Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Кредитна спілка «Ніка Плюс» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 12031 гривня 49 копійок. На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 23 березня 2015 року кредитна спілка «Ніка Плюс» та [PERSON] уклали кредитний договір №39/15.26 від 23.03.2015 року про надання кредиту в розмірі 15000 гривень під 43% річних за користування кредитом. П.3.2 кредитного договору встановлено, що датою проплати за користування кредитом є 26 число кожного місяця на протязі дії договору. Позичальник неодноразово порушувала умови договору, нерегулярно погашаючи кредит. Згідно пункту 9.1 кредитного договору за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за договором сторони несуть відповідальність, згідно чинного законодавства, при порушенні терміну розрахунку позичальник сплачує пеню в розмірі 2% за кожен день прострочення, а також до нього застосовується вимоги статті 549 ЦК України. Станом на 15.12.2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договорі складає 12031 гривня 49 копійок, з яких: 7647 гривень 03 копійки основна сума; 2585 гривень 54 копійки по відсотках за користування кредитом та 1798 гривень 92 копійки пеня. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позову та не заперечує проти постановлення заочного рішення суду. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомленні належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 23 березня 2015 року кредитна спілка «Ніка Плюс» та [PERSON] уклали кредитний договір №39/15.26 від 23.03.2015 року про надання кредиту в розмірі 15000 гривень під 43% річних за користування кредитом. П.3.2 кредитного договору встановлено, що датою проплати за користування кредитом є 26 число кожного місяця на протязі дії договору. Позичальник неодноразово порушувала умови договору, нерегулярно погашаючи кредит. В забезпечення кредитного договору №39/15.26 від 23.03.2015 року було укладено договір поруки від 23.03.2015 року з [PERSON]. В забезпечення кредитного договору №39/15.26 від 23.03.2015 року було укладено договір поруки від 23.03.2015 року з [PERSON]. Відповідно до вказаних договорів поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність за невиконання зобовязань, що виникають з кредитного договора. Кредитор належним чином не виконує умов договору та станом на 15.12.2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договорі складає 12031 гривня 49 копійок, з яких: 7647 гривень 03 копійки основна сума; 2585 гривень 54 копійки по відсотках за користування кредитом та 1798 гривень 92 копійки пеня. Згідно ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 березня 2015 року у справі №6-35 цс/15 статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Якщо ж зобовязання забезпечується кількома поручителями, які надали поруку за різними договорами поруки, то останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. У такому випадку кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. Враховуючи вищевикладене суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON], [PERSON], на користь кредитної спілки «Ніка Плюс» в солідарному порядку, заборгованість по кредитному договору №39/15.26 від 23.03.2015 року та договору поруки від 23.03.2015 року, яка станом на 15.12.2016 року становить12031 гривня 49 копійок; стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь кредитної спілки «Ніка Плюс» в солідарному порядку, заборгованість по кредитному договору №39/15.26 від 23.03.2015 року та договору поруки від 23.03.2015 року, яка станом на 15.12.2016 року становить12031 гривня 49 копійок.

Outcome: approved