Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Комунальний заклад «Академічний музично драматичний театр ім. Лесі Українки м. Камянського» Камянської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Баглійський районний відділ в м.Дніпродзержинськ Державної міграційної служби України, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням службовою квартирою № 29, у будинку № 12, по вул. Матросова, у м.Камянському, Дніпропетровської області, і зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у вказаній службовій квартирі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що Рішенням Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 24.05.2000р. № 174 за клопотанням театру до числа службового жилого приміщення позивача було включено двокімнатну квартиру [ADDRESS] (нині м. Камянське) Дніпропетровської області, загальною площею 48,0 м?, житловою площею 28,8 м?. Рішенням Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 27.02.2004р. № 109 вказаному житловому приміщенню було надано статус гуртожитку, а Рішенням Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 22.05.2013р. № 141 йому знову було надано статус службового житла. У жовтні 2013 року з заявою про надання службового житла до керівництва театру звернулась відповідачка, яка станом на той час працювала у театрі на посаді головного художника. 01.11.2013р. на спільному засіданні профспілкового комітету і адміністрації театру було надано згоду на виділення громадянці [PERSON] вищезазначеної службової квартири. Рішенням Виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради від 18.12.2013р. № 210 було затверджено список на отримання службового житла працівниками театру та прийнято рішення про направлення до Виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради прохання видати ордер на службову квартиру [ADDRESS], [PERSON] 09 січня 2014 року Виконавчим комітетом Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська відповідачці було видано ордер на зазначене службове житлове приміщення. [PERSON] була прийнята на роботу до позивача 10.04.2013р. згідно з наказом від 10.04.2013р. № 7-к (по переводу з КП «Дніпродзержинський музично-драматичний театр імені Л.[PERSON]»). 15.07.2014р. відповідачка припинила трудові відносини з позивачем на підставі п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України у звязку з закінченням строку дії трудового договору. Звільнення відповідачки було оформлено наказом позивача від 15.07.2014р. № 156-к. Після звільнення з театру [PERSON] переїхала на нове місце проживання до м. Миколаєва, влаштувалась у ньому на роботу і з липня 2014 року по цей час у вищезазначеній службовій квартирі не проживає. Факт тривалого не проживання відповідачки у службовій квартирі було засвідчено актом про не проживання від 12.06.2015р., складеним КЖЕП «ОРІОН» - житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує будинок за місцезнаходженням вказаного житла. При цьому, відповідач не бажає у добровільному порядку зніматись з реєстрації у вказаній квартирі, а у позивача є працівники з інших міст, які потребують житла за місцем роботи або поблизу нього. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердивши обставини, на які посилався позивач у позовній заяві і просив суд задовольнити позов у повному обсязі з тих же правових підстав. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала, посилалась на те, що переїхала до м. Миколаєва для догляду за хворою матірю. Судом досліджені докази по справі: -пояснення представника позивача; -пояснення відповідачки; -пояснення свідків; -письмові докази по справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази і зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Рішенням Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 24.05.2000р. № 174 за клопотанням театру до числа службового жилого приміщення позивача було включено двокімнатну квартиру [ADDRESS] (нині м. Камянське) Дніпропетровської області, загальною площею 48,0 м?, житловою площею 28,8 м?. Рішенням Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 27.02.2004 р. № 109 зазначеному житловому приміщенню було надано статус гуртожитку, а Рішенням Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 22.05.2013р. № 141 йому знову було надано статус службового житла. Згідно протоколу № 61 засідання профспілкового комітету і адміністрації театру від 01.11.2013р. було надано згоду на виділення відповідачці вказаної службової квартири. Рішенням Виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради від 18.12.2013р. № 210 було затверджено список на отримання службового житла працівниками театру та прийнято рішення про направлення до Виконавчого комітету Баглійської районної у м.Дніпродзержинську ради прохання видати ордер на службову квартиру [ADDRESS], [PERSON] 09.01.2014 р. Виконавчим комітетом Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська відповідачці було видано ордер на вказану службову квартиру. Відповідачка була прийнята на роботу до позивача 10.04.2013р. по переводу з КП «Дніпродзержинський музично-драматичний театр ім. Л.[PERSON]», що було оформлено наказом від 10.04.2013р. № 7-к. 15.07.2014р. [PERSON] припинила трудові відносини з позивачем на підставі п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України у звязку з закінченням строку дії трудового договору. Звільнення відповідачки було оформлено наказом позивача від 15.07.2014р. № 156-к. Після звільнення з театру [PERSON] переїхала на нове місце проживання до м. Миколаєва та влаштувалась у ньому на роботу. З липня 2014 року більше шести місяців [PERSON] без поважних причин у спірній квартирі не проживала, у її утриманні участь не приймала. Зазначені факти підтверджуються актом про не проживання від 12.06.2015р., складеним КЖЕП «ОРІОН» - житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує будинок за місцезнаходженням квартири, та сусідами, поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], власними поясненнями [PERSON] у суді. При цьому відповідачка у судовому засіданні підтвердила наявність у неї іншого житла в місті Миколаєві за адресою: пров. Жовтневий, 23/1, м. Миколаїв. Твердження [PERSON] про необхідність переїзду до м. Миколаєва для догляду за хворою матірю спростовується наступними доказами: 1) у виписці із медичної карти її матері [PERSON] від 01.09.2014р. відсутні приписи або рекомендації лікаря щодо необхідності догляду за нею; 2) згідно пояснень відповідачки вона проживає окремо від матері та здійснює догляд за собакою; 3) згідно пояснень відповідачки та наданих документів одразу після припинення трудових відносин з позивачем вона влаштувалась на роботу у м. Миколаєві до іншого театру. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються наступними доказами: -Рішення Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 24.05.2000р. № 174; -Рішення Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 27.02.2004р. № 109; -Рішення Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 22.05.2013р. № 141; -Протокол № 61 засідання профспілкового комітету і адміністрації театру від 01.11.2013р.; -Рішення Виконавчого комітету Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради від 18.12.2013р. № 210; -ордер на житлове приміщення від 09.01.2014р., виданий Виконавчим комітетом Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська; -наказ позивача від 10.04.2013р. № 7-к; -наказ позивача від 09.04.2013р. № 53-к; -наказ позивача від 15.07.2013р. № 156-к; -акт про не проживання від 12.06.2015р.; -витяг з трудової книжки [PERSON]; -виписка із медичної карти [PERSON] від 01.09.2014р.; -довідка ТОВ «ІНФО-КОМ» про зареєстрованих осіб; -пояснення представника позивача [PERSON]; -пояснення відповідачки [PERSON]; -пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з ч.1 ст.118 Житлового кодексу України, а також п.п.2, 3 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого [PERSON] Міністрів Української РСР від 4 лютого 1988 р. № 37 (із змінами), службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до ч.2 ст.123 Житлового кодексу України до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.71 Житлового кодексу України, п.28 вказаного Положення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Надання вказаній особі іншого жилого приміщення законодавством не передбачено. Згідно з п.3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в [PERSON] та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 22.11.2012р. № 1077, однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання особи є відповідне судове рішення. Також відповідно до ч.2 ст.107 Житлового кодексу України, п.11 [PERSON] Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 (із змінами) у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved