає 15 026,59 грн., з яких: - 1184,47 грн. нарахована сума пені за період з 25.04.2018 року по 17.12.2018 року; - 1502,40 грн. сума штрафу нарахованого з 25.04.2018 року по 17.12.2018року; - 4339,72 грн. - несплачена сума процентів станом на 17.12.2018 року; - 8000,00 грн. - заборгованість по сплаті основного суми кредиту. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 026,59 грн., понесених витрат на правову допомогу у розмірі 2 400 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 гривень. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 11 березня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено до підготовчого судового засідання на 04 червня 2019 року (а.с.43). Ухвалою суду від 04 червня 2019 року було ухвалено підготовче судове засідання закрити та призначити справу до судового розгляду на 20 вересня 2019 року на 09 год. 00 хв. (а.с.49,50). 02.09.2019 позивачем подано в суд заяву про збільшення розміру позовних вимог по стягненню заборгованості за кредитним договором, якою збільшено суму позовних вимог згідно з розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій станом на 20.09.2019 та на підставі зазначеної заяви просили стягнути з відповідача 20 711,01 грн., з яких: 1 743,26 грн. - нарахована за період з 25.04.2018 року по 20.09.2019 року сума пені; 2 256,74 грн. - нарахований штраф станом на 20.09.2019р.; 8 711,01 грн. - несплачена станом на 20.09.2019 року сума процентів; 8 000,00 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; витрати по сплаті судового збору у суму 1921 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2400 грн. 20 вересня 2019 року розгляд справи відкладено на 02 грудня 2019 року. В судове засідання представник позивача Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» не з`явився. Надіслали до суду заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їх участі; позов підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду від [PERSON] , не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.03.2018р. між Кредитною спілкою «ОЩАД КАСА» та відповідачем [PERSON] , укладено Договір про споживчий кредит № ОК-6/0024/18/13/1, згідно з яким позивач зобов`язався надати відповідачу [PERSON] 8000,00 гривень споживчого кредиту . Відповідно до Розділу 4 укладеного Договору погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком по частинах, щомісячно, не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку погашення, згідно з п.п.8 п.8.2.2 Договору. Згідно з умовами Даного договору у разі прострочення виконання позичальником зобов`язань зі сплати платежів, зокрема, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати відсотків. Крім того, Розділом 11 вказаного договору передбачено сплату неустойки у вигляді пені та штрафу за порушення зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним. Також передбачено право позивача стягувати з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та штраф в розмірі 45% відсотків річних від простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту та процентів за користування кредитом на підставі ст.625 ЦК України. Також п.п.3.4 Договору передбачає сплату відповідачем неустойки у вигляді пені за порушення зобов`язань, а саме, у випадку прострочення термінів платежів, зазначених у Графіку, позивач має право стягувати з відповідача пеню в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожний день прострочення платежів. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 72 % річних. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту. Позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом, зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку нарахування заборгованості по кредитному договору № ОК-6/0024/18/13/1 від 17.03.2018 заборгованість по сплаті основної суми кредиту складає 8000,00грн., сума несплачених процентів відповідно до умов кредитного договору станом на 20.09.2019р. в розмірі 8711,01 грн.,сума нарахованої пені за прострочення виконання умов кредитного договору - в розмірі 1743,26 грн., сума нарахованого штрафу за прострочення виконання умов кредитного договору - в розмірі 2256,74 грн. 03.10.2018 р. на ім`я відповідача рекомендованим листом кредитною спілкою «ОЩАД КАСА» направлялася письмова вимога щодо погашення простроченої заборгованості . Проте, станом на 17.12.2018р. відповідачем проплат на погашення як основної суми кредиту так і процентів за користування ним не відбулося, що призвело до утворення вказаної заборгованості. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачами не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачами суду не надано, свій розрахунок не наведений. Тобто, відповідач не спростував доказів, наданих банком щодо цього факту. Проте, суд вважає, що вказана сума штрафу не підлягає стягненню з таких підстав. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника заснованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або у заміні невиконаного обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до статті 61 Конституції України «ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення». Враховуючи вищевикладене, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. А тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення штрафу в сумі 2 256,74 грн. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та 11 жовтня 2017 року № 6-1374 цс17. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається із матеріалів справи позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 2400 грн., що стверджується копією договору про надання послуг від 20.04.2018 року (а.с.27), видатковим касовим ордером від 08.10.2018 року (а.с.29) та актом № 27 прийому-передачі наданих послуг (а.с.28). Окрім того позивач здійснив оплату судового збору у розмірі 1921 грн., що стверджується відповідним платіжним дорученням від 04.10.2018 року та 04.02.2019 року (а.с.30,37). За таких обставин,

Outcome: partial