Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 13.06.2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 20.05.2016 року між нею та відповідачкою [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Полулях В.В. 20.05.2016 року та зареєстрованим в реєстрі за №381. Позивачка вказує, що вона є власником квартири, але позбавлена можливості реалізувати свої права власника, вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном, оскільки відповідачка до цього часу зареєстрована у квартирі за вказаною адресою, хоча фактично в цій не проживає. Тому звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить визнати [PERSON] , 1937 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , а копію рішення направити в Центр надання адміністративних послуг в м. Охтирка і Охтирському районі для зняття з реєстрації Процесуальні дії у справі. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2019 року відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та призначено справу до розгляду на 23.07.2019 року. Крім цього, відповідачці визначено строк до 15.07.2019 року для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову. Копія ухвали про відкриття провадження від 24.06.2019 року з копією позову та доданих матеріалів не була отримана відповідачкою, однак про дату, час і місце розгляду справи вона повідомлена через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідачка повідомлена у відповідності до положень ст. 128 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, відзив на позов не подала, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи в спрощеному (письмовому) позовному провадженні без виклику сторін. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Зазначений квартира належить позивачці на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано в реєстрі за №381 та посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Полулях В.В. При цьому в п.1.5 зазначеного договору [PERSON] зобов`язалася знятися з реєстраційного обліку місця проживання до 20 липня 2016 року (а.с.6-7). Згідно акту перевірки проживання в квартирі [ADDRESS] від 19.04.2019 року встановлено, що в квартирі зареєстровані власниця квартири [PERSON] та колишня власниця [PERSON] . Але фактично [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з червня 2016 року (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної статті Основного закону України, є непорушним. Зазначені положення кореспондуються з вимогами статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 вказаного кодексу визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом на підставі досліджених доказів встановлено, що власниця квартири за адресою: [ADDRESS] позивачка [PERSON] має певні перешкоди у здійсненні нею права користування належною їй власністю, її право порушено, оскільки реєстрація місця проживання відповідачки [PERSON] за даною адресою тягне додаткові витрати з боку позивачки по сплаті за комунальні послуги та витрати на утримання квартири. При цьому відповідачка не має права власності на вищевказану квартиру, не є членом родини позивачки або іншого власника квартири, в квартирі не проживає, відзив на позов не подавала. Висновок суду. За наведених обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Стосовно вимоги позивачки про направлення копії рішення в Центр адміністративних послуг в м. Охтирка і Охтирському районі для зняття з реєстрації суд вважає наступне. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, з яким позивачка може звернутися після набрання рішенням законної сили. Порядок звернення судового рішення до виконання регламентовано ст. 431 ЦПК України. Тому в цій частині вимога не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial