Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Керівник Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2020 року (справа №347/2514/19) [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначено відповідне покарання. При розгляді вказаного кримінального провадження, судом було встановлено той факт, що [PERSON] , житель села Річка Косівського району, 28.10.2019 року приблизно oб 11 год., знаходячись у лісовому масиві с. Річка, участок Припір, Косівського району, Івано-Франківської області, на території обходу № 1, кварталу № 10, ділянки № 13 , Яворівського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що не входить до природно-заповідного фонду, самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, за допомогою бензопили марки «Урал-2», вчинив незаконну порубку чотирьох сироростучих дерев породи «Бук», загальною кубомасою 4,24 м3. Внаслідок незаконної порубки дерев у Яворівському лісництві Косівського районного підприємства «Райагроліс», [PERSON] заподіяв державі шкоду на суму 36 894,52 грн. Представник позивача, прокурор Василецька І.І. позовні вимоги підтримала повністю з наведених у позовній заяві підстав і просить позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, суду пояснив, що дійсно на території Яворівського лісництва зрубав декілька дерев для забезпечення житла дровами, але оскільки перебуває у важких матеріально-побутових умовах, немає змоги відшкодувати завдану шкоду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2020 року (справа №347/2514/19) [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначено відповідне покарання (а.с.44-45). Вирок ніким не оскаржувався і набрав законної сили. Вказаним вироком було встановлено той факт, що [PERSON] , житель села Річка Косівського району, 28.10.2019 року приблизно o 11 год., знаходячись у лісовому масиві с. Річка, участок Припір, Косівського району, Івано-Франківської області, на території обходу № 1, кварталу № 10, ділянки № 13 , Яворівського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що не входить до природно-заповідного фонду, самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, за допомогою бензопили марки «Урал-2», вчинив незаконну порубку чотирьох сироростучих дерев породи «Бук», загальною кубомасою 4,24 м3, чим заподіяв державі матеріальну шкоду в розмірі 36894,52 грн. При ухваленні вказаного вироку, позов Косівського РП «Райагроліс» було залишено без розгляду через неявку в судове засідання цивільного позивача, що не є перешкодою для звернення до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства. Таким чином, судом встановлено, що вище зазначена матеріальна шкода завдана лісовому господарству була спричинена саме діями відповідача [PERSON] . При цьому, як видно із долученої до позову копії висновку експерта від 20.12.2019 року за №2016/2051/19-28, розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 36894,52 грн. (а.с.38-43), а згідно копії відомості матеріально-грошової оцінки незаконної рубки в кварталі №10, загальний об?єм лісодеревини становить 4,24 м3 (а.с.17-18). Як передбачено статтею 65 Лісового Кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Заготівля деревини може здійснюватися лише у порядку спеціального використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України - ст.67 ЛК України. А як передбачено нормами ст. 69 ЛК України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. І відповідальність за порушення лісового законодавства передбачена статтею 105 ЛК України. Зокрема, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні крім іншого, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Так само згідно положень ст.ст.107-108 ЛК України: підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню в установленому порядку. В разі неможливості вилучення незаконно добутої деревини та інших лісових ресурсів стягується їх вартість. Вказані норми частково відображені і в Законі України «Про охорону навколишнього природного середовища» (стаття 68). А за змістом ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»: шкода, яка заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а згідно ст.ст.105, 107, 108 Лісового Кодексу України з лісопорушника також стягується шкода, заподіяна порушенням лісового законодавства та вартість використаної деревини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовоми про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.440, 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, суд вважає доведеним як факт заподіяння відповідачем шкоди лісовому господарству, так і суму такої шкоди, яка підлягає стягненню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 105, 107, 108 ЛК України, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved