Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі позивач, Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач). Банк зазначив, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 21.10.2019 року, згідно якої отримав кредит у невизначеному розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті «www.privatbank.ua», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15 000 грн. В наслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 13.08.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 33 944,99 грн, яка складається з наступного: -27 841,97 грн - заборгованість за тілом кредита; -6 103,02 - заборгованість за простроченими відсотками. Вказану суму Банк просить стягнути з відповідача. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що є клієнтом Банку з 2000 року та ніколи не мала заборгованості перед банком. В жовтні 2019 року при активації зарплатної картки їй було видано і кредитну картку. 02.12.2019 року відповідач стала жертвою шахраїв, котрі викрали сім-карту, та за допомогою електронного додатку «Приват 24» збільшили кредитний ліміт та використали кошти. Про вказаний злочин відповідач негайно повідомила Банк та звернулась до правоохоронних органів із відповідною заявою. На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В свою чергу, Банк у відповіді на відзив, зокрема, зазначив, що проведена перевірка показала, що списання коштів відбулося особою, яка фактично використовувала в мережі Інтернет платіжну картку відповідача та мала інформацію про номер картки, CVV2-код, термін дії картки та інших персональних даних відповідача, які остання не мала права повідомляти третім особам ІІ. Заяви, клопотання та процесуальні дії у справі. 28.01.2021 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження. 08.02.2021 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву. 16.02.2021 року надійшов ще один відзив відповідача. 16.02.2021 року від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме інформації від ПАТ «Київстар» щодо здійснених 02.12.2019 року дзвінків. 23.02.2021 року Жашківський районний суд Черкаської області відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів у зв`язку з необґрунтованістю. 10.03.2021 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання. 19.03.2021 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив. 29.03.2021 року на адресу суду надійшла відповідь Банку на відзив. 14.05.2021 року на адресу суду надійшли пояснення Банку. 17.05.2021 року від адвоката відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів 17.05.2021 року Жашківський районний суд Черкаської області задовольнив клопотання відповідача про витребування доказів. 23.06.2021 року на адресу суду від ПАТ «Київстар» надійшли витребуванні докази. 23.06.2021 року від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів. 24.06.2021 року представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів. 29.06.2021 року на адресу суду надійшли заперечення від Банку. 27.07.2021 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалою витребував відповідну інформацію у Банку. 03.08.2021 року на адресу суду надійшла довідка Банку із відповідною інформацією. 09.08.2021 року Жашківський районний суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. 30.08.2021 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю та повідомлено про намір стягнути понесені витрати на правову допомогу. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 10.10.2019 року, згідно якої він погодився з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з вищевказаними умовами та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (том 1 арк. с. 11), розмір якого 02.12.2019 року збільшився до 15 000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (том 1 арк. с. 9). При цьому в анкеті вказаний номер мобільного телефону [NUMBER] . У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Відповідач зобов`язується виконувати вимоги та правила, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на вказаному сайті. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Повна версія Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua (том 1 арк. с. 16). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 13.08.2020 року становить 33 944,25 грн. (том 1 арк. с. 6-7). При цьому, згідно виписки по рахунку, гроші зняти з картки 02.12.2019 року (в той же день, коли збільшено кредитний ліміт), в подальшому відбувалось лише нарахування відсотків (том 1 арк. с. 8). 03.12.2019 року від відповідач звернулась до Жашківського відділення поліції із заявою, що невідома особа здійснила крадіжку грошових коштів із її банківських карток «Приват Банк». 04.12.2019 року до ЄРДР внесено відомості про заяву щодо вчинення кримінального правопорушення, номер кримінального провадження 12019250130000541 (том 1 арк. с. 58). 05.12.2019 року відповідач письмово повідомила Банк про вчинення злочину (том 1 арк. с. 71, 73). Слідчий СВ Жашківського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області 07.04.2020 року звернувся до генерального директора Банку із листом № 1839/51/03/20 в якому зазначив про наявність досудового розслідування та про необхідність не нараховування відсотків по кредиту відповідача (том 1 арк. с. 60). На вимогу суду ПАТ «Київстар» листом від 01.06.2021 року № 7140/з повідомило що 0 17:10 02.12.2019 року зафіксовано звернення до Call-центру щодо блокування сим-карти з номером [NUMBER] . В той же день о 17:34 у дилерському магазині в м. Кривий Ріг здійснено заміну сим-карти із вказаним номером на нову картку. При цьому особа, що зверталась з приводу блокування та з приводу відновлення пройшла ідентифікацію назвавши три номери, на які абонент здійснював дзвінки (том. 1 арк. с. 181-182). В матеріалах справи наявна довідка ТОВ «Преміум Фінанс» від 12.02.2021 року № 12/02/21, в якої зазначено, що [PERSON] 02.12.2019 року знаходилася на робочому місці за адресою Черкаська область, м. Жашків (том 1 арк. с. 81). Також, в матеріалах справи наявне повідомлення про підозру [PERSON] , жительки м. Кривій Ріг від 28 травня 2021 року, в якому, зокрема, зазначено, що [PERSON] 02.12.2019 року маючи умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом підробки документів, здійснивши несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої віддаленого доступу клієнта АТ КБ «Приват Банк» [PERSON] та отримавши можливість розпорядження рахунками останньої … заволоділа грошовими коштами потерпілої (том 1 арк. с. 192-208). На вимогу суду Банк повідомив, що карта [PERSON] була заблокована 02.12.2019 року о 21:25:05 через додаток «Приват 24». Остання фінансова операція проведена 02.12.2019 року о 18:56:40 (том 1 арк. с. 240). IV. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Суд не приймає до уваги додані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, повні версії яких, зі слів позивача, розміщені на сайті: www/privatbank.ua. За приписами ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Всупереч зазначеним вимогам надані до позовної заяви копії не засвідчені. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та з Витягом з Умов відповідач ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. При прийнятті рішення суд керується Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови) в редакції грудня 2019 року, які наявні на офіційному сайті Банку, суд звертає увагу, що у відповіді на відзив Банк керувався іншою редакцією Умов. Пунктом 2.1.3.5.6. Умов встановлено, що клієнт зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання втрати (розкрадання) Карток, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання. Також, у відповідності до пункту 2.1.3.5.7. Умов клієнт зобов`язаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних випадків необхідно звернутися у відділення Банку, або за телефоном 3700 (безкоштовно по Україні), +380929000002 (для VIP-кієнтів), 38 056 716 11 31 (для дзвінків із-за кордону). Крім того, пунктом 2.1.3.5.7. Умов визначено, що у випадку якщо Держателю Карти відомі факти про незаконне використання Карти, Держатель Карти зобов`язаний у триденний термін після усної заяви про втрату карти, стікера PayPass, ПІНа надати в Банк докладний виклад обставин втрати карти, стікера PayPass і / або ПІНу і відомі факти про їх незаконне використання. Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Відповідно до п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 05 листопада 2014 року №705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач здійснила всі визначені заходи, які передбачені в даному випадку щодо доведення своєї невинуватості у здійсненні зазначених дій, а отже, як користувач картки не може нести відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням положень пункту 37.2. статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, ПАТ КБ «Приватбанк» не надав доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що банківською карткою позивач не користувався, не втрачав, іншим особам не передавав, ПІН-коду нікому не повідомляв, та взагалі під час здійснення банківських операцій з картковим рахунком не перебував у місці їх вчинення Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71цс15, в якій зазначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61 -3239св 18), від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16-ц, (касаційне провадження №61 -16504св 18) вказану правову позицію підтримав. Таким чином, судом встановлено, що відповідач як користувач картки своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, списання грошових коштів з карткових рахунків відбулося не за його розпорядженням і він не повинен нести відповідальності за такі операції; виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, відповідач повідомив про цей факт банк та звернувся до правоохоронних органів. Враховуючи наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та неможливість їх задоволення. VI. Розподіл судових витрат. Відповідно до частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed