Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою до відповідача Релігійної громади православної старообрядницької Церкви Різдва Христового м.Чернівці, Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання недійсним рішення загальних зборів релігійної громади від 30.09.2018 року та часткового визнання незаконним розпорядження Чернівецької ОДА від 19.11.2018 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони являються членами Старообрядницької общини м.Чернівці руської православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового, з моменту державної реєстрації статуту общини 14.04.1995 року, настоятелем храму є [PERSON] . Головою церковної общини на момент державної реєстрації статуту 14.04.1995 р. було обрано [PERSON] . В подальшому статут церковної общини зазнав змін, які були зареєстровані 19.02.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію статуту №753 від 01.09.1995 року та довідкою Чернівецького управління статистики №277 про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України з кодом 21434913. До складу Старообрядницької общини м.Чернівці станом на 01.09.2018 року входило 208 членів. Для відправлення богослужіння та функціонування Старообрядницької общини м.Чернівці, за рахунок коштів общини, було придбано молитовний будинок в м.Чернівці за адресою вул.Олега Кошового, будинок №40 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 04.07.1997 р., за реєстровим №613 від 07.07.1997 р. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Відповідно до п.п.17, 18 статуту релігійної общини Руської православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового від 19.02.2002 р., церковною общиною пропонується рукоположеного священика- настоятеля, а єпископ затверджує його або відхиляє. Згідно п.29 статуту від 19.02.2002 р. община виражає свою волю і бажання безпосередньо через загальні збори, які є представниками общини. Загальні збори призначаються священнослужителем-настоятелем храму та общини. Загальні збори вважаються такими, що відбулись, якщо в них приймає участь 2/3 членів церковної ради і необмежене число прихожан. Пункт 29 статуту суперечить Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», оскільки відповідно до вимог Закону, рішення про зміну або доповнення до статуту ухвалюється не менше як 2/3 від кількості членів релігійної громади, необхідними для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади. Пунктом 31 статуту визначено, що не може бути учасником зборів відлучений від церкви, аж до свого виправлення і прощення. Пунктом 33 статуту встановлено, що головою загальних зборів є настоятель храму, а за його відсутності - голова церковної ради. Постановою архієрейського собору Руської православної старообрядницької Церкви від 31.01.2018 року священнослужитель [PERSON] , він же [PERSON] , позбавлений церковного сану на підставі ст.55 святого письма та 46 глави Книги Кормчий,що підтверджується постановою архієрейського собору від 31.01.2018 р. та випискою з зазначеної постанови №023 від 31.01.2018 р. та листом №191 від 08.08.2019 р. релігійної організації Руська православна старообрядницька Церква. Станом на 31.01.2018 року [PERSON] не мав церковного сану і не був настоятелем храму Різдва Христового старообрядницької общини м.Чернівці та відповідно п.п.28, 31, 33 статуту не мав права призначати загальні збори общини. Ухвалення архієпископа Київського та всія України [PERSON] від 27.12.2018 р. настоятелем храму Різдва Христового в м.Чернівці було призначено священо-ієрея [PERSON] . Розпорядженням архієпископа [PERSON] від 09.01.2019 р. [PERSON] було призначено керівником релігійної організації Старообрядницької общини м.Чернівці Руської православної старообрядницької Церкви та настоятелем храму Різдва Христового, розташованого в будинку №40 по вул.О.Кошового в м.Чернівці . Не дивлячись на законодавчі та статутні заборони, 30.09.2018 року [PERSON] призначив та провів загальні збори релігійної громади храму Різдва Христового м.Чернівці з порядком денним зазначеним в протоколі, участь в роботі загальних зборів церковної громади прийняли 58 членів. Рішенням загальних зборів релігійної громади від 30.09.2018 р. було прийнято та затверджено нову редакцію статуту громади та обрано [PERSON] відповідальним за проведення державної реєстрації нової редакції статуту. На підставі зазначених рішень загальних зборів [PERSON] провів державну реєстрацію статуту в новій редакції, з назвою «Релігійна громада православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового м.Чернівці». Розпорядженням Чернівецької обласної державної адміністрації №1286-р від 19.11.2018 р. було затверджено нову редакцію статуту Релігійної громади православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового м.Чернівці, за адресою м.Чернівці, вул.О.Кошового, 40, тобто за адресою їхньої старообрядницької Церкви м.Чернівці. Юридично [PERSON] зареєстрував абсолютно нову релігійну громаду з іншою назвою, однак з використанням коду ЄДРПОУ (21434913), що належить Старообрядницькій общині м.Чернівці відповідно до свідоцтва про реєстрацію статуту релігійної організації №753 від 01.09.1995 р. Рішення загальних зборів релігійної громади православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового м.Чернівці від 30.09.2018 р. та п.2 п.п.5 Розпорядження Чернівецької ОДА від 19.11.2018 р. про державну реєстрацію нової редакції статуту релігійної громади православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового м.Чернівці, вважають незаконними та такими, що підлягають визнанню недійсними, оскільки [PERSON] призначаючи загальні збори релігійної громади на 30.09.2018 року не повідомив їх, позивачів по справі, про проведення загальних зборів, чим порушив їхні права на участь у зборах та їхнє право бути обраними до церковної ради та приймати участь в роботі релігійної громади, як і багаточисленних членів цієї громади. Призначаючи та проводячи загальні збори, [PERSON] порушив права 150 членів Старообрядницької общини м.Чернівці, оскільки вони не були повідомлені про проведення таких зборів і не взяли в них участі, що підтверджується протоколом загальних зборів общини від 10.02.2019 р., затвердженого архієпископом Київським і всієї України [PERSON]. В роботі загальних зборів, згідно реєстру учасників загальних зборів общини, взяли участь 150 членів. В реєстрі учасників загальних зборів від 10.02.2019 р. крім прізвища, ім`я та по-батькові, зазначено місце проживання, паспортні дані, номера засобів зв`язку та особистий підпис учасника, проте таких даних при реєстрації учасників загальних зборів скликаних та проведених [PERSON] 30.09.2018 року, де взяло участь 58 членів громади, не має. Згідно статуту Старообрядницької общини м.Чернівці їхня релігійна організація знаходиться в підпорядкуванні архієпископа Київського і всієї України єпархії православної старообрядницької Церкви, а так звана община [PERSON] не знаходяться в підпорядкуванні архієпископа Київського і всієї України, що згідно ст.ст.7, 9 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» є порушенням. Згідно листа Управління культури Чернівецької ОДА від 22.12.2018 р. релігійна організація зареєстрована [PERSON] є автономною. Крім цього, члени громади [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зазначені в протоколі від 30.09.2018 р. як такі, що взяли участь в роботі зборів, не були присутні на зборах, а підписались на вимогу [PERSON] на чистих аркушах без тексту. Громадяни [PERSON] та [PERSON] не приймали участі в загальних зборах, а свій підпис у списку учасників поставили після пояснення [PERSON] , що це необхідно для перекладу тексту статуту з російської на українську мову, що також підтверджується заявою в поліцію від 23.07.2019 р. голови церковної ради. Вважають, що станом на 30.09.2018 року [PERSON] не мав права призначати та проводити загальні збори церковної общини, оскільки і статутом общини від 14.04.1995 р. п.28 встановлено, що загальні збори призначаються священиком-настоятелем храму і статутом релігійної общини від 19.02.2002 р. п.28 та 31 визначено, що загальні збори назначаються священиком-настоятелем храму. На дату проведення загальних зборів 30.09.2018 р. [PERSON] був позбавлений сану священнослужителя ієрея, був відлучений від церкви та не був священиком-настоятелем храму Різдва Христового м.Чернівці, що підтверджується повідомленням (ізвещенієм) архієпископа Київського і всія Україна, випискою із постанови архієрейського собору від 31.01.2018 р. №023 та листом Руської православної старообрядницької Церкви від 08.08.2019 р. №191. [PERSON] відповідно до вимог Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» має право разом зі своїми однодумцями створити нову релігійну організацію, але з іншою юридичною адресою, з іншою назвою, без порушення їхніх прав та прав 150 членів церковної громади, не використовуючи храм по вул.О.Кошового, 40 , який є власністю старообрядницької общини м.Чернівці і власність якого захищається ст.ст.386-391 ЦК України. Просять визнати недійсним рішення загальних зборів православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового від 30.09.2018 року, а саме: прийняття статуту релігійної громади Російської православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового в новій редакції; вибори керівного органу та ревізійної комісії релігійної громади; про затвердження та реєстрацію нової редакції статуту релігійної громади; про обрання осіб відповідальних за проведення державної реєстрації релігійної громади та визнати незаконним та скасувати підпункт 5 пункту 2 розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації №1286-р від 19 листопада 2018 року, в частині реєстрації статуту релігійної громади Російської православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового за адресою м.Чернівці, вул.Олега Кошового будинок 40, зареєстрованого відповідно до розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації від 01.09.1995 р. №54-р. Рух справи та позиція сторін Представник відповідповідача Релігійної громади православної старообрядницької Церкви Різдва Христового м.Чернівці Загарія О.Д. у встановлений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позову відмовити (а.с.174-177). Представник відповідповідача Чернівецької обласної державної адміністрації Брезін В.В. у встановлений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав та просить в задоволені позову відмовити (а.с.169-172). 10.12.2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] подали до суду відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити (а.с.201-203). Позивачі [PERSON] , [PERSON] та в їх інтересах представник, адвокат Веселий В.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, зазначаючи, що відповідачі надають неправдиву інформацію щодо статуту від 19.02.2002 року, оскільки статут було затверджено єпископом Київським і всієї України 19.02.2002 року та погоджено з начальником відділу у справах релігій Чернівецької ОДА, що підтверджується гербовою печаткою, що на той час і було реєстрацією. Редакція ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» була змінена Законом №5461 від 16.10.2012 року, а реєстрація статуту відбулась 19.02.2002 року. Вважають, що [PERSON] провів збори шляхом маніпуляцій та обману, оскільки 58 учасників зборів не можуть вирішувати питання церковного життя решти 150 членів церковної громади. Представник відповідповідача Релігійної громади православної старообрядницької Церкви Різдва Христового м.Чернівці Загарія О.Д. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що вважає, що зазначений позов є необґрунтованим, викладені в ньому доводи не відповідають реальним обставинам по справі, а тому в його задоволенні слід відмовити, оскільки те що статут церковної общини зазнав змін, які були зареєстровані 19.02.2002 р. не відповідає дійсності, позивачі вводять суд в оману щодо саме реєстрації статуту в новій редакції. З копії статуту вбачається, що його було затверджено старообрядницьким єпископом Київським і всієї України і тільки погоджено начальником відділу у справах релігій Чернівецької ОДА, тобто не відбулось його державної реєстрації, а тому він не є чинним. Релігійна громада не визнала позбавлення церковного сану [PERSON] , він залишився для неї священником-настоятелем храму. Більше того, в Єдиному державному реєстрі станом на 30.09.2018 р. він був вказаний керівником релігійної громади, отже, мав всі повноваження для зібрання зборів. Безпідставним є твердження позивачів, що [PERSON] зареєстрував абсолютно нову релігійну громаду з іншою назвою. Створенню нової громади повинно було передувати припинення діяльності релігійної організації у зв`язку з її реорганізацією (поділом, злиттям, приєднанням) чи ліквідацією (ст. 16 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації) або створення іншої організації з іншим ідентифікаційним номером, проте у чинному статуті чітко вказано, що це є його нова редакція, не змінився ідентифікаційний код юридичної особи, місцезнаходження юридичної адреси та діяльність. Релігійна громада існує з 1995 року, в якій священнослужителем є отець [PERSON] ( [PERSON] ), який служить більше 18 років. Все було добре до часу, поки він не втрутився у 2016 році в справу відносно крадіжок та збереження культурних цінностей із центру старообрядництва с.Білої Криниці Глибоцького району Чернівецької області, що є культурною спадщиною національного значення. [PERSON] почав активно діяти щодо захисту цінностей, проте така діяльність деяким особам, які причетні до крадіжок, не сподобалася. Загальні збори релігійної громади та прийнятий ними протокол № 3 від 30.09.2018р. є законними, а тому в Чернівецької ОДА були відсутні підстави для відмови в реєстрації статуту в новій редакції, що свідчить про правомірність прийняття нею, в особі голови Фищука О., п.5 ч.2 розпорядження від 19.11.2018 р. № 1286-р, просить в задоволенні позову відмовити Представник відповідповідача Чернівецької обласної державної адміністрації Брезін В.В., Бухаров А.С. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що Чернівецька обласна державна адміністрація вважає, що розпорядження обласної державної адміністрації від 19.11.2018 року №1286-р «Про реєстрацію Статутів релігійних організацій», реєстрація у новій редакції «Статуту релігійної громади Православної Старообрядницької Церкви храму Різдва Христового м.Чернівці» відбулася у відповідності до вимог Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», просить в задоволені позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені докази по справі, застосовані норми права Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 19.02.2002 року затверджено смиренним [PERSON] старообрядницьким єпископом Київським та Всія України та погоджений начальником відділу у справах релагаї Настас В. Статут релігійної общини російської православної старообрядницької церкви Храма Рожества Христова м.Чернівці, статут прийнятий на загальних зборах віруючих общини (а.с.12-19). Керівник релігійної громади - [PERSON] був включений у склад державної комісії перепису цінностей. Відповідно до висновку цієї комісії із церков с.Біла Криниця Глибоцького району Чернівецької області вкрадено більше 77 найменувань, зокрема, ікон та інших релігійних предметів, на даний час проводиться досудове розслідування (а.с.192-194). Згідно протоколу №3 загальних зборів релігійної громади Православної старообрядницької церкви храму Різдва Христового м.Чернівці від 30.09.2018 року були присутні 58 осіб, головою зборів зазначено [PERSON] , порядок денний зборів: необхідність затвердження статуту релігійної організації «Релігійна громада Руської Православної Старообрядницької Церкви Храму Різдва Христового м.Чернівці» у новій редакції «Релігійна громада Православної Старообрядницької Церкви Храму Різдва Христового м.Чернівці» з внесенням до статуту; запропоновано [PERSON] для обрання керівництвом «Релігійна громада Православної Старообрядницької Церкви Храму Різдва Христового м.Чернівці» між її загальними зборами та виконаннями рішень обрати Раду: головою Ради [PERSON] ; членами Ради Громади: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Для перевірки фінансової та господарської діяльності «Релігійна громада Православної Старообрядницької Церкви Храму Різдва Христового м.Чернівці» обрати ревізійну комісію : Головою ревізійної комісії [PERSON] , членів ревізійної комісії: [PERSON] , [PERSON] . Проголосували одноголосно; визначили особу відповідальну за проведення реєстраційних дій «Релігійна громада Православної Старообрядницької Церкви Храму Різдва Христового м.Чернівці» [PERSON] з правом передоручення іншій особі (а.с.20-21). Відповідно до списку учасників зборів релігійної громади Православної Старообрядницької Цекви Храму Різдва Христового 30.09.2018 року були присутні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.23). У відповідності до звернення (копії), [PERSON] підтвердив, що на зібранні в церкві по [ADDRESS] коли приймався статут в новій редакції від 30.09.2018 року його не було... (а.с.22, 136). З розпорядження Чернівецької ОДА №1286-р від 19.11.2018 року «Про реєстрацію Статутів релігійних організацій» вбачається, що вирішено релігійну громаду Православної старообрядницької Церкви храму Різдва Христового м.Черінвці за адресою м.Чернівці вул.Олега Кошового, буд.40 зареєстрований відповідно до розпорядження Чернівецької ОДА від 01.09.1995 року №54-р зареєструвати Статут релігійної організації (а.с.24-25, 137-138). Статут (в новій редакції) релігійної громади Православної Старообрядницької церкви Храму Різдва Христового м.Чернівці зареєстровано розпорядження Чернівецької ОДА №1286-р від 19.11.2018 року, затверджено рішенням загальних зборів релігійної громади м.Чернівці протокол №3 від 30.09.2018 року, відповідно до якого громада не входить до жодного релігійного центру та здійснює свою канонічну та господарську діяльність самостійно, юридична адреса релігійної громади: 58001 Чернівецька область м.Чернівці вулиця Олега Кошового, будинок 40, що зареєстрований 30.10.2018 року в реєстрі №7361, 7362 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Блауш Н.З. (а.с.26-33, 139-146). На звернення [PERSON] щодо порушення [PERSON] рішень Архієрейського собору Руської Православної Старообрядницької Церкви та можливої фальсифікації звернення від старообрядницької общини м.Чернівці про вихід із канонічного підпорядкування Білокриницької ієрархії РПСЦ, а також про неправдиву заяву співробітника управління культури Чернівецької ОДА [PERSON] , яка розповсюджувалась в ЗМІ, про автономність релігійної громади РПСЦ м.Чернівці та її незалежність від Московської митрополії, Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області 08.01.2019 року повідомили, що проведеною перевіркою викладених у зверненні обставин, не встановлено фактичних даних (діяння), які можуть свідчити про наявність в діях зазначених осіб, ознак кримінальних правопорушень, віденсених КК України до злочинів проти основ національної безпеки України, рослідування яких відповідно , а також виявлення, припинення та розкриття віднесено законодавтвом до компетенції СБ України та її регіонального органу (а.с.34-35, 147-148). 27.02.2019 року слідчий відділ Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області повідомили Голові громадської організації «Старообрядців Буковини» [PERSON] за результатами заяви від 26.02.2019 року, що викладені в ній факти свідчать про можливі ознаки вчинення [PERSON] ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.179, 180 ч.1 КК України. Будь-яких фактів, які б свідчили про ознаки вчинення кримінальних правопорушень, які підслідні слідчим органам безпеки у даній заяві не наведені. Дана категорія кримінальних правопорушень розслідується слідчими органами ГУНП в Чернівецькій області, 27.02.2019 року було прийнято рішення про її скерування до ГУНП в Чернівецькій області (а.с.36-37, 149). Голова Церковної ради - позивач [PERSON] та Член церковної ради - [PERSON] зверталися до слідчого СВ ГУНП в Чернівецькій області [PERSON] з приводу фальсифікації протоколу №3 від 30.09.2018 року, що стало обгрунтуванням для реєстрації нової редакціїх статуту Управлінням Культури Чернівецької ОДА (а.с.38). Окрім того, члени релігійної громади старообрядців м.Чернівці в кількості 97 чоловік зверталися до в.о. Чернівецької обласної державної адміністрації [PERSON] , начальника Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області [PERSON] з приводу зняття з [PERSON] сана ієрея, систематичного порушення ним Правил святих Апостолів та моральних принципів, покладання на себе священних риз та проведення богослужінь без дозволу та благословення на це діючого старообрядницького Владики Архієпископа Київського і всієї України [PERSON] (а.с.39-40). Голова Церковної ради релігійної організації «Старообрядницька община» - позивач [PERSON] , Голова громадської організації - [PERSON] зверталися до ГУНП в Чернівецькій області [PERSON] із заявою про вчинення злочину за ознаками злочину передбаченого ст.179 КК України - незаконне утримування, осквернення або знищення релігійних святинь та ст.180 ч.1 КК України - незаконне перешкоджання здійсненню релігійного обряду (а.с.41-42). У відповідності до акта від 23.02.2019 року, складеного та підписаного благочинним по Чернівецькій області, настоятелем храму в ім`я «Різдва Христового» та керівника РО «Старообрядницька община м.Чернівці Руської Православної Старообрядницької Церкви» ієрей о. [PERSON] , отцем [PERSON] (секретар), головою церковної ради [PERSON] та членами церковної ради: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; членами громади: [PERSON] , [PERSON] , головою ГО «Старообрядці Буковини» [PERSON] , [PERSON] в категоричній формі відмовився від передачі будь-яких документів, матеріальних цінностей, печатки та ключів від храму в ім`я « Різдва Христового » по [ADDRESS] (а.с.43). 20.02.2019 року благочинним по Чернівецькій області, настоятелем храму в ім`я « Різдва Христового » та керівника РО «Старообрядницька община м.Чернівці Руської Православної Старообрядницької Церкви» ієрей о. [PERSON] та голова церковної ради [PERSON] зверталися до Управління культури Чернівецької ОДА для відповідного реагування та просили надати обгрунтовану письмову відповідь з приводу направлення [PERSON] до Управління культури Чернівецької ОДА сфальсифікованого протоколу загальних зборів №3 від 30.09.2018 року та нову редакцію статутут релігійної організації, що нібито була погоджена на загальних зборах; про розповсюдження працівником Управління культури Чернівецької ОДА [PERSON] неправдивої інформації (а.с.44). У відповідності до повідомлення смиренного [PERSON] архіепископа Київського і всієї України на адресу керівництва Чернівецької обласної державної адміністрації, у зв`язку з нехтуванням накладеного Архієреським Собором Руської Православної Старообрядницької Церкви покарання у вигляді виверження з священного сану священника, колишній настоятель Громади м.Чернівці [PERSON] (він же [PERSON] ) 21.12.2018 року відлучений від Церкви до принесення покаяння, на підставі 28 Правила святих Апостол: «Якщо хто, єпископ, чи пресвітер, або диякон, праведено за наявні провини вивержений, наважиться торкнутисяслужіння, колись йому дорученого: такий зовсім так відсічеться від Церкви». Рада Української Архиєпископії константувала, що в період після свого виверження зі священного сану [PERSON] ( [PERSON] ) не прийняв з належним християнину смиренням визначення Архієрейського Собору, а замість покаяння ще більш посилив безчинства, продовжуючи по блюзнірськи носити священницький одяг і архієрейський хрест, підписує від імені Церкви у світських державних органах, без відома і благословення на те від правлячого архієрея або розпорядження благочинного, документи, називаючи себе священником, насправді не будучи таким після факту виверження зі священного сану. Продовжує зводити хулу на єпископат і обмовляти духовенство і вірних чад Святої Церкви. Веде серед прихожан діяльність, що сприяє розбрату і має ознаки сепаратистської спрямованості по відношенню до нашої рідної батьківщини - незалежної України. [PERSON] ( [PERSON] ) не має жодного права представляти Православну Старообрядницьку Церкву в будь-яких світських органах державної влади, а так само не має права підписувати ніяких документів та звернень від імені громад і християн їхньої Церкви, будучи відлученим від молитовного спілкування аж до принесення покаяння (а.