Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь КС «ЛВК» суму залишку по кредиту в розмірі 890,97 грн.; суму заборгованості по відсотках в розмірі 586,24 грн.; сплачений судовий збір. Позивач посилається на те, що 24.12.2013 року був укладений Договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД № 1024 між кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON], за яким останній було надано кредит в розмірі 10000,00 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов'язком погасити кредит до 24.12.2015 року згідно графіку. У відповідності до п.3.3 р.3 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок Кредитора, але платежі взагалі не надходять ні на поточний рахунок, ні в касу. На даний момент строк дії кредитного договору закінчився, але станом по серпень 2016 року включно непогашеним залишаються суми заборгованості по кредиту в розмірі 890,97 грн., борг по відсотках за користування кредитом складає 586,24 грн. Представник позивача, Кредитної спілки «Лозівський взаємний кредит» надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовну заяву підтримують в повному обсязі, у разі неявки відповідачів прохають ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору споживчого кредиту (пенсійного) ПД № 1024 від 24.12.2013 року, укладеного між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON], остання отримала кредит в сумі 10000,00 грн. під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов'язком погасити кредит до 24.12.2015 року згідно графіку. У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобов'язується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві. Згідно з ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Із матеріалів справи вбачається, що строк дії вищезазначеного договору закінчився 24.12.2015 року, але відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, тому станом по серпень 2016 року включно залишаються суми заборгованості по кредиту в розмірі 890,97 грн., та боргу по відсотках в розмірі 586,24 грн., що підтверджується довідками про стан заборгованості № 16/08/2 від 16.08.2016 року та № 16/08/3 від 16.08.2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Оскільки відповідач вчасно, та належним чином не виконував умови договору і заборгованість за кредитним договором складає 586,24 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану заборгованість на користь позивача. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що відлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1412 від 18.08.2016 року. Тому суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 1378,00 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved