Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

КП «Єдиний розрахунковий центр» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1261,41 грн., стягнення судових витрат. У позовній заяві зазначено, що позивач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] в м. Івано-Франківську та користується послугами, які надаються позивачем. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач є споживачем послуг, оскільки їх отримує. Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02.06.2011р., №212-Х, позивача визначено виконавцем послуг з 01.11.2011р.: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд. На підставі рішення від 02.06.2011р. КП «Єдиний розрахунковий центр» після прийняття будинку [ADDRESS] на баланс (01.04.2012р.) почав виконувати послуги відповідно до структури періодичності та строків їх надання, затверджених рішенням Івано-Франківської міської ради №383-14 від 15.09.2011р. (зі змінами та доповненнями). Судовий наказ, виданий Івано-Франківським міським судом був скасований ухвалою цього ж суду від 17.10.2014р. Заборгованість по даних послугах відповідача станом на жовтень 2014 року включно становить 1261,41 грн. 25 травня 2015 року відповідач подала до суду заяву в якій просила суд відмовити в задоволені позову, оскільки погасила заборгованість перед позивачем за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, долучивши до заяви рахунок -фактуру №85879/4-2015 від 30.04.2015 року, в якій зазначено, що заборгованість станом на квітень 2015 року становить 700,92 грн, а також копії квитанцій від 22.05.2015 року та 25.05.2015 року про сплату 701 грн. Представник позивача не заперечувала той факт, що відповідач погасила заборгованість, просила суд стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, які поніс позивач, в розмірі 243,60 грн. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02.06.2011р., №212-Х позивача визначено виконавцем послуг з 01.11.2011р.: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд. (а.с.6). Будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в м. Івано-Франківську, в якому проживає відповідач, яка є власником квартири №94, віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується актом прийняття-передачі об'єкта з управління в управління (на баланс) 01.04.2012 року, що підтверджується Актом приймання-передачі, довідкою КП «ЄРЦ» (а.с.19). Як вбачається з довідки про розрахунок за надані послуги в квартиру відповідача за період з квітня 2012 р. по жовтень 2014р., заборгованість відповідача становила суму 1261,41 грн. (а.с.21). Відповідач погасила заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданими суду квитанціями про оплату за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.50). Представник позивач не заперечувала факту погашення відповідачем заборгованості та просила усно стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., посилаючись на положення ч.1 ст. 89 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи вищевказане, зважаючи на те, що відповідач добровільно погасила заборгованість перед позивачем за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а представник позивача не подавала письмової заяви про відмову від позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цілому, слід відмовити. На підставі ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: dismissed