Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідачки. 1. Із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у суд звернулася Кіптівська сільська рада Козелецького району Чернігівської області як орган опіки та піклування до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, Служба у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області. 2. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] має на утриманні та вихованні малолітніх дітей, дочку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані в будинку [ADDRESS] , але проживають разом з матір`ю в с. Шуляки Козелецького району Чернігівської області, та сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком в с. Гайове Козелецького району Чернігівської області. [PERSON] з сином [PERSON] не проживає, відвідує його дуже рідко, його життям та здоров`ям не цікавиться, не займається фізичним, духовним та моральним розвитком, тобто самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина з 20 серпня 2019 року проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його повному утриманні. У зв`язку із наведеним та тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я сина, його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується із сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу позивач змушений звернутися з вказаним позовом до суду. 3. 10 червня 2020 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що вона не ухиляється від виховання сина, піклування про нього та стан його здоров`я, проте відповідач їй постійно чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідач вважає, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки та не вбачає підстав для позбавлення її батьківських прав. В судових засіданнях Циган І.В. просила суд відмовити в задоволенні позову. Аналогічну позицію висловила і представник [PERSON] - адвокат Гуц Н.М. 4. 04 серпня 2020 року від [PERSON] як третьої особи надійшли пояснення по справі, у яких він просить задовольнити позовні вимоги, так як мати дитини - [PERSON] ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов`язків. В судових засіданнях [PERSON] просив суд позов задовольнити. Аналогічну позицію висловив і представник [PERSON] - адвокат Сікачов С.Ю. [PERSON] повідомив суду, що перший місяць після пологів [PERSON] була з дитиною, а потім він на роботу, а вона на гульки, дитину залишала зі своєю мамою. [PERSON] [PERSON] не любить. Одного разу був випадок, коли вони приїхали до м. Києва, дитина розплакалась, а потім затихла і він побачив, що вона накрила [PERSON] подушкою. На запитання: «що ти робиш?», вона відповіла: «не знаю». Оскільки [PERSON] зраджувала йому, він відправив її до мами, а [PERSON] залишився з ним. [PERSON] повернулась тільки через місяць за речами. Це було у вересні 2019 року, [PERSON] на той час вже було сім місяців. [PERSON] одразу вона не виявляла намір забрати. Через один місяць, коли забирала речі, захотіла забрати дитину. Коли в нього була можливість привозити дитину, щоб вона побачилася з [PERSON] - возив. Коли приїжджали в судові засідання, [PERSON] навіть не підходила до машини. Наразі [PERSON] нічого не робить, щоб побачитись з дитиною, свої материнські обов`язки не виконує. На Різдво, Новий Рік , Миколайчика вона нічого не привезла і не зробила дитині, а на його запитання чому так повідомила, що вона своїм дітям нічого не купила. [PERSON] вважає, що [PERSON] повинна бути позбавлена батьківських прав. ІІ. Процесуальні дії у справі. 1. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2020 року, цивільну справу № 734/796/20, передано на розгляд судді Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А. 2. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 квітня 2020 року відкрито провадження в справі, призначено справу до підготовчого засідання та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] . 3. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2020 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. 4. Протокольною ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2021 року до участі в справі залучено правонаступника третьої особи - Служби у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області - Службу у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області. ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 1. За підписом сільського голови Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ради як органу опіки та піклування. 2. За підписом начальника служби у справах дітей Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника служби. 3. За підписом в.о. голови Козелецької районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом. 1. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Козелецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, відповідачка є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є його батьком. 2. З довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 147 від 23 березня 2020 року вбачається, що дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 3. З довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 146 від 23 березня 2020 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає. 4. Відповідно до характеристики, виданої за підписом директора Центру надання соціальних послуг Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернгівської області, з серпня 2019 року [PERSON] зі своїми двома старшими дітьми переїхала проживати до матері /с. Шуляки Козелецького району/, а молодший син залишився проживати разом з батьком - [PERSON] в с. Гайове. З 20 серпня 2019 року за дитиною фактично доглядає [PERSON] , якому надає допомогу його мати - [PERSON] . Також з даної характеристика вбачається, що була проведена робота з [PERSON] , але вона зводиться до того, що кошти, які отримує на [PERSON] , віддає [PERSON] , тому до неї не може бути ніяких претензій. 5. Відповідно до висновку № 03-20/207 від 18 березня 2020 року орган опіки та піклування Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області визнає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини - сина [PERSON] . 6. Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09 січня 2020 року, складеного начальником служби у справах дітей Кіптівської сільської ради Бриль О.М. , спеціалістом по роботі з сім`ями, дітьми та молоддю - [PERSON] , директором центру надання соціальних послуг - Лось Г.А. , вбачається, що було проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] : сім`я складається із 2 чоловік: батько - [PERSON] , [INFO] , с. Гайове, діти: син - [PERSON] , [INFO] , с. Гайове. Інші члени сім`ї відсутні. 7. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кіптівської сільської ралди Козелецького району Чернігівської області «Про визначення місця проживання дитини, [PERSON] , [INFO] » № 05 від 20 січня 2020 року: батьки дійшли згоди щодо місця проживання дитини, тому місце проживання [PERSON] визначено разом з батьком, [PERSON] . 8. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування. 9. Відповідно до довідки, виданої 23 липня 2020 року за підписом лікаря Козелецького районного центру первинної медико-санітарної допомоги, на всі планові огляди та щеплення [PERSON] приводить лише [PERSON] . 10. Відповідно до довідки № 51, виданої за підписом лікаря-нарколога Козелецької центральної районної лікарні, [PERSON] на диспансерному обліку при наркоголічному кабінеті поліклінічного відділення Козелецької ЦРЛ не перебуває і раніше не перебувала. 11. Відповідно до довідки № 75, виданої за підписом лікаря-психіатра Козелецької центральної районної лікарні, [PERSON] на диспансерному обліку при Козелецькому психоневрологічному кабінеті не перебуває і раніше не перебувала. 12. 09 грудня 2019 року від [PERSON] на службу «102» надійшла заява про те, що чоловік [PERSON] вчинив сварку, забрав дев`ятимісячну дитину та наніс їй тілесні ушкодження. 13. 21 травня 2020 року від [PERSON] на службу «102» надійшла заява про те, що [PERSON] викрав паспорт громадянина України, посвідчення багатодітної матері та вимагає гроші. 14. З документів соціального супроводу сімї [PERSON] за 2019-2020 роки вбачається, що соціальні служби постійно і плідно співпрацювали як з [PERSON] , так і з [PERSON] щодо відносин, які пов`язані з виховуванням сина [PERSON] ; здійснювали інспектування особи/сімї [PERSON] тощо. 15. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, відповідачка є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . V. Показання свідків. 1. [PERSON] , будучи допитана в якості свідка, дала суду показання, що вона з [PERSON] прожила приблизно 1 рік і 7 місяців. Оскільки [PERSON] її час від часу бив, вона пішла проживати до матері, але дитину [PERSON] він їй не віддав. [PERSON] поставив їй умову, що якщо вона хоче бачити сина - повинна йому сплачувати 4000,00 грн щомісяця. Деякий час вона [PERSON] сплачувала кошти, а коли перестала - він перестав брати трубку та давати дитину. Вона сама не мала змоги приїжджати до [PERSON] , щоб побачитися з дитиною, так як в неї не було коштів. [PERSON] на час розгляду справи все ще не дає бачитися з дитиною. Вона хоче приймати участь у вихованні дитини, проте [PERSON] їй не надає такої можливості. [PERSON] пропонував їй відмовитися від сина за певну грошову винагороду, проте вона цього не бажає. На запитання суду відповідачка повідомила, що за час розгляду справи вона жодного разу не зверталася до правоохоронних органів з того приводу, що [PERSON] чинить їй перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] . Вона його наразі дійсно дуже рідко бачить, але це обумовлено об`єктивними обставинами, оскільки в неї є новонароджений син, який потребує постійного догляду. 2. [PERSON] , яка є фахівцем із соціальної роботи Кіптівської сільської ради та здійснювала соціальний супровід за сім`єю [PERSON] , повідомила суду, що [PERSON] недобросовісна мама, хоча вона і не алко-, наркозалежна, але постійно залишає дітей, про що в картах соціального супроводу маються відповідні записи. [PERSON] не вдалося вивести на правильний шлях. У вересні 2019 року [PERSON] повідомив, що [PERSON] залишила дитину і сама зникла. [PERSON] витримує дітей не більше шести місяців. Свого часу другу дитину вона просила забрати на шість місяців в інтернат. Дитині тоді було сім місяців. Тоді хлопчика забрала бабуся. [PERSON] [PERSON] залишила із [PERSON] , а сама поїхала. Свого часу працівниками соціальних служб вже було зібрано пакет документів для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносної іншої дитини. До 18 листопада 2019 року [PERSON] їм говорив, що хоче, щоб дитина бачилась із мамою. Коли вони запросили [PERSON] , остання пояснила, що в неї немає коштів, щоб їздити. Мама [PERSON] свого часу їй повідомляла, що [PERSON] придушувала подушкою [PERSON] (самого процесу мама не бачила, але дитина після цього стала переляканою). [PERSON] після цього написала розписку, що дітей вона не ображає. На всі медичні огляди [PERSON] возить [PERSON] . Перешкод у спілкуванні [PERSON] із [PERSON] ніхто не чинить. Ніхто про насильство в сім`ї її не попереджав. Про умови [PERSON] стосовно побачення з дитиною вона нічого не знає. За її даними, [PERSON] востаннє спілкувалась з дитиною випадково в жовтні, у знайомих в Кіптях. 3. [PERSON] , мешканка с. Гайове, повідомила суду, що з родиною [PERSON] вона проживає по сусідству. Про [PERSON] вона фактично нічого не знає. Факти жорстокого поводження [PERSON] з [PERSON] також їй невідомі, дитину ніколи з [PERSON] вона не бачила, так як і не бачила, щоб [PERSON] відвідувала дитину. За яких обставин [PERSON] залишився проживати з [PERSON] свідку не відомо. 4. [PERSON] , мама [PERSON] , повідомила суду, що приблизно коли [PERSON] було один - півтора тижні, [PERSON] приїхала з донькою [PERSON] і сином [PERSON] до неї. [PERSON] сиділа в телефоні, вона запропонувала покормити дитину, а [PERSON] відповіла, що дитина її і вона не хоче. В той день вона кинула [PERSON] , почала збирати речі і о дванадцятій ночі хотіла піти. Приїхав [PERSON] і всі вони поїхали додому. [PERSON] свої батьківські обов`язки виконує, ставиться до дитини добре, створює всі умови для її належного проживання. Коли [PERSON] працює, [PERSON] залишається з нею. На вихідних приїжджає [PERSON] з [PERSON] до неї в Київ. Декретні кошти [PERSON] не давала [PERSON] . Свідку зі слів матері [PERSON] відомо, що вона залишала дітей і тітці, і матері. Коли [PERSON] було вісім місяців, [PERSON] залишилась у неї ночувати. [PERSON] почав плакати, а [PERSON] накинула на нього подушку і сказала, що він дратує своїм криком. Кинула дитину і поїхала в Київ. З [PERSON] вони розлучились, оскільки [PERSON] хоче свободи, їй [PERSON] не потрібен. Вона не цікавиться, не дзвонить, не приїжджає, продукти харчування не купує. За півтора роки [PERSON] з`являлась два рази до [PERSON] . Після першого судового засідання [PERSON] бачила, що [PERSON] в машині, але так і не підійшла. 5. [PERSON] повідомила суду, що [PERSON] відносно [PERSON] насильства не застосовував. Дитина [PERSON] не потрібна, її мама була рада, що [PERSON] залишив [PERSON] собі. [PERSON] з дитиною поводиться гарно, дитина доглянута, нічого не потребує. Одного разу, коли [PERSON] і [PERSON] ще проживали разом, вона до них приїхала і стала свідком того, що [PERSON] поклала [PERSON] на кухні, дитина почала плакати, вона була змушена взяти дитину на руки, щоб заспокоїти, а [PERSON] пішла в кімнату. 6. [PERSON] повідомила суду, що вона є хрещеною мамою [PERSON] . З того часу, як [PERSON] розійшлась із [PERSON] , вона [PERSON] не бачила. Свідок розповіла суду, що коли [PERSON] було приблизно сім місяців, вони в трьох приїхали до них в Бориспіль на день народження чоловіка. [PERSON] пішла до кімнати з [PERSON] , а потім вони виявили, що [PERSON] в кімнаті залишився сам, куди поділась [PERSON] було невідомо. За місяць до Нового Року (2019) така ж ситуація мала місце ще раз. Вона не бачить ніякої участі [PERSON] у вихованні дитини, не розуміє, чому [PERSON] не їздить до дитини. Якби [PERSON] чинив перешкоди у спілкуванні з дитиною, [PERSON] могла б звернутись до них. [PERSON] робить все для дитини. [PERSON] від тата не відходить. Певний момент було видно, що дитина не йшла до жінок. На даний час вже все добре. Вона [PERSON] бачить приблизно один раз в місяць. Про фізичне насилля зі сторони [PERSON] в бік [PERSON] їй невідомо. В серпні 2019 року їй телефонувала сестра [PERSON] , якій вона залишила двох дітей, [PERSON] на той час був у [PERSON] , а [PERSON] не могли знайти цілий тиждень. 7. [PERSON] , рідна сестра [PERSON] , повідомила суду, що коли [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом, з ними також проживали діти [PERSON] , проте вони заважали [PERSON] . Причинами конфліктів, які були між [PERSON] та [PERSON] ставали побої зі сторони [PERSON] , його погане ставлення до дітей. Останні конфлікти почались через розподіл коштів на [PERSON] . Син [PERSON] - [PERSON] боявся [PERSON] . Після хрестин [PERSON] , стосунки погіршились. [PERSON] бив [PERSON] і коли вона була вагітна, і в них дома бив. Після розлучення [PERSON] залишився із [PERSON] . [PERSON] важко переживає розлуку із сином. Коли [PERSON] був один рік - [PERSON] їздила, але її не пустили. [PERSON] віддавала гроші [PERSON] , ті, що отримувала на дітей. Від виконання батьківських обов`язків [PERSON] не ухиляється. Свідок також повідомила суду, що вона свого часу зверталась до служби у справах дітей, щоб їй надали опіку над [PERSON] , а бабусі - над [PERSON] . [PERSON] наразі живе з іншим чоловіком, матеріально забезпечена, але посилки/ подарунки дитині не направляла, тому що в неї зараз з`явилася малолітня дитина. VІ. Оцінка Суду. 1. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 2. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 3. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 4. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 5. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 6. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 7. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 8. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. 9. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 10. У відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. 11. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 12. Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 13. В абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Верховний Суд України, зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. 14. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. 15. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що ст. 8 Конвенції включає право батьків на те, щоб було вжито заходів, спрямованих на возз`єднання з їхньою дитиною, а також зобов`язання національних властей вжити подібних заходів. 16. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 17. Відповідачка в судовому засіданні підтвердила той факт, що вона рідко бачиться з сином і це обумовлено не лише поведінкою [PERSON] , а й іншими сімейними факторами, зокрема, наявністю в неї новонародженої дитини. Вказаний факт, безумовно, впливає на режим життя відповідачки, проте не може братися судом до уваги як поважний при відсутності належної участі відповідачки у житті свого сина [PERSON] . 18. [PERSON] , як сама про те повідомила суд, не зверталася до правоохоронних органів з приводу дій [PERSON] стосовно чинення їй перешкод у спілкуванні з дитиною, прийнятті участі у її вихованні, формуванні її світогляду тощо. Вказане свідчить про байдуже ставлення відповідачки до виконання своїх обов`язків як матері по відношенню до дитини, якщо [PERSON] дійсно такі перешкоди чинив. 19. [PERSON] повідомила суду, що вона не має змоги навіть спілкуватися з сином в телефонному режимі, оскільки такі перешкоди їй чинить [PERSON] . Суд звертає увагу, що [PERSON] як особа, яка не проживає разом зі своїм сином [PERSON] , має право звернутися до органу опіки та піклування щодо визначення порядку/способу/часу участі її в житті сина, в тому числі, і щодо спілкування в телефонному режимі. Проте суду не надано доказів того, що відповідачка зверталася до компетентних органів з цього приводу, що ще раз підтверджує той факт, що [PERSON] байдуже ставиться до участі у житті свого сина. 20. На підставі наведеного /показань відповідачки, пояснень третьої особи, показань свідків, письмових доказів/ судом встановлено, що відповідачка не приймає участь у вихованні сина, не цікавиться його життям, тобто фактично самоусунулась від виховання дитини. 21. Отже, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову, проте, беручи до уваги відношення відповідачки в судовому засіданні до процесу в цілому, виявлення її наміру щодо виховання дитини, прийняття нею участі в судових засіданнях, що свідчить про певні наміри відповідачки все ж таки приймати участь в житті сина, суд дійшов висновку про недоцільність на даний час позбавлення її батьківських прав. 22. При цьому, відповідачку слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] та покласти на орган опіки та піклування при виконкомі Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області обов`язок вести контроль за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . 23. Висновок органу опіки та піклування не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування щодо відповідачки такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, тому суд не погоджується з цим висновком, вважаючи його таким, що наразі суперечить інтересам дитини з огляду на її малолітній вік, в якому участь матері є не лише бажаною, а і необхідною. VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 1. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. При зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачувався, оскільки позивачем в справі є орган опіки та піклування. З огляду на викладене, відсутності підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави.

Outcome: dismissed