с.45), що також підтверджується повідомленням Собору №191 від 08.08.2019 року (а.с.124). Згідно відповіді на звернення Благочинного по Чернівецькій області РПСЦ о.Володимиру Світлогорському, Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації 22.12.2018 року повідомили щодо конфліктної ситуації навколо релігійної громади Різдва Христового православної старообрядницької церкви управління культури обласної державної адміністрації, що 19.11.2018 року зазначена у зверненні релігійна громада була зареєстрованан у якості автономної релігійної громади (а.с.45а-46). 20.02.2019 року Благочинний по Чернівецькій області РПСЦ настоятель храму в ім`я «Різдва Христового» о. [PERSON] , Голова Церковної Ради РО «Старообрядницька община м.Чернівці Руської Православної старообрядницької Церкви» [PERSON] зверталися до [PERSON] з повідомленням, що на підставі розпорядження старообрядницького архієпископа Київського і всієї України [PERSON] з 09.01.2019 року його повноваження, як керівника релігійної організації - «Старообрядницька община м.Чернівці Руської Православної старообрядницької Церкви», що розташована в будинку №40 по вул.О.Кошового в м.Чернівці - припинено. Керівником релігійної організації та настоятелем храму в ім`я «Різдва Христового» призначено Благочинного по Чернівецькій області ієрея о. [PERSON] . Внесено зміни в ЄДРПОУ. Запропоновано [PERSON] з`явитися 23.02.2019 року на 09.00 год. за адресою: вул.О.Кошового, 40 в м.Чернівці для передачі печатки та оригіналів правоустановчих документів на релігійну організацію «Старообрядницька община м.Чернівці Руської Православної старообрядницької Церкви» новому керівнику та настоятелю храму, а також для оформлення акту прийому-передачі матеріальних цінностей, що використовувались у вищевказаному храмі (а.с.47-48). 02.02.2019 року смиренний [PERSON] архіепископ Київський і всієї України виніс розпорядження членам Православної старообрядницької Церкви м.Чернівці, Благочинному приходів Чернівецької області [PERSON] , благословивши негайно підготувати і провести звітно-виборні збори Православної старообрядницької общини м.Чернівці. Після проведення звітно-виборних зборів провести повну ревізію і інвентаризацію фінансово-матеріальних цінностей. Підсумкові протоколи і документи надати в Управління Української Архієпископії РПСЦ (а.с.49). Розпорядженням смиренного [PERSON] архіепископа Київського і всієї України від 09.01.2019 року, у зв`язку із накладанням покарання Архієрейським Собором Руської Православної Старообрядницької Церкви від 31.01.2018 року на [PERSON] у вигляді виверження з священного сану священика, а також відлученням його від Церкви рішенням Ради Української Архиєпископії РПСЦ від 21.12.2018 року по причині грубого та систематичного нехтування покарань, накладених на нього та здійснення діяльності, що призводила до розбрату в релігійній організації і мала ознаки сепаратистської спрямованості по відношенню до нашої рідної Батьківщини - незалежної держави Україна: припинити з 09.01.2019 року повноваження [PERSON] як керівника релігійної організації Старообрядницької общини м.Чернівці Руської Православної старообрядницької Церкви та настоятеля храму в ім`я «Різдва Христового», розташованого в м.Чернівці вул.О.Кошового, 40; призначити з 09.01.2019 року благочинного приходів РПСЦ Чернівецької області ієрея о. [PERSON] керівником релігійної організації Старообрядницької общини м.Чернівці Руської Православної старообрядницької Церкви, розташованого в м.Чернівці вул.О.Кошового, 40 (а.с.50, 51). 27.12.2018 року розпорядженням смиренного [PERSON] архіепископа Київського і всієї України, благословив отця [PERSON] бути настоятелем храма в м.Чернівці (а.с.52). У відповідності до протоколу загальних зборів релігійної організації організації Старообрядницької общини м.Чернівці Руської Православної старообрядницької Церкви та настоятеля храму в ім`я «Різдва Христового» від 10.02.2019 року в присутності 150 членів громади; погоджено призначення ієрея о.Володимира [PERSON] настоятелем храму в ім`я «Різдва Христового»; звіт церковної ради не прийнято, повноваження Церковної ради в старому складі припинено; обрано церковну раду в кількості 10 осіб; обрано ревізійну комісію в кількості 3 осіб; внесено в протокол загальних зборів виступу головуючого про провокаційні та хуліганські дії [PERSON] що перешкоджали початку загальних зборів до його випровадження з приміщення працівниками Національної поліції; визнали рішення загальних зборів від 30.09.2018 року такими, що не відбулись, а усі питання які приймалися на них - нікчемними та сфальсифікованими; прийняли рішення звернутися в Управління Архієпископії Київської та всієї України, для можливості налагодження юридичної підтримки усіх релігійних громад в питаннях документообігу та підготовки зразку нової редакції статуту релігійної організації (а.с.53-70). Позивачі посилаються на те, що статут церковної общини зазнав змін, які були зареєстровані 19.02.2002 р., проте з копії статуту вбачається, що його було затверджено старообрядницьким єпископом Київським і всієї України і тільки погоджено начальником відділу у справах релігій Чернівецької ОДА. Жодних змін в порядку, встановленому законодавством, в статут релігійної організації, зареєстрований розпорядженням Чернівецької ОДА від 01.09.1995 р. № 54-р, по 30.09.2018 р. не вносилось (а.с.109-121). Згідно ст. 14 ч. 3 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» - орган, який здійснює реєстрацію, в місячний термін розглядає заяву, статут (положення) релігійної організації, приймає відповідне рішення і не пізніш як у десятиденний термін письмово повідомляє про нього заявникам. Проте, такого рішення Чернівецькою ОДА не приймалося, відтакстатут в редакції 19.02.2002 р. не є чинним. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію статуту релігійної організації, 01.09.1995 року зареєстровано Руську старообрядницьку церкву (а.с.122) за адресою: вул.О.Кошового, 40 в м.Чернівці в молитвенному будинку (а.с.123), що також підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.131). Чинним законодавством України діючим на той час, статутом громади, не вказано на обов`язковість ведення обліку членів релігійної громади, а тому визначити точну чисельність релігійної громади не представляється можливим. Передбачено ст. 8 Закону «Про свободу совісті та релігійні організації», що релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Пунктом 53 статуту Старообрядницької общини м. Чернівці Руської православної старообрядницької церкви (в редакції від 01.09.1995 р. і чинного до 01.09.2018 р.) встановлено, що община (релігійна громада) зобов`язана вести наступні документи: а) опис майна; б) прихідно-розхідні книги; в) протоколи рішень загальних зборів приходу; г) журнал вхідних і вихідних паперів; д) книгу обліку пожертв, іншої благодійності. Тобто, вказаний перелік є вичерпним і не містить вимоги про ведення письмового обліку членів релігійної громади. Визначеноп.1 статуту Руської православної старообрядницької церкви (в редакції від 01.09.1995 р.) громада створена для спільного сповідання та розповсюдження древньоправославної християнської віри і богослужіння. Основним для церкви є богослужіння, де члени громади повинні бути присутніми у богослужіннях, сповідатися та причащатися, приймати активну в учать у житті громади, матеріально підтримувати. Підтвердити достеменно членство тієї чи іншої особи в релігійній громаді може [PERSON] (він же отець [PERSON] ), який постійно проводив та проводить богослужіння, причащає та сповідає прихожан - членів релігійної громади; він також обізнаний про надходження коштів від її членів, а тому він може бути допитаним як свідок з приводу цього та інших питань. Крім того, позбавлення постановою архієрейського собору Руської православної старообрядницької Церкви від 31.01.2018 р. священнослужителя [PERSON] (він же [PERSON] ) церковного сану, посилаючись на ст. 55 святого апостола та глави 46 книги Кормчий, що призвело в подальшому до відсутності в нього повноважень настоятеля храму, в т.ч. керівника релігійної організації і права призначати загальні збори; Посилання позивачів на положення релігійних книг, положень не відповідає дійсності та є безпідставним, оскільки у відності до ст. 2 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» в Україні усі правовідносини, пов`язані із свободою совісті і діяльністю релігійних організацій, регулюються законодавством України. Законодавство України про свободу совісті та релігійні організації складаються з цього закону та інших законодавчих актів України, виданий відповідно до нього. Вищенаведені докази є співмірними і з показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позивачів знає з дитинства, коли починалося будівництво церкви, стала членом релігійної громади відразу, приблизно десь 1993-1994 р.р. В 1992 році кількість членів релігійної громади по всому місто було приблизно 600 чоловік, а може і більше їх було. Будинок в якому знаходиться церква не був придбаний, їм дали будинок що жили старообрядці. Документи були на будинок, я особисто в руках їх не тримала. В 1993 році чи в кінці 1992 року вони переїхали в церкву, настоятеля тоді ще не було, почали шукати кандидата, і підійшов [PERSON] , який став настоятелем церкви. Коли стали позивачі [PERSON] , [PERSON] , вони з того часу приходили і працювали, брали участь в роботі церкви. В 2018 році у нас проводились збори в кінці року, людей було не багато. 30.09.2018 року не чула навіть щоб проводились якість збори, мені про аткі ніхто не говорив, в кінці року проводились збори. Якщо свіщеннику щось потрібно, то пише заяву і передається на касу. Про конфлікт між членами общини їй відомо не багато, відомо що конфлікт був, але причина не відома. Матеріальну допомогу платила в 1993 році 500,00 доларів США, всі здавали і я здавала, позивач [PERSON] допомагав, це були молоді люди, були і інші люди що допомагали - копали, все що треба робили безкоштовно. Настоятелем храму був [PERSON] , потім він порушив церковні канони, дана інформація висіла на дверях і вони всі про це читали, [PERSON] дали строк для покаяння. Потім він приходив в церкву як мирянин і вони приходили. На початку заснування громади було приблизно 600 чоловік у колишнього настоятеля церкви, ці списки були у [PERSON] , він був на той час у церковній раді. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він був головою церковної ради до 09.12.2018 року. 30.09.2018 року зборів не було, принаймні його не повідомляли про це. Церковна рада збиралась через одне питання - нової церковної громади, але в яких числах це було точно не пам`ятає. 30.09.2018 року він не приймав участі у зборах релігійної громади. Дві церковні ради не можуть бути в одній релігійній громаді. Громадянка [PERSON] була церковним казначеєм, скільки вона була не пам`ятає, але скільки він був головою церковної ради, стільки і вона була церковним казначеєм. Був коли на підставі устава був членом священник церковної ради, і це не посада, яка вимагала кожен день бути. В 2018 році було всього двоє зборів на початку лютого щоб повідомити про відсторонення від служіння та позбавлення сану [PERSON] та інші збори були 12 грудня, де він був відсутній, оскільки написа відмову і не хотів більше бути членом церковної ради. Загальних списків членів їхньої громади ніколи не було, було 10-15 активних членів релугійної громади, які збиралися, а на свята збиралися по 300-400 громадян, та по 50-60 громадян на недільну службу. Загальних списків членів релігійної громади ніколи не було у голови церковної ради. Після затвердження статуту керувався статутом, там було два зразка. Текст статуту не пам`ятає, у нього є його фотокопія. Статут який він читав був на російській мові, тому потрібно його було пекладати на українську мову. були всього одні збори. Він до Чернівецької ОДА не подавав ніяких документів, хто подавав документи йому не відомо. Здається [PERSON] висував його кандидатуру. Виконував обов`язки голови церковної ради з 2017 року по 09.12.2018 року, потім вирішили провести збори, де його запитали чи має він бажання продовжити свої повноваження, на що він відмовився від повноважень церковної ради і навіть членом церковної ради не був. Його змінили осінню, перед самим зборами, заяву він написав та передав, але не особисто. В грудні збори не проводили, він був на кожній службі, про збори 30 вересня нічого йому не відомо. На даний час він з [PERSON] не спілкується, його відлучили, він не мав права проводити збори 09.12.2018 року. Єпархія вимагала проведення ревізії, оскільки поставили питання і під час проведення він попросив виписку зборів і після його запитання написали виписку із зборів. Можливо заступник вів збори 09.12.2018 року. Настоятель храму підпорядкований церковній владі, наступна посада це благочинний який завідує єпархією. Настоятель храму це духовна посада будь-якої церкви, де існує своя вертикаль влади. Вважає, що зборів 09.12.2018 року не було, а [PERSON] був позбавлений сану в січні 2018 року, він не виконував своїх обов`язків. Чому патріархія позбавила сану [PERSON] не знає, в такому випадку особа може апелювати до церковного собору. Йому відомо, що звернення були до патріархії та отримано відповідь від [PERSON], що [PERSON] має покаятись, а що було в подальшому йому невідомо. Йому не відомо чому рішення за 2018 рік не було відмінено чи скасовано. Він не приймав участі в роботі громадських організацій, знає що [PERSON] звернувся для заснування товариства, на той час [PERSON] не був настоятелем храму. Учасником зборів 10.02.2019 року він не міг бути, на тих зборах був присутній заступник голови церковної ради, була повна зала людей, скільки зареєструвалося людей не пам`ятає, люди реєструвалися в реєстрі членів релігійної громади, збори відбувалися в орендованому приміщенні по [ADDRESS] . В 2018 році звіти по електроенергії від імені релігійної громади мав право подавати казначей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що настоятелем храму він став на підставі розпорядження архієпископа в січні 2019 року, став настоятелем церкви, це розпорядження, про те, що владика видав розпорядження про форм мажорні обставини. Збори він не проводив, вони були проведені в січні 2019 року та була проведена повна інвентаризація. Інвертаризацію не проводив храм, храм був зайнятий групою, яка відокремилась, група стала автономною. Документи готував, направляв [PERSON]. Не було можливості провести збори, оскільки громада розкололась, це право громади. Були зареєстровані 150 членів громади та ті що відокремились - 58 членів. На даний час є дві церковні громади. Про відлучення від сану [PERSON] є рішення від січня 2018 року і 02.02.2018 року була направлена комісія, приїхали священники з рішенням опечатати церкву, що і було зроблено, за його дії але не в м Чернівці. В розпорядженні написано вивержений із священного сану і про Білу [PERSON] нічого не написано, це були просто конфлікти між ним, [PERSON] і [PERSON] священником. 30.09.2018 року йому подзвонила якась жінка і сказала що він має провести якісь збори, хто дзвони не знає. Він був у [PERSON] , не знає чи було направлено рішення до Чернівецької ОДА. Вважає, що [PERSON] перестав бути священником, він міг бути головою релігійної громади, він це розумів і вів себе достойно. [PERSON] дали час на покаяння, він мав можливість написати апеляцію. В період з 2018 року по 09.01.2019 року нова громада очолювана [PERSON] написали в Румунію, де просили їх взяти під своє крило. Чому в 2002 році не поставили печатку на статут йому невідомо. Нова громада стала автономною, 150 членів прийшли проголосували одноголосно, то була воля громади, вони не йшли на розкол, це зробив [PERSON] , коли саме не знає. В 2017 році він як голова комісії проводив ревізію, знайшли остатки коштів в сумі 7 доларів США, 200 євро, більше 400 000,00 грн., релігійна громада не є прибуткова організація, у них було свідоцтво про колективну власність. Також йому відомо, що [PERSON] їхав в Москву вести переговори, результатом яких було його звільнення, незамінимих немає, якщо особу відлучено від сану в релігійній громаді то доводиться інформація до обласної адміністрації. 31.01.2018 року [PERSON] був позбавлений сану та відлучений від церкви та не мав права служити і входити в алтарь. Він шукав графік богослужінь, була об`ява, що представник общини кожної неділі мав проводити службу. 15.12.2018 року [PERSON] виходив з алтаря в облаченні і він почав служити в суботу та в неділю. Відлучений від сану не має права входити до церкви, не можуть проводити службу, на теперішній час владика дав письмове розпорядження, відповідно до якого, той хто молиться з відлученим від сану також порушує церковні правила. Статут недійсний для їхньої церкви. Свою думку можуть висловити тільки люди які пішли за священником відлученим від сану, хоча такі люди також мають бути відлучені від церкви. 09.01.2019 року [PERSON] виконував повноваження як отець [PERSON] . Зборами від 10.02.2019 року було подано пропозицію обрати його священником, його кандидатуру було запропоновано, була організована розкольна група людей, в якій був відлучений і її керівник. [PERSON] не може бути керівником з 31.01.2018 року, а він перестав бути керівником з того часу як було зареєстровану нову громаду. Чисельність парафіян приблизно 500 членів, проте вони вони то ходять до церкви то не ходять. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що перебуває в релігійній громаді зі свого народження, членів громади знає. 30.09.2018 не був на зборах, був на зборах які проводив [PERSON] у дворі церкви з приводу утворення організації старообрядців міста Чернівці - він підписував у дворі, що саме не знає, пояснювали йому що утворюється організація по захисту прав старообрядців м.Чернівці, з [PERSON] він не мав ніякої розмови. Протокол зборів який підписував не читав, він довіряв [PERSON] . Підписували протокол після служби, коли він підписував, вже були підписи, але чи були прізвища не пам`ятає. Щодо відлучення від церкви [PERSON] йому відомо зі слів інших людей, що [PERSON] відлучила від церкви москва, [PERSON] півроку не був священником. Коли підписували протокол, то [PERSON] вже не був священником, був відлучений. Підписував протокол зборів для того, щоб була створена організація, яка би його захищала., не знає де би мала бути дана організація по захисту старообрядців. Священника [PERSON] знає, проте він не відправляє службу, службу відправляє [PERSON] , він туди не ходить, оскільки [PERSON] самовільно почав там проводити службу, але він знає що [PERSON] не можна проводити службу. Релігійна громада була створена десь в 1995 році, а до створення релігійної громади в м.Чернівці, їздив в село Білокриниця. Перед тим як [PERSON] відсторонили від сану, він одного старого удалив зі скрилиці, сказав, що не буде правити службу. Щодо відстронення [PERSON] від сану, то він особисто такого документа не бачив та не читав. В правоохоронні органи не звертався та ніякі звернення не підписував. Він підписував на коліні, після служби в церкві на [ADDRESS] , підписував дві бумаги, [PERSON] до нього додому не приходив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що до церкви старообрядців він з дитинства ходить, в даній общині він та вся його родина, починаючи з діда ходили до церкви старообрядців. Правив службу в його церкві священник [PERSON] 30.09.2018 року один раз був на зборах після служби, тоді і підписували новий статут про перехід з російської на українську, спочатку був написаний на російській мові, потім перевели на українську. Вони всі були на зборах і підтримали перехід на українську мову в статуті. Коли він підписував протокол, то там вже були підписи. Священника [PERSON] знаю в обличчя. Він в даний час до храму не ходить, чув від людей, що [PERSON] відсторонено від церкви, тому він не має права проводити службу, тому він і не ходить до церкив, бо службу веде [PERSON] , який не має сану. Він приймав участь в зборах, такого не було під час реєстрації членів громади, група віруючих їздила в Київ та Вінницю. Збори, які проводив [PERSON] відбувалися за адресою: м.Чернівці вул.Кошового, 40 , де знаходиться храм, він був від початку зборів до кінця, присутні були приблизно 50 чоловік. На зборах, що проводилися по вул.Садовій, він не був. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що його було обрано керівником громади в 1999 році і до 2011 року не було такої реєстрації общини, до обрання священником в цьому храмі, керував [PERSON] . Постійних священників не було. Службу в церкві вів отець з с.Грубно до призначення його священником. Община підпорядковувалась епіскопу Київському. На сьогоднішній день призначено епископа [PERSON]. 30.09.2018 року проводились збори, на цю дату статут первинний 1995 року діяв. В 2012 році він не знає чи перереєстровували статут, в редакції статуту 2002 року. 29 лютого статут йому привіз покійний водій їхнього покійного владики і сказав що треба його реєструвати. Долю того статуту він не знає, він керувався постійно статутом 1995 року, та не цікавився реєстрацією, здається реєстрація статут відбулася 2002 року. Стосовно обставин виверження його з сану, десь буквально за пару днів до поїздки в Москву, на засіданні в м.Вінниці, в кінці цього засідання владика сказав, що треба підписати документи для поїздки в Москву на засіданні. Він під тиском авторитету владики підписав та поїхав до Моски. Він наполягав на тому, що церковна рада мала оплатити йому цю поїздку. В Москві була рада митрополії при митрополиті московському. Московський священний собор являється голосом церкви де і вирішуються всі питання. Митрополія судових повноважень немає, тільки священний собор, тому коли приїхав владика [PERSON], почав йому виставляти претензії, що на нього скаржаться люди. Він попросив приїхати на місце в м.Чернівці та розібратися. Претензії були по їхнім канонам, потім йому сказали щоб написав листа від 2011 року, де стосувалося церкви с.Білокриниця. Вважає звинувачення безпідставними та і строк давності з дня висування претензії пройшов, а в 2018 році почали згадувати йому строк давності. Це не був суд в Москві, згідно документів церкви є алгоритм проведення архіерейського собору. В жовтні коли збирається в Москві сама рада митрополії, яка є дорадчим органом, не мали правових підстав позбавляти його сану, якщо були претензії, благочинний отець мав би приїхати до общини і з`ясувати на місці приходу при сторонах спору, зокрема організовуються збори громади. Далі громада виносить рішення методом голосування. Якщо громада підтвердила претензію, направляється архієрею в м.Київ, де в разі претензії до діяльності священника слід написати письмове звернення до Київського єпископа. проте претензії на Київ не було направлено. Громада не голосувала взагалі за претензію до нього, про це є свідчення священників, але претензій до нього не було. Далі владика має скликати канонічну комісію, які володіють канонічним правом, мали викликати його і там на комісії повинні доказувати його вину та сторона, яка його звинувачує, але такого ніхто не робив, процедури не було дотримано взагалі. Владика має послати на священний собор повідомлення, що таке питання буде розглядатися. Оскільки цьго не було зроблено, то не було дотримано регламенту. Такого немає в статуті, але збори єпархії - під час початку собору озвучується повістка дня і собор методом голосування, визначає які питання будуть розглядатися. Проте ніхто нічого не виносив на повістку дня та від громади на зборах був лист з підписами більше 130 чоловік, права яких було порушено. Він вичікував певний термін коли написали цього листа, там було звернення до всіх епископів, після чого він звернувся архиреєра і спитав його чи лист був отриманий стосовно нього, проте йому відповіли, що на собор нічого не приходило, на та обговорення собору дане питання не буде поставлено. Собор прийняв таке рішення тому, що в с.Білокриниця виникало питання про крадіжки церковного майна книги, ікон раритетних, зокрема крадіжка 2001 року. Тоді не було нічого обліковано, держава поставила питання про облік в присутності громади с.Білокриниця з 2001 року по 2016 рік, і вияснилося комісією, що коли обліковували, 77 найменувань були відсутніми. В с.Біла криниця за церкву ніхто не відповідав, там був інший настоятель. Претензіями були крадіжки в с.Білокриниця та претензії на рахунок кандидатів в священники с.Біла криниця, до чого він відношення не мав. Крім Чернівецького приходу, він обслуговував м.Сторожинець і місто Хотин, де його обмовили. Причина прийняття рішення відлучення від сану з 2012 року до 2018 року будь-яких доказів не виконання канонів нічого не було надано. Священний собор може забрати сан, після прийняття постанови архієрейської, підпорядкованої [PERSON], виносить розпорядження, відлучення від посади настоятеля храму. Його одночасно позбавили сану і посади керівника церкви. Станом на 30.09.2018 року він мав право головувати на зборах як заступник голови церковної ради. Він був священником, яким залишається довічно, він проводить до цих пір службу в церкві, куди приходить від 60 до 100 чоловік, які його підтримують, у зв`язку з чим вирішили зібрати збори, щоб звернутися до владики єпископа [PERSON]. Вважає, що має приступити до виконання своїх обов`язків. На зборах були присутні з 10 - 2/3, і не було обмежено присутність людей. Відлучений від церкви не може на підставі київського рішення ради української РСПЦ від грудня 2018 року, а раніше він не був відлучений від церкви. Громада розділилась, якась частина ходить на вул.Садову, а якась на вул.Кошового, 40 в м.Чернівці. Для нього це є збори м.Чернівці з 1995 року. Для нього було дивно, що люди які були на служінні, і коли прийшли, то їх не пускали, доповідають що було 150 чоловік, що є неправдою, оскільки фізично там не могло бути стільки людей, та є відеофіксація зборів. Затвержено було статут релігійної громади в листопаді 2017 року. У списку під номером 58 зазначено мого сина [PERSON] , також в списку його мати та сестра, дочка [PERSON] , його дружина і члени громади. Підстави зміни статуту в 2002 році йому не відомі і не відомо чи взагалі статут був зареєстрований. [PERSON] був неповний рік головою церковної ради, він документально все організовував. Їхня церква була в гонінні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що в старообрядницьку церкву у вересні 2018 року ходили 50-60 активних прихожан, постарше людей, які беруть активну участь в житті релігійної громади. Вона є головою церковної ради з грудня 2018 року, до неї приходили документи та знає що подано позовну заяву до них. Вона участь у житті релігійної громади з 1995 року, тоді община складала близько 500 чоловік, пройшло багато часу і кількість громадян змінилося. Керівним органом старообрядців православної віри в церкві є канони, яких придержується вся община з 2000 року, настоятелем являється [PERSON] з 2011 року, він керівник їхньої релігійної організації. [PERSON] завжди праведно жив, керував до 2016 року, бивший владика запросив його також возглавити в с.Біла Криниця церкву і після цього почалися гоніння [PERSON] . В 2018 році [PERSON] поїхав на собор, потім подзвонили казначею звідти і сказали що [PERSON] позбавили сана, опечатали церкву. Вони у 2018 році хотіли дізнатися за що позбавили сану їхнього настоятеля і після служби отець [PERSON] оголосив що [PERSON] позбавили сану прихожани, чим самі прихожани були незадоволені, оскільки такого не було. Перед паскою більшість людей підписали клопотання не позбавляти сана [PERSON] , але відповіді не було на листи. Вони на зборах прийняли рішення поїхати в кількості 50 чоловік до владики у м.Вінницю, вони там з ним розмовляли, владика сказав що ніяких претензій до їхнього батюшки [PERSON] не має, але на протязі року він так і не приїхав до них в м.Чернівці. Потім вони дізналися, що причиною розколу церкви старообрядців стали [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , які 25 січня 2019 року зробили рейдерський захват церкви, а потім захват церкви в с.Біла Криниця, привезли туди людей і викинули, самі себе призначили. Вони звералися до правоохоронних органів, але позивачі не впускали людей до церкви, показували документи. Позивачі ніколи не приймали активної участі в діяльності храму. Вони моляться Богу, а не батюшкам. Обиратися батюшка може тільки на загальних зборах, але тоді була зареєстрована інша особа - отець [PERSON] без відома общини, що протирічить статуту. Отець [PERSON] справлявся з роботою, 30.09.2018 року не було голови, і отець [PERSON] проводив збори. Вони цілий рік залишались без настоятеля який би проводив службу, приходили інші настоятелі і проводили службу, вони їм платили визначену суму коштів. Вони писали листи на собор в м.Москва про те, що отець [PERSON] не бував в церкві після відлучення його від церкви. Вони завжди керувались статутом 1995 року. Голова церковної ради [PERSON] звільнився від обов`язків голови, така заява є в неї. На соборі було вислухано тільки одну сторону усно, офіційно ніхто не надавав їм відповіді. Отця [PERSON] незаконно відлучили від церкви, він подавав апеляцію, яка навіть не розглядалася 30.01.2018 року собором, його обманним шляхом позбавили сану. Заяву про про позбавлення сана отця [PERSON] не підписувала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що знає позивачів [PERSON] , [PERSON] ходили разом до церкви більше 20 років по [ADDRESS] старообрядницька церква. Коли [PERSON] зняли з поста, то було таке що він у церкві давав листочки і говорив розписатися, що там було не знає, вона не підписувала. Коли [PERSON] був священником тоді вона підписувалася. На даний час вона не ходить до церкви, тому що немає священника настоящого два роки, батюшка відсторонений. Коли [PERSON] вважади за батюшку тоді ходили до церкви, а коли його відлучили від церкви, тоді перестали ходити. Вона не бачила листа яким відсторонено [PERSON] від церкви, але їй про лист говорили. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позивачів [PERSON] , [PERSON] знає, ходили разом до церкви також в с.Біла криниця, більше там працювали. [PERSON] добивався щоб печатка була в нього, за цю печатку і пішов розкол. До церкви ходити не може, зіславшись на вік - 90 років. Коли [PERSON] був настоятелем то виганяв з церкви людей, чула що [PERSON] відлучили від церкви. Скаргу на [PERSON] не писала та не підписувала. Статтею ст.7 ч.1 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями). Так, згідно п. 5 статуту (в редакції від 01.09.1995 р.) община (релігійна громада) здійснює свою діяльність у відповідності до Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», дотримується державного законодавства і правопорядку. Таким чином, [PERSON] був керівником релігійної громади, у відповідності до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.160, 180-182), а перестав бути керівником релігійної громади не з часу прийняття внутрішньоцерковної постанови на підставі церковних канонів, а з часу внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 15.01.2019 р., коли його було замінено на нового керівника [PERSON] (а.с.132-135), тобто станом на день проведення загальних зборів релігійної громади 30.09.2018 р. [PERSON] був її керівником. Також судом встановлено, що зміни керівника релігійної громади були внесені з порушенням чинного на той час статуту, зокрема було порушено вимоги п.17 статуту, згідно якого громада пропонує священика та представляє його кандидатуру на розгляд єпископа для прийняття ним остаточного рішення. Проте, судом не було встановлено, належнимх доказів суду не надано, що громада пропонувала [PERSON] на посаду її керівника, його призначення відбулось без відома і пропозицій громади. Щодо твердження позивачів про те, що рішення загальних зборів релігійної громади від 30.09.2018 р. є незаконними, належними доказами не доведено, оскільки суперечить вимогам ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», згідно до якого рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади в редакції від 17.01.2019 р. (Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи»), в той час як збори релігійної громади відбулися 30.09.2018 р. Станом на день проведення зборів діяла редакція ст. 8 Закону України, згідно якого, релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того ж культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості. Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов`язковим». Чинним законодавством не було передбачено порядок проведення загальних зборів, релігійна громада керувалася п. 29 діючого на час прийняття рішення статуту релігійної громади Старообрядницької общини м. Чернівці Руської православної старообрядницької церкви від 01.09.1995 р., де вказується, що загальні збори вважаються такими, що відбулися, якщо в них приймає участь 2/3 членів церковної ради і необмежене число прихожан (а.с.109-121). З протоколу загальних зборів релігійної громади № 3 від 30.09.2018 р. вбачається, що на загальних зборах були присутні вісім членів церковної ради, склад якої затверджений протоколом загальних зборів від 19.02.2017р. № 17 (копія додається) та прихожани у кількості 57 осіб (а.с.20-21, 187-189), таким чином, відсутні порушення вимог чинного законодавства при прийнятті рішення. Посилання позивачів на те, що [PERSON] не мав права призначати та проводити загальні збори общини, спростовано показами свідків, які є членами релігійної громади, оскільки п.28 статуту від 01.09.1995 р., визначено, що загальні збори назначаються священником-настоятелем храму, [PERSON] позбавлений був сана настоятеля тільки після зборів 09.01.2019 року, а релігійна громада не визнала позбавлення церковного сану [PERSON] , він залишився для неї священником-настоятелем храму; в Єдиному державному реєстрі станом на 30.09.2018 р. він був вказаний керівником релігійної громади (а.с.180-182), тобто мав всі повноваження для зібрання зборів. Безпідставним є твердження позивачів, що [PERSON] зареєстрував абсолютно нову релігійну громаду з іншою назвою, оскільки створенню нової громади повинно було передувати припинення діяльності релігійної організації у зв`язку з її реорганізацією (поділом, злиттям, приєднанням) чи ліквідацією, у відповідності до ст. 16 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», або створення іншої організації з іншим ідентифікаційним номером. У чинному статуті вказано, що це є його нова редакція, не змінився ідентифікаційний код юридичної особи, місцезнаходження юридичної адреси та діяльність. Відтак, міняючи назву релігійної організації, підпорядкованість, релігійна громада виходила із вимог ст.5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», згідно якої усі релігії, віросповідання та релігійні організації є рівними перед законом. Встановлення будь-яких переваг або обмежень однієї релігії, віросповідання чи релігійної організації щодо інших не допускається. Статтею 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості. Релігійна громада Руської православної старообрядницької церкви була зареєстрована у якості автономної релігійної громади м.Чернівці і не підпорядкована жодному центру чи управлінню і здійснює свою канонічну та господарську діяльність самостійно. Правомірність реєстрації релігійної організації як автономної підтверджується листом Міністерства культури України від 22.01.2019 р. № 83/18-3/53-19 та листом управління культури Чернівецької ОДА від 22.12.2018 р. № 01/16-1000 (а.с.190-191). Крім того, 10.02.2019 р. було проведено загальні збори релігійної організації Старообрядницької общини м.Чернівці Руської Православної Старообрядницької Церкви храм в ім`я Різдва Христового за адресою: буд. № 40 по вул. Кошового Олега в м. Чернівці, проте про проведення цих зборів релігійної громади саме за адресою м.Чернівці вул.Садова , ніхто не повідомляв. Члени релігійної громади намагалися бути присутніми на засіданні, проте було викликано поліцію, яка попросила членів релігійної громади для уникнення конфлікту покинути приміщення. Загальні збори є повноважними, якщо на них присутні не менше 2/3 членів церковної ради, але на зборах 10.02.2019 р. проведених за адресою м.Чернівці вул.Садова були присутні тільки двоє членів церковної ради: [PERSON] та [PERSON] , що становить менше 2/3 складу. Статтею 35 Конституції України, закріплено право кожного на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.Церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа - від церкви. Жодна релігія не може бути визнана державою як обов`язкова. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» № 987-XII від 23 квітня 1991 року з подальшими змінами та доповненнями (далі - Закон № 987-XII) громадяни України є рівними перед законом і мають рівні права в усіх галузях економічного, політичного, соціального і культурного життя незалежно від їх ставлення до релігії. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» № 987-XII від 23 квітня 1991 року з подальшими змінами та доповненнями (далі - Закон № 987-XII), релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями). Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» № 987-XII від 23 квітня 1991 року з подальшими змінами та доповненнями (далі - Закон № 987-XII), релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням). Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами. Релігійна громада (парафія) це добровільне об`єднання громадян одного ж і того ж віросповідування для спільного задоволення релігійних потреб на умовах дотримання канонів церкви відповідної конфесії. Релігійна громада може мати статус юридичної особи, після відповідної реєстрації свого статуту в органах державної влади. Діяльність релігійних організацій визначається церковними правилами (канонами), які для християн православного обряду викладені в Статуті, який приймається Собором тієї чи іншої конфесії, для християн західного обряду- Кодексом канонічного права. Згідно із ст.98 ЦК України, рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду. Для визнання недійсними рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства, проте не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Зазначені висновки викладені у постановах від 21.03.2018 року у справі № 927/699/17, від 20.03.2018 року у справі № 916/375/17, від 01.03.2018 року у справі № 916/4139/15. Відповідно до ст. 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу думки, совісті та релігії; це право включає свободу змінювати свою релігію або переконання, а також свободу сповідувати свою релігію або переконання під час богослужіння, навчання, виконання та дотримання релігійної практики і ритуальних обрядів як одноособово, так і спільно з іншими, як прилюдно, так і приватно. Кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів (ст. 11 Конвенції). З урахуванням викладеного, досліджених в сукупності доказів по справі, суд приходить до висновку, що для визнання недійсними рішень загальних зборів треба встановити безумовні підстави, до яких відносять: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; відсутність протоколу загальних зборів. Таким чином, загальні збори релігійної громади та прийнятий ними протокол № 3 від 30.09.2018 р. є законними, а тому в Чернівецької ОДА були відсутні підстави для відмови в реєстрації статуту в новій редакції, що свідчить про правомірність прийняття нею, в особі голови Фищука О., п. 5 ч. 2 розпорядження від 19.11.2018 р. № 1286-р, відтак в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Висновки На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed