Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Кредитна спілка «Самара» (далі КС «Самара») звернулося до суду 08 липня 2015 року з позовом, вказавши, що 28 жовтня 2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 63/14. Згідно умов кредитного договору позивач надав [PERSON] кредитні кошти строком на 18 місяців починається з 28 жовтня 2014 року по 27 квітня 2016 року у сумі 5032,00 грн., а [PERSON] взяла на себе зобовязання повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON], 12 серпня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого останні як поручителі взяли на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 63/14. Однак [PERSON] не повному обсязі здійснювала платежі за кредитним договором, внаслідок чого станом на 15 червня 2015 р. сума заборгованості становить 7\~988,17 грн., з яких: -4562,38 грн. залишок за кредитом; -3425,79 грн. загальна сума процентів, з урахуванням прострочених платежів. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 63/14 від 28.10.2014 року в розмірі 7988,17 грн., а також витрати по справі судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 36). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги визнають (а.с. 34, 35). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2014 року між Кредитною спілкою «Самара» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 63/14 (а.с. 8-9 копія договору, а.с. 16 копія витягу). Згідно пунктів 1, 2 кредитного договору, КС «Самара» надав [PERSON] кредитні кошти на ремонт даху строком на 18 місяців починається з 28 жовтня 2014 року по 27 квітня 2016 р. у сумі 5032,00 грн. (а.с. 11 копія видаткового касового ордеру), а позичальник [PERSON] взяла на себе зобовязання повернути отриманий кредит та сплатити проценти в день отримання грошових коштів за кредитом із розрахунку двадцять цілих та пятдесят одна сота процентів на суму кредиту, що становить 1032,00 грн., а також проценти нараховані згідно п. 4.1. та п. 4.2. цього договору. В якості забезпечення виконання зобовязань [PERSON], 28 жовтня 2014 року між КС «Самара», [PERSON] як позичальником та [PERSON] як поручителем було укладено договір поруки № 63/14, відповідно до п. 2 якого остання як поручитель взяла на себе зобовязання перед КС «Самара» відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 63/14 (а.с.10 копія договору). Однак [PERSON] не повному обсязі здійснювала платежі за кредитним договором, внаслідок чого станом на 15 червня 2015 р. сума заборгованості становить 7\~988,17 грн. (а.с. 4 розрахунок), з яких: -4562,38 грн. залишок за кредитом; -3425,79 грн. загальна сума процентів з урахуванням прострочених платежів. З метою досудового врегулювання спору відповідачам неодноразово направлялися претензії щодо наявності заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 63/14 від 28 жовтня 2014 р., які залишилася між ними без реагування (а.с.12-15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Згідно ч.1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що відповідачі умови договору не виконали, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.(а.с.1). Згідно ч. 5,6 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від\~17.10.2014\~№\~10, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно\~ до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Outcome: approved