Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» звернувся в суд із заявою про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], яка перебуває під наглядом лікаря-психіатра в диспансерному відділенні з 2016 року. Заява мотивована тим, що спадковість психічними захворюваннями у [PERSON] не обтяжена. Освіта середня спеціальна, закінчила кооперативний технікум. Працювала товарознавцем. В теперішній час не працює. Розлучена. Має 2-х дітей. Вперше пічні розлади з'явились в 2016 році, коли у пацієнтки порушився сон, знизився настрій, погіршився апетит, виникла тривога, внутрішня напруга, стала плаксивою, швидко виснажувалась, було важко виконувати будь-яку роботу, скаржилась на швидку втому, загальну слабкість, головний біль, «неприємні» відчуття в тілі, сухість в роті, відчуття нестачі повітря, усамітнювалась, залежувалась у ліжку, не бачила сенсу в житті, періодично виникали думки про «небажання жити». З цього приводу зверталась до сімейного лікаря, лікувалась у терапевтичному відділенні MKЛ № 1. Після лікування стан не покращився, сімейним лікарем була направлена на консультацію до ВОПНЛ. Вперше перебувала на лікуванні в ВОПНЛ спочатку в денному стаціонарі з 17 березня 2016 року по 18 березня 2016 року, потім в 6 відділенні, де перебувала з 18 березня 2016 року по 18 березня 2016 року, з 30 березня 2016 року по 11 квітня 2016 року, з приводу помірного депресивного епізоду з соматичними симптомами. Виписувалась за наполяганням рідних. 23 квітня 2016 року знаходячись у хворобливому стані здійснила спробу самогубства - випила 50 таб. фенозепаму та нанесла собі різані рани в області шиї. З 23 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року лікувалась в BAIT № 1 MKЛ ШМД. В подальшому була направлена в ВОПНЛ. Повторно знаходилась на лікуванні в ВОПНЛ з 05 травня 2016 року по 19 липня 2016 року з приводу важкого депресивного епізоду з психотичними симптомами суїцидальною спробою (різана рана шиї з пошкодженням фасції та м'язів). 04 листопада 2016 року з суїцидальною метою нанесла собі порізи ножем в ділянці шиї. Бригадою «швидкої допомоги» пацієнтку було доставлено в МКЛ ШМД. 07 листопада 2016 року пацієнтка стала вкрай тривожною, посилилась внутрішня напруга, страх перед майбутнім, відчуття «нестачі повітря», важкість дихання, «неприємні відчуття» в тілі та кінцівках, висловлювала думки про «небажання жити». Пацієнтка самостійно викликала собі бригаду «швидкої допомоги», була доставлена до ВОПНЛ, де перебувала на лікуванні з 07 листопада 2016 року по 30 березня 2017 року. Під час перебування у відділені була оглянута комісією лікарів-психіатрів, діагноз: «Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами». Висновок ЛКК: діагноз: «Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами», рекомендовано призначити амбулаторне примусове лікування. 30 березня 2017 року була представлена на ЛКК в диспансерному відділенні, діагноз: «Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами». Висновок комісії лікарів-психіатрів від 30 березня 2017 року (протокол № 31): Діагноз: «Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами». За своїм психічним станом [PERSON] представляє безпосередньо небезпеку для самої себе в зв'язку з загостренням психічного захворювання, відмовою від підтримуючого лікування, скоєнню повторної суїцідальної спроби (різана рана в області шиї), тому рекомендовано призначити амбулаторну примусову психіатричну допомогу без її згоди. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року (справа № 127/7332/17) була призначена примусова амбулаторна психіатрична допомога [PERSON] без її згоди терміном на 6-ть місяців. Пацієнтка щомісячно оглядалась дільничним лікарем-психіатром, призначалось необхідне підтримуюче лікування. На тлі прийому ліків стан пацієнтки дещо покращився: зменшилась тривога, покращився сон, зникли суїцидальні думки. Але у пацієнтки немає розуміння необхідності постійного прийому підтримуючого лікування. В зв'язку з закінченням терміну амбулаторної примусової психіатричної допомоги пацієнтка 11 вересня 2017 року була оглянута комісією лікарів диспансерного відділення. Висновок комісії лікарів від 11 вересня 2017 pоку, протокол № 85: Діагноз: Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами. За психічним станом рекомендовано продовжити амбулаторну примусову психіатричну допомогу [PERSON], [INFO], проживає: [ADDRESS] З огляду на зазначене вище Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» звернувся до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник КЗ «ВОПНЛ ім. академіка О.І. Ющенка» Шварц Г.О. заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві. Просив заяву задовольнити. Вказав, що пацієнт потребує постійного підтримуючого лікування. Прокурор Безпалюк А.О. у судовому засіданні просив суд заяву про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON] без її згоди задовольнити, враховуючи, зокрема, обставини справи, а саме те, що [PERSON] потребує підтримуючого лікування. [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року, заяву Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про призначення амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], без її згоди задоволено (а.с. 5-6). Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 85 від 11 вересня 2017 року, [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS] перебуває під наглядом лікаря-психіатра в диспансерному відділенні з 2016 року. Висновок комісії лікарів-психіатрів від 30 березня 2017 року (протокол № 31): Діагноз: «Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами». За своїм психічним станом [PERSON] представляє безпосередньо небезпеку для самої себе в зв'язку з загостренням психічного захворювання, відмовою від підтримуючого лікування, скоєнню повторної суїцидальної спроби (різана рана в області шиї), тому рекомендовано призначити амбулаторну примусову психіатричну допомогу без її згоди. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року (справа № 127/7332/17) була призначена примусова амбулаторна психіатрична допомога [PERSON] без її згоди терміном на 6-ть місяців. Пацієнтка щомісячно оглядалась дільничним лікарем-психіатром, призначалось необхідне підтримуюче лікування. На тлі прийому ліків стан пацієнтки дещо покращився: зменшилась тривога, покращився сон, зникли суїцидальні думки. Але у пацієнтки немає розуміння необхідності постійного прийому підтримуючого лікування. В зв'язку з закінченням терміну амбулаторної примусової психіатричної допомоги пацієнтка 11 вересня 2017 року була оглянута комісією лікарів диспансерного відділення. Висновок комісії лікарів від 11 вересня 2017 pоку, протокол № 85: Діагноз Хронічний маячний розлад зі стійкими суїцидальними спробами. За психічним станом рекомендовано продовжити амбулаторну примусову психіатричну допомогу [PERSON], [INFO], проживає: [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що заяву слід задовольнити, так як [PERSON] потребує психіатричної допомоги. Враховуючи наведене та

Outcome: approved