Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

із позовною заявою про стягнення боргу за договором позики у суд звернувся [PERSON] до [PERSON]. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що за власноручно написаною розпискою від 01 грудня 2016 року [PERSON] отримала у нього у борг грошові кошти в розмірі 450 доларів США, які зобов'язувалася безпроцентно повернути до 30 травня 2017 року. Починаючи з 01 червня 2017 року, [PERSON] умисно ухиляється від сплати боргу. У зв'язку з цим, 16 серпня 2017 року письмово звернувся до [PERSON] із письмовою претензією про добровільну сплату суми боргу до 28 серпня 2017 року, однак відповідач вказані вимоги ігнорує. Позивач [PERSON] ставить позовні вимоги про: стягнення з [PERSON] грошових коштів за договором позики у розмірі 12645.00 гривень; стягнення з [PERSON] трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 218.56 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 01 грудня 2016 року між [PERSON] і [PERSON] укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 450 доларів США, про що свідчить розписка, написана [PERSON] Відповідач [PERSON] зобов'язувалася повернути [PERSON] грошові кошти до 30 травня 2017 року, але не виконала належним чином зобов'язань за договором позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Вивчивши надані позивачем [PERSON] докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] виконав свої зобов'язання за вказаним договором від 01 грудня 2016 року, надавши відповідачеві [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 450 доларів США. Однак, відповідач [PERSON] у встановлені договором позики строки позику позивачеві [PERSON] не повернула. У відповідача [PERSON], якою не дотримані умови договору позики від 01 грудня 2016 року, перед позивачем [PERSON] станом на 27 грудня 2017 року існує заборгованість в розмірі 12863.56 гривні, із них: грошові кошти за договором позики від 01 грудня 2016 року у розмірі 450 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 12645.00 гривень; три проценти річних від простроченої суми, що становить 218.56 гривень. Тому, із відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 12863.56 гривні заборгованості за вказаним договором позики, а також грошові кошти в розмірі 640.00 гривень судового збору.

Outcome: approved