Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

кредитна спілка «Самопоміч» звернулась в суд із цим позовом. Просить стягнути солідарно із усіх трьох відповідачів заборгованість за договором кредиту в сумі 17 600,22 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 березня 2019 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] (членом кредитної спілки «Самопоміч» із 20.12.2018) було укладено кредитний договір №BS0000000054 строком на двадцять чотири місяці, а строк дії кредитного договору становить десять років. За вказаним договором відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою 53% річних за його користування, який зобов`язалась щомісячно сплачувати в сумі 1368,29 грн., починаючи із 25.04.2019 до 25.03.2021, однак відповідачкою було сплачено борг частково в сумі 20200,00 грн., у т.ч. повернено частину основної суми кредиту в розмірі 4708,46 грн. та сплачено процентів за користування кредитом в розмірі 15491,54 грн., а з квітня 2019 року нею порушувались умови вищевказаного кредитного договору. Із 24.12.2020 року відповідачкою не було здійснено жодних платежів на погашення існуючої заборгованості. Так, станом на 06 квітня 2021 року заборгованість по вказаному кредиту становить 17 600,22 грн., з яких: 15291,54 грн. - прострочена сума основного боргу по кредиту та 2308,68 грн. несплачених процентів за користування кредитом. Окрім цього для забезпечення вищевказаного кредитного договору позивач уклав із відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] договори поруки №BS0000000019-П від 25.03.2019 року та №BS0000000020-П від 25.03.2019 року. Оскільки відповідачка своїх зобов`язань за договором не виконала, сума несплачених боргових зобов`язань залишається не погашеною, яку позивач просить стягнути із усіх трьох відповідачів як солідарних боржників у судовому порядку. Крім цього, позивач просив суд стягнути солідарно із відповідачів 2270,00 грн. судового збору, сплаченого ним при поданні цього позову. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження із призначенням судового засідання та викликом сторін у справі. Представник позивача Андріїшин Д.В. в судове засідання не з`явилася, направивши до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направивши письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, де позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подавали, а клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 25 березня 2019 року між позивачем КС «Самопоміч» та відповідачкою [PERSON] ою було укладено кредитний договір №BS0000000054 строком на десять років. За вказаним договором відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в сумі 30000,00 грн. зі сплатою 53% річних за його користування строком його користування на двадцять чотири місяці, тобто на строк до 25 березня 2021 року. Видатковим касовим ордером від 25.03.2019 року стверджується факт отримання відповідачкою [PERSON] ою грошових коштів у розмірі 20 000,00 грн. в день укладення вищевказаного договору, про що вбачається із матеріалів справи (а.с. 19). Цього ж дня на забезпечення вищевказаного кредитного договору позивач уклав із відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] договори поруки №BS0000000019-П від 25.03.2019 року та №BS0000000020-П від 25.03.2019 року. В силу пункту 1.1 цих Договорів поруки, відповідачі [PERSON] і [PERSON] , як два поручителі за вищевказаним кредитним договором, зобов`язалися перед позивачем як кредитором, відповідати за своєчасне та повне виконання відповідачкою [PERSON] ою як боржником зобов`язання за цим кредитним договором. З наявної у матеріалах справи Особової картки позичальника щодо стану заборгованості станом на 06 квітня 2021 року вбачається, що за відповідачкою [PERSON] ою рахується заборгованість по вказаному кредиту на загальну суму 17 600,22 грн., із яких: 15291,54 грн. - прострочена сума основного боргу по кредиту та 2308,68 грн. несплачених процентів за користування кредитом. За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведеного вбачається, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] мають місце кредитні правовідносини, що підпадають під регулювання норми статті 1054 ЦК України. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Аналогічний обов`язок закріплений за відповідачами [PERSON] та [PERSON] як солідарними боржниками у зобов`язанні також пунктом 3.2 наявних у матеріалах справи договорів поруки №BS0000000019-П від 25.03.2019 року та №BS0000000020-П від 25.03.2019 року. Проте, взятих на себе обов`язків за укладеними договорами кредиту та поруки, відповідачі у повному обсязі не виконали, порушивши договірні зобов`язання. В силу статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 цього Кодексу боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у зв`язку з неповними та несвоєчасними платежами, відповідачі повинні солідарно сплатити позивачу суму боргу в розмірі 17 600,22 грн. Крім того, з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно 2270,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при пред`явленні цього позову до суду, що відповідає приписам статті 141 ЦПК України. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved