Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці лютого 2020 року ПП «Вектор» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 21 жовтня 2004 року між ним та Бориспільською РДА був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023 площею 9,7 га з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в адміністративних межах Щасливської сільської ради Бориспільського району. Земельна ділянка була передана орендареві в строкове платне володіння і користування на умовах довгострокової оренди строком на 49 років. У червні 2019 року позивачу стало відомо про існування рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2008 року у справі №2-1687/08, яким договір оренди земельної ділянки був визнаний недійсним. Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2020 року визнано нечинним рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2008 року, а провадження у вказаній справі закрито. Незважаючи на це, на місці вказаної земельної ділянки сформовано п`ять нових земельних ділянок з кадастровими номерами 3220888000:03:004:0093-0097. Вказані земельні ділянки були сформовані на підставі розпоряджень Бориспільської РДА від 25 жовтня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території с. Проліски Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області». В подальшому на місці орендованої земельної ділянки було зареєстровано вже вісім земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220888000:03:004:0093, 3220888000:03:004:0096, 3220888000:03:004:0116, 3220888000:03:004:0117, 3220888000:03:004:0118, 3220888000:03:004:0119, 3220888000:03:004:0120, 3220888000:03:004:0121. Таким чином, договір оренди земельної ділянки є чинним, земельна ділянка перебуває у користуванні ПП «Вектор», акт здачі-приймання земельної ділянки на час її поділу не укладався, ПП «Вектор» у повному обсязі сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою. У зв`язку з цим, ПП «Вектор» просив визнати недійсними розпорядження Бориспільської РДА №620, №621, №622, №623, №624 від 25 жовтня 2019 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території с. Проліски Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області»; припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220888000:03:004:0096, [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220888000:03:004:0093, [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220888000:03:004:0095, [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220888000:03:004:0097, [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3220888000:03:004:0094; скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220888000:03:004:0093, 3220888000:03:004:0096, 3220888000:03:004:0116, 3220888000:03:004:0017, 3220888000:03:004:0118, 3220888000:03:004:0119, 3220888000:03:004:0120, 3220888000:03:004:0121, які розташовані в Київській області, Бориспільський район, с. Проліски; поновити запис у Поземельній книзі про реєстрацію земельної ділянки площею 9,7001 га з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023, що перенесена до архівного шару, що розташована в Київській області, Бориспільський район, с. Проліски шляхом присвоєння цій земельній ділянці нового кадастрового номеру. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.224-225). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2020 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів (т.2 а.с.63-65). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2020 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів (т.2 а.с.85-86). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.216). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Київської області Чурпіта Ю. направив до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити ПП «Вектор» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.2 а.с.3-7). Представник Бориспільської РДА Дяченко Р. направив до суду лист, яким просив здійснити розгляд цивільної справи без участі представника Бориспільської РДА (т.2 а.с.168). Представник ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Вони у встановленому порядку були повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи, незважаючи на це, про своє ставлення щодо пред`явленого позову не повідомили. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 21 жовтня 2004 року ПП «Вектор» та Бориспільська РДА уклали договір оренди земельної ділянки, посвідчений Козій А.В., приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за №5781 та в Бориспільському районному відділі Київської регіональної філії «ЦДЗК» при Держкомземі України (т.1 а.с.25-30). За умовами договору оренди земельної ділянки Бориспільська РДА надала, а ПП «Вектор» прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 9,7 га з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в адміністративних межах Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, на умовах довгострокової оренди строком на 49 років. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2008 року у цивільній справі №2-1687/2008 за позовом [PERSON] до ПП «Вектор» договір оренди земельної ділянки від 21 жовтня 2004 року, укладений між ПП «Вектор» та Бориспільською РДА, був визнаний недійсним з моменту його вчинення. В той же час, ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2020 року провадження в цивільній справі №2-1687/2008 за позовом [PERSON] до ПП «Вектор», Бориспільської РДА про визнання недійсним договору оренди, було закрито. Визнано нечинним рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2008 року (т.1 а.с.33-35). Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 21 жовтня 2004 року, укладений між ПП «Вектор» та Бориспільською РДА, є чинним. На підставі договорів на виконання проектно-вишукувальних робіт ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за замовленням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] розробив документацію із землеустрою щодо передачі у власність земельних ділянок, які розташовуються в Київській області, Бориспільський район, Щасливська сільська рада (т.2 а.с.203,205,207,209,211). Розпорядженнями Бориспільської РДА №620-№624 від 25 жовтня 2019 року (т.2 а.с.169-73) були затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території с. Проліски Щасливської сільської ради Бориспільського району, зокрема [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220888000:03:004:0096, [PERSON] - площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220888000:03:004:0093, [PERSON] - 1,7000 га з кадастровим номером 3220888000:03:004:0095, [PERSON] - площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220888000:03:004:0094, [PERSON] - площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220888000:03:004:0097. Вказані розпорядження Бориспільської РДА стали підставою для реєстрації права власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на новосформовані земельні ділянки, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.77-78,79-80,81-82,83-84,85-86). В подальшому земельна ділянка з кадастровим номером 3220888000:03:004:0097 була поділена згідно заяви [PERSON] на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3220888000:03:004:0118 та 3220888000:03:004:0119; земельна ділянка з кадастровим номером 3220888000:03:004:0095 була поділена згідно заяви [PERSON] на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3220888000:03:004:0120 та 3220888000:03:004:0121, а земельна ділянка з кадастровим номером 3220888000:03:004:0094 була поділена згідно заяви [PERSON] також на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3220888000:03:004:0116 та 3220888000:03:004:0117, що підтверджується відомостями з Поземельних книг (т.2 а.с.99-166). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються розділом IV «Набуття і реалізація права на землю» та розділом V «Гарантії прав на землю» ЗК України, а також главою 3 «Захист цивільних прав та інтересів» ЦК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Згідно з положеннями ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. За змістом положенням ч.1 та ч.2 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Приписами ч.3 та ч.4 ст.122 ЗК України встановлено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно з ч.1, п.«г» та п.«д» ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Приписами ч.1 ст.791 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч.2 ст.791 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Згідно з положенням п.57 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 1562 цього Порядку. За змістом п.114 цього Порядку державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру. Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями. Відповідно до ч.13 ст.791 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно з положенням ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що ПП «Вектор» є орендарем земельної ділянки площею 9,7 га з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в адміністративних межах Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області. З часу укладення договору оренди ПП «Вектор» постійно сплачував оренду плату, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.1 а.с.92-210). Водночас, за інформацією відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, відповідно до програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023 поділена згідно з заяви ДП «Науково-дослідний інститут землеустрою» на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220888000:03:004:0093-0097 (т.1 а.с.90-91, т.2 а.с.240-241). Таким чином, новоутворені земельні ділянки були утворені на місці вже сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023 шляхом розробки проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Проте, формування нових земельних ділянок на місці раніше сформованої земельної ділянки можливе виключно шляхом її поділу чи об`єднання. Викладене у повній мірі підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2019 року справі №823/1172/17 (провадження №К/9901/44661/18), зокрема формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Тому, формування новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами 3220888000:03:004:0093-0097 на місці вже сформованої земельної ділянки 3220888000:03:004:0023 без розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу цієї земельної ділянки було проведено всупереч ч.1 ст.50 Закону України «Про землеустрій». Суд також вважає, що скасування реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023 відбулося із порушенням. Оскільки, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023 із закриттям поземельної книги в силу відведення земельних ділянок у власність фізичних осіб за проектами землеустрою було здійснено всупереч приписам чинного законодавства. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] приватизували спірні земельні ділянки в 2019 році. В той час як ПП «Вектор» набув право оренди земельної ділянки ще в жовтні 2004 року. При цьому, матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що земельна ділянка площею 9,7 га з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023 повністю або частково вилучалась з користування ПП «Вектор» З огляду на це, суд прийшов до висновку, що Бориспільською РДА передано у власність відповідачам земельну ділянку, орендарем якої є ПП «Вектор», внаслідок чого порушено право оренди земельної ділянки останнього. Аналіз вказаних обставин свідчить, що оскаржувані розпорядження Бориспільської РДА, порушують права позивача як землекористувача та суперечать вимогам ч.5 ст.116 ЗК України. Крім цього, за змістом ч.9 ст.118, а також ч.2 та ч.3 ст.122 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність виключно центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальними органами, якими є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи, після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність цими ж органами. Оскільки Бориспільською РДА були прийняті розпорядження про відведення земельних ділянок у власність окремим фізичним особам для ведення особистого селянського господарства, а відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, земельні ділянки з цільовим призначенням «01.03. для ведення особистого селянського господарства» відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення. Таким чином, Бориспільська РДА вийшла за межі своїх повноважень в частині затвердження документації із землеустрою та передання у власність фізичним особам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Оскільки, повноваженнями щодо затвердження документації із землеустрою та передання у власність фізичним особам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства наділена Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи. Матеріали цивільної справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що для новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами 3220888000:03:004:0093-0097 розроблялася документація для зміни цільового призначення земельних ділянок. Тому з метою відновлення порушених прав позивача належить скасувати розпорядження Бориспільської РДА про передачу у власність відповідачам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території с. Проліски Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області. У зв`язку з тим, що судом встановлені обґрунтовані підстави для скасування рішень органу виконавчої влади про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок, тому суд вважає, за необхідне також скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220888000:03:004:0093, 3220888000:03:004:0096, 3220888000:03:004:0116, 3220888000:03:004:0017, 3220888000:03:004:0118, 3220888000:03:004:0119, 3220888000:03:004:0120, 3220888000:03:004:0121. В силу вимог ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» одночасно зі скасуванням державної реєстрації спірних земельних ділянок належить також припинити право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на зазначені земельні ділянки. Суд приймає до уваги той факт, що земельну ділянку із кадастровим номером 3220888000:03:004:0023 перенесено до архівного шару інформаційних даних Державного земельного кадастру. За змістом обставин, викладених у відзиві Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, стосовно того, що чинним законодавством не передбачено можливості поновлення за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з архівного шару даних відомостей, які набули статусу архівних, у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Тобто архівні ділянки - це шар, який відображає контури земельних ділянок, які набули статусу архівних. Шар носить інформативний характер і відновити запис про відповідну архівну земельну ділянку у поземельній книзі технічної можливості законодавчо не передбачено. При вирішенні спору по суті та надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність. Так, згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Окрім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про необхідність дотримання судами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у п.145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Європейський суд з прав людини наголосив також на тому, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. З огляду на це, ефективний засіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тому суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача у спосіб поновлення запису у Поземельній книзі шляхом відкриття поземельної книги 3220888000:03:004:0023 про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3220888000:03:004:0023, площею 9,7001 га, яка розташована: Київська область, Бориспільський район, село Проліски, шляхом присвоєння цій земельній ділянці - нового кадастрового номеру із збереженням її первинних характеристик, в тому числі площі, межових знаків та цільового призначення. Оскільки, саме такий спосіб захисту порушених прав, який просить застосувати ПП «Вектор», в даному випадку суд вважає найбільш ефективним та спрямованим на гарантування реального відновлення порушених прав. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає також до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Зокрема, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (т.1 а.с.19), вбачається, що при пред`явленні позову до суду ПП «Вектор» сплатив судовий збір у розмірі 39938 гривень. Пред`явлений позов задоволений. Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 5705 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved