Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , 2018 року народження. Судовим наказом Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019 року до стягнення з відповідача на користь позивача присуджені аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з 25.06.2019 року і до досягнення повноліття. На підставі судового наказу державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Проте аліменти відповідач не сплачує, місце роботи приховує, має заборгованість. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього заборгованість у повному обсязі та пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів. Стислий виклад заперечень відповідача. [PERSON] визнає ті обставини, що зазначений батьком [PERSON] , однак ініціює позов до суду з приводу виключення його відомостей як батька дитини з акту цивільного стану про його народження, оспорює своє батьківство. Зазначає, що про існування судового наказу дізнався тільки у березні 2020 року. Про наявність судового рішення не був повідомлений ні судом, ні державним виконавцем, тому вважає безпідставним нарахування пені з червня 2019 року. Просить врахувати, що в зв`язку з карантином не мав можливості знайти роботу та з`ясувати питання, пов`язані з нарахуванням боргу. З квітня 2021 року постійно працевлаштований, про що повідомляв державного виконавця. але до теперішнього часу виконавчий документ за місцем роботи не надходив. Вважає, що вимоги про стягнення заборгованості зі сплати аліментів є передчасними, оскільки жодною зі сторін не оспорювався її розмір, у їх задоволенні слід відмовити, а розмір неустойки - зменшити. Процесуальні дії у справі. 19.03.2021 позовна заява отримана судом. 25.03.2021 судом отримано довідку про реєстрацію місця проживання відповідача. 06.04.2021\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28.05.2021 відповідач скористався правом надання відзиву на позов. 31.05.2021 судом задоволення клопотання відповідача про витребування доказів. 23.06.2021 ухвала суду про витребування доказів виконана. 09.08.2021 представником відповідача надані додаткові пояснення. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони в судове засідання не з`явились, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів. Фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, які з червня 2019 року припинено. Від спільного проживання мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Судовим наказом Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.07.2019 року присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з 25 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). 14.08.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Зобов`язання по сплаті аліментів відповідач [PERSON] належним чином не виконував, а тому за виконавчим листом № 213/2398/19 пр.№2-н/213/240/19 від 12.07.2019 року за період з 25.06.2019 року по 01.12.2020 року заборгованість становить 63 316,46 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком Інгулецького ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.6). З урахуванням заборгованості відповідача по сплаті аліментів, позивачем вирахувана неустойка (пеня), яка становить 126632,92 гривень. Оскільки сума пені значно перевищує 100 відсотків загальної суми заборгованості по аліментам, позивач просить стягнути з відповідача 63316,46 грн. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють питання щодо відповідальності за прострочення сплати аліментів та виникнення заборгованості з аліментних платежів. Норми права, які застосовує суд. Статтею 194 СК України передбачено стягнення заборгованості за аліментами. Відповідальність батьків за прострочення сплати аліментів передбачена статтею 196 СК України. Згідно з частиною 1 цієї статті у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розрахунок пені за несплаченими аліментами проводиться згідно ч.1 ст.196 СК України зі змінами відповідно до Закону № 2037 від 17.05.2017 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку сплати аліментів» за формулою P = S*p * Q, де Р - сума пені; S - сума заборгованості; р - ставка пені; Q - кількість днів прострочення. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Суд вважає, що положення ч.1 ст.196 СК України надає позивачу безумовне право на пред`явлення до суду позову про стягнення пені. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, в якій Велика Палата вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі 6-94цс15, якою було обраховано розмір пені судом першої інстанції в даній справі та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Як зазначено у вказаній постанові, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різним залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем надано докази наявності у відповідача заборгованості по аліментам та підстав стягнення пені за її несплату з вини відповідача. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позов, однак до нього не надав жодного доказу відсутності вини відповідача у виникненні боргу по аліментам, його матеріального та сімейного стану, не надано належних доказів добровільноїс плати аліментів, і не підтверджено факт оспорювання ним батьківства, а тому суд вважає, що підстав для відмови в позові та для застосування положень ч.2 ст.196 СК України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів - відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача вказаної позивачем суми заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору,\~останній підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved