Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

КС «Калиновий міст» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в розмірі 14632,00 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 26.02.2009 року між КС «Калиновий міст» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 58, згідно з яким [PERSON] надано кредит в розмірі 4000 грн.зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 60 % від суми залишку кредиту за кожен день прострочення. В забезпечення виконання зобов'язання, 26.02.2009 року між КС «Калиновий міст» та [PERSON] був укладений договір поруки № 58, відповідно до якого [PERSON] зобов'язалася нести відповідальність за виконання [PERSON] умов кредитного договору № 58 від 26.02.2009 року. Однак відповідач [PERSON] не виконала належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 31.07.2014 року виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 14632,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 526, 527, 553, 554, 599, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України. У судове засідання представник позивача Ком’яті Л.П. не з'явилася, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримала із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав, просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомила. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали письмові заперечення проти позову, представник позивача подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі на підставі поданих заперечень. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до кредитного договору № 58, укладеного 26.02.2009 року між КС «Калиновий міст» та [PERSON], остання отримала споживчий кредит в сумі 4000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 60% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до видаткового ордеру № 119, [PERSON] на підставі кредитного договору № 58 одержала кредитні кошти в розмірі 4000 грн. Згідно з договором поруки № 58 від 26.02.2009 року, укладеного для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 58 від 26.02.2009 року, поручитель [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань Із матеріалів справи вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] перед КС «Калиновий міст» станом на 31.07.2014 року становить 14632,00 грн., що складається з наступного: 2158,87 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12073,13 грн. - заборгованість про процентах, штраф - 400 грн. Розмір боргу стверджується розрахунком, який складений відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Також, згідно з ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 3.1 договору поруки, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також коли кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання не пред'явив позову до поручителя. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 4. п. 24. постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Так, відповідно до кредитного договору № 58 від 26.02.2009 року, [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути кошти та сплатити відсотки за користування кредитом через 12 місяців після їх отримання, тобто до 26.02.2010 року. Таким чином саме зазначену вище дату слід рахувати днем настання строку виконання основного зобов'язання. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки кредитор КС «Калиновий міст» не пред'явив вимоги до поручителя [PERSON] протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, тому суд вважає, що договір поруки, в силу приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України, є таким, що припинив свою дію. Така правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18.07.2012 року, прийнятої в порядку передбаченому п. 1.ч. 1 ст. 355 ЦПК України, а тому висновки викладені в ній, в силу приписів ст. 214 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог до [PERSON], як поручителя, про стягнення боргу слід відмовити. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов КС «Калиновий міст» слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 14632,00 грн. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судових витрат.

Outcome: partial