Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. В позові зазначено, що позивач надає послуги з постачання електричної енергії, а відповідач користується зазначеними послугами, без будь-яких заперечень приймає їх виконання, заяви про відмову від надання послуг із постачання електричної енергії та претензій щодо якості наданих послуг відповідач не заявляв і продовжує ними користуватися. Однак, оплату за спожиту електричну енергію відповідач не здійснює, в результаті чого утворилась заборгованість за надані послуги, яка до теперішнього часу не погашена. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 6751 гривня 92 копійок та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921 гривня 00 копійок. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання представник позивача не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно виписки та відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ПАТ «Запоріжжяобленерго» має такі види діяльності: розподілення електроенергії, професійно-технічна освіта, торгівля електроенергією. Згідно витягу з особового рахунку побутового споживача № 1542009, вказаний особовий рахунок відкритий на ім`я споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підставі цього особового рахунку здійснюється постачання електроенергії споживачу, обліковується використання електроенергії споживачем, здійснюються нарахування та оплата постачальнику вартості спожитої електроенергії. Згідно довідки, виданої ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж від 13 листопада 2019 року, за особовим рахунком побутового споживача № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , значиться заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 30 листопада 2017 року по 01 січня 2019 року в кількості 4728 кВт/год на суму 6751 гривня 92 копійок. Згідно довідки, виданої відділом реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 21 листопада 2019 року, місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що договір про надання послуг з постачання електричної енергії між позивачем та відповідачем не укладався. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК Української РСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Так, із наведених вище норм закону випливає, що споживач зобов`язаний оплатити надані йому послуги, якщо він фактично користувався ними. Як було встановлено судом, позивач надавав та надає відповідачу послуги з постачання електричної енергії, а відповідач користувався та продовжує користуватись вказаними послугами, при цьому претензій на якість цих послуг чи про припинення надання вказаних послуг відповідач не заявляв. Тому вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли та продовжують існувати фактичні зобов`язальні договірні відносини, і жодна зі сторін про їх припинення не заявила. При цьому відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на позивачеві як на постачальникові послуг, і на відповідачеві як споживачеві, не позбавляє останнього обов`язку сплатити надані йому послуги з постачання електричної енергії та не виключає можливості стягнення з відповідача на користь позивача вартості наданих послуг. Отже, в зв`язку з тим, що відповідач порушив вимоги закону щодо сплати за спожиті послуги з постачання електричної енергії, свої обов`язки виконує неналежним чином, плату за надані йому послуги не вносить, тому, відповідно вимог чинного цивільного законодавства, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії за період з 30 листопада 2017 року по 01 січня 2019 року в загальній сумі 6751 гривня 92 копійок. Вказана сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 6751 гривня 92 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921 гривня 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved