Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

КП „Водоканал, в особі представника Герасименко О.В., звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, мотивуючи свої вимоги тим, що у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , мешкає відповідач та користуються послугами КП Водоканал, але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і тому за період з 01.02.2013 по 31.08.2020 утворилась заборгованість у загальному розмірі 20 903,26 грн. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] борг по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.02.2013 по 31.08.2020 у розмірі 20 903,26 грн. та судові витрати. Заочним рішенням суду від 26.01.2021, стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.02.2013 по 31.08.2020 у розмірі 20903 (двадцять тисяч дев`ятсот три) гривень 26 копійок, та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривень 00 копійок. Ухвалою суду від 29.04.2021, поновлено пропущений строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2021. Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2021 за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване опалення і водовідведення - скасовано і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 01.06.2021 та 02.06.2021 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Ференець О.Є. надійшла заява про застосування позовної давності до позовних вимог по стягненню заборгованості за лютий 2013 року по серпень 2017 року, та відповідно у задоволенні вимог за вказаний період відмовити. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача адвокат Ференець О.Є. надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання від 12.10.2020. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до яких входять послуги з водопостачання і каналізації. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водопостачання та водовідведення», збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг на розрахунковий рахунок КП «Водоканал». Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідачі мали змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги»», так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористалися цією можливістю. Згідно довідки КП «Водоканал» та розрахунку заборгованості, за період з 01.02.2013 по 31.08.2020 відповідач має заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення загальним розміром 20\~903,26 гривень (а.с. 7). Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо повного погашення заборгованості. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків по оплаті за надані послуги, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за спожиту воду і послуги водовідведення відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по повному погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими. Разом із тим, відповідачем до суду подано заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Відповідачами за цей період частково здійснювалося погашення як поточних платежів, так і платежів в погашення заборгованості, що вбачається із розрахунку та підтверджено представником відповідача у судовому засіданні. У даному випадку позивач був обізнаний, що відповідач протягом тривалого часу, не в повному обсязі здійснював оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяця. Проте, до суду із даним позовом позивач звернувся 07 жовтня 2020 року, тобто зі спливом позовної давності за позовними вимогами, які заявляються за період до жовтня 2017. Отже, з урахуванням вищенаведеного судом застосовується позовна давність до вимог з лютого 2013 року по жовтень 2020 року, в решті частині заборгованість підлягає стягненню з відповідача у розмірі 12\~082,18 грн. (за період з жовтня 2017 по 31.08.2020) Відповідачем подано заяву про застосування позовної давності, у зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, заявлених за період часу до жовтня 2017 року та вважає за необхідне стягнути з відповідача, з урахуванням строку позовної давності заборгованість у межах позовних вимог за період часу з жовтня 2017 року по 31.08.2020 у розмірі 12\~082,18 грн., в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме: у розмірі 1214,96 грн.

Outcome: partial