Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Комунальне підприємство «Іршанське комунальне підприємство» Іршанської селищної ради звернулось в суд з даним позовом вказуючи, щона його балансі та на утриманні знаходиться 3-х поверховий гуртожиток за адресою [ADDRESS] . Позивач визнаний управителем даного багатоквартирного будинку і зобов`язаний надавати співвласникам послугу з управління, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами Договору з управління. Відповідно до Розділу 4 «Правил проживання і користування гуртожитками та жилою площею в них», затверджених Рішенням виконавчого комітету Іршанської селищної ради №11 від 26.01.2018 проживання, користування гуртожитками та приміщеннями в них здійснюється, згідно з договором найму (оренди), свідоцтвом на право власності, або іншим документом, що підтверджує право користування чи власності. [PERSON] , що зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] є власником житлового приміщення на підставі свідоцтва на право власності. Позивач надає відповідачу 1 житлово-комунальні послуги, однак відповідач 1 несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює оплату за вказані послуги. У вказаній квартирі зареєстрована сім`я [PERSON] , що складається з 3-х чоловік, а саме: [PERSON] , [INFO] - чоловіка; [PERSON] , [INFO] - доньки; [PERSON] , [INFO] - сина. Позивач отримав від відповідача 1 заяву з проханням не проводити нарахування за житлово-комунальні послуги на її доньку [PERSON] у зв`язку з її не проживанням, у зв`язку з чим з 28.09.2020 до 15.12.2020 року нарахування на [PERSON] не здійснював. Відповідачем неодноразово направлялися претензії про оплату житлово-комунальних послуг, однак заборгованість відповідачем не погашена. Позивач з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить суд стягнути у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Іршанське комунальне підприємство» Іршанської селищної ради заборгованість за житлово-комунальні послуги, а саме: за управління багатоквартирним будинком заборгованість в сумі 2642,92 грн. за централізоване водовідведення, централізоване водопостачання заборгованість в сумі 2983,48 грн., за постачання електроенергії заборгованість в сумі 8468,58 грн., поводження з побутовими відходами заборгованість в сумі 488,82 грн., а в цілому в сумі 14543,80 грн. та стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 25.01.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги повністю підтримує з урахуванням зменшення позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не прибули, направили до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов не визнають та у відзиві на позовну заяву зазначили, що вважають позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки з 2017 року по жовтень 2018 року вони у вказаному гуртожитку не проживали. Вважають, що позивач неправомірно здійснював розрахунок та нарахування за надані житлово-комунальні послуги, на їх думку нарахування завищені та не відповідають дійсності, в зв`язку з чим жителі гуртожитку звертались до суду з відповідними позовами з вимогою до позивача, зробити перерахунок оплати за житлово-комунальні послуги та всі позови було задоволено. Також відповідачі зазначили, що позивач здійснює незаконну та протиправну діяльність у сфері поводження з побутовими відходами, що призводить до незаконного нарахування їм боргу та вчиняє кримінальне правопорушення шляхом забруднення та псування земель. Відповідачі просять у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Відповідачі направили до суду заяви про застосування до заявлених позовних вимог строку позовної давності передбаченої ст.257 ЦК України, оскільки нарахування за житлово-комунальні послуги здійснено за період, який перевищує 3 роки. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, селищний голова просить справу розглянути без участі представника селищної ради, в задоволенні позову не заперечує, позовні вимоги підтримує повністю. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню часково із слідуючих підстав. Згідно ст.ст. 6, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч.3. ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до Розділу 4. «Правил проживання і користування гуртожитками та жилою площею в них», затверджених Рішенням виконавчого комітету Іршанської селищної ради №11 від 26.01.2018 (надалі - Правила проживання в гуртожитку) проживання, користування гуртожитками та приміщеннями в них здійснюється, згідно з договором найму (оренди), свідоцтвом на право власності, або іншим документом, що підтверджує право користування чи власності. Відповідно до п.17. Правил проживання в гуртожитку, особи які проживають в гуртожитку зобов`язані: сплачувати рахунки за водопостачання, водовідведення, постачання електроенергії, які формуються відповідно до показників загально будинкових лічильників пропорційно кількості офіційно проживаючих осіб у кімнаті; своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку. В судовому засіданні встановлено, що на балансі Комунального підприємства «Іршанське комунальне підприємство» Іршанської селищної ради знаходиться гуртожиток, за адресою [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Іршанської селищної ради від 23.07.2001 року «Про передачу гуртожитку по [ADDRESS] на баланс Іршанського ДКП» та інвентарною карткою обліку основних засобів № 28 від 01.01.2004. Гуртожиток за адресою [ADDRESS] перебуває на утриманні позивача, що слідує з укладеного Договору № 25 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 22 травня 2019 року, згідно умов якого позивач визнаний управителем даного багатоквартирного будинку і зобов`язаний надавати співвласникам послугу з управління, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами Договору з управління. Відповідачі в своїх відзивах на позовну заяву не заперечують факту отримання ними послуг від Комунального підприємства «Іршанське комунальне підприємство» Іршанської селищної ради з управління багатоквартирним будинком, з централізованого водовідведення, централізованого водопостачання, постачання електроенергії, поводження з побутовими відходами, проте вказують на неправомірність нарахування окремих платежів, зокрема за електроенергію та вивезення побутових відходів, нарахування їх поза межами строку позовної давності. Таким чином, з урахування доводів позовної заяви та відзивів на неї, суд вирішує спір між сторонами шляхом оцінки правомірності нарахування платежів за надані комунальні послуги, вимога про стягнення яких пред`явлена позивачем. Із карти розрахунків з водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] , наданого позивачем вбачається, що станом на 15.12.2020 року заборгованість [PERSON] за водопостачання та водовідведення становить 2983 гривні. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Положенням ст.257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачами подано заяви про застосування строку позовної давності, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню в межах строку позовної давності. Оскільки відповідачі у даній квартирі не проживали з 2017 року по жовтень 2018 року, що не заперечується позивачем, тому заборгованість [PERSON] та членів її сім`ї станом на січень 2018 року, яка складала 1246 гривень 33 копійки стягненню не підлягає, оскільки була нарахована до 2017 року та знаходиться поза межами строку позовної давності тривалістю у три роки. Враховуючи викладене з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за водопостачання та водовідведення в сумі 1737 гривень 15 копійок (2983,48 грн. - 1246,33 грн. = 1737,15 грн.). Аналогічно із карти розрахунків по квартплаті по особовому рахунку № [NUMBER] слідує, що станом на 15.12.2020 року заборгованість [PERSON] з квартплати становить 2642 гривні 92 копійки. Таким чином оскільки заборгованість [PERSON] станом на січень 2018 року становила 1262,20 грн., а тому вказана сума стягненню не підлягає, так як знаходиться поза межами строку позовної давності. Враховуючи викладене з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за квартплату в сумі 1380 гривень 72 копійки (2642,92 грн. - 1262,20 грн. = 1380,72 грн.). Відповідно до карти розрахунку по вивезенню і утилізації сміття заборгованість [PERSON] станом на 15.12.2020 року становить 488,82 грн. Відповідачами не надано суду доказів, що вказану заборгованості було погашено, а тому вимоги по стягненню даної заборгованості підлягають задоволенню. З приводу доводів відповідачів щодо безпідставності нарахування позивачем плати за надання послуг зі збирання та вивезення побутових відходів, оскільки згідно Статуту позивача він здійснює лише збирання безпечних відходів та відповідно не мав права брати участь у конкурсі з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів суд зазначає наступне. Згідно п.3 Порядку проведення конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів, учасниками конкурсу можуть бути суб`єкти господарювання, установчими документами яких передбачено провадження діяльності у сфері поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи» поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення. Таким чином, діяльність із збирання відходів є видом діяльності, пов`язаної з поводженням з відходами, а оскільки статутом КП «Іршанське комунальне підприємство» Іршанської селищної ради передбачено здійснення діяльності по збирання безпечних відходів (п.2.2.34) та виконання інших видів робіт (послуг) не заборонених законодавством України (п.2.2.42), то позивач відповідно мав право на участь у конкурсі з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи», послуги з поводження з побутовими відходами - послуги з вивезення, перероблення та захоронення побутових відходів, що надаються в населеному пункті згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування. Право на надання позивачем послуг зі збору та вивезення побутових відходів на території Іршанської ОТГ надано на підставі рішення виконавчого комітету Іршанської селищної ради від 22.08.2019 №107 та рішення сесії Іршанської селищної ради №797 від 06.10.2020, яким КП «Іршанське комунальне підприємство» визнано переможцем конкурсу з визначення виконавця послуг зі збору та вивезення побутових відходів на території Іршанської ОТГ. При цьому вартість надання таких послуг визначена рішенням виконавчого комітету Іршанської селищної ради від 25.10.2019 №137 «Про затвердження Іршанському КП тарифів на поводження з побутовими відходами». Вказані рішення органу місцевого самоврядування є чинними, ніким не скасованими (що не спростовано відповідачами), а тому доводи відповідачів про неправомірність нарахування позивачем плати за надання послуг зі збирання та вивезення побутових відходів в сумі 488,82 грн. є необгрунтованими, а вимоги комунального підприємства про стягнення з відповідачів заборгованості в цій частині такими, що підлягають до задоволення. Інших доказів щодо ненадання (неналежного надання) позивачем послуг зі збирання та вивезення побутових відходів відповідачами не надано, а доводи щодо порушення порядку вивезення побутових відходів не є предметом даного позову та не впливає на зобов`язання відповідачів щодо оплати наданих їм послуг. Згідно карти розрахунку по електриці заборгованість [PERSON] по електроенергії становить 8468,58 грн. Нарахування [PERSON] здійснювалися на підставі «Правил проживання і користування гуртожитком та жилою площею в них» затверджених рішенням виконавчого комітету Іршанської селищної ради №11 від 26.01.2018 року відповідно до показників загально будинкових лічильників пропорційно кількості офіційно проживаючих осіб у кімнаті. Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до абзацу 6, 7, 8 п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою Кабінетів Міністрів України від 8.10.1992 року №572 вбачається, що за умови відсутності по квартирного ( по кімнатного ) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря). За газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку та осіб, які проживають у квартирі, житловому приміщені у гуртожитку більше ніж місяць. Враховуючи, що при нарахуванні позивачем плати за спожиту електроенергію порушено вимоги Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України від 8.10.1992 року №572, а саме нарахування за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря), а не пропорційно кількості офіційно проживаючих осіб у кімнаті, тому заборгованість за електроенергію в сумі 8468,58 грн. стягненню не підлягає, оскільки позивачем належного розрахунку, проведеного згідно вимог вказаної постанови Кабінету Міністрів України суду не надано. Згідно довідки Іршанської селищної ради в кімнаті [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Із матеріалів справи слідує, що відповідачам неодноразово направлялися повідомлення-попередження про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, однак заборгованість відповідачами не погашалася. Враховуючи викладене з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за житлово-комунальні послуги в загальній сумі 3606,69 грн., а саме: за управління багатоквартирним будинком заборгованість в сумі 1380,72 грн., за централізоване водовідведення, централізоване водопостачання заборгованість в сумі 1737,15 грн., за поводження з побутовими відходами заборгованість в сумі 488,82 грн. Врешті позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 521 гривня 27 копійок (2102 гривні (розмір судових витрат) х 3606 гривень 69 копійок (розмір задоволених позовних вимог) / 14543 гривні 80 копійок (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial