Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 08 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 47 від 06 травня 2018 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06 травня 2018 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із різними поглядами на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини між ними відсутні. Спільне господарство не ведеться. Проживають окремо. Сумісне життя і збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] у своєї позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду (14-15) було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 47 від 06 травня 2018 року (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.7). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви. На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України,Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1ст. 110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. VI. Розподіл судових витрат. При подачі до суду позову про розірвання шлюбу позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене вище, визнання відповідачем [PERSON] позову до початку розгляду справу по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] із державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору в розмірі 908 грн 00 коп.

Outcome: approved