Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Кредитна спілка «Подільська» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 28.12.2011 р. між кредитною спілкою «Подільська» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3285, відповідно до умов якого він отримав кредит в сумі 10 000 грн. 00 коп. під 50,00% річних, з кінцевим терміном повернення до 20.06.2013 року. В забезпечення кредитного договору було укладено договір поруки № 3285А від 28.12.2011 року з [PERSON] Відповідно до умов договору поруки, в разі невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по кредитному договору і тому позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку 5 417 грн. 50 коп. заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, просить позов задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань в судове засідання не направляли. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.12.2011 р. між кредитною спілкою «Подільська» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3285, відповідно до умов якого він отримав кредит в сумі 10 000 грн. 00 коп. під 50,00% річних, з кінцевим терміном повернення до 20.06.2013 року, що підтверджується копією даного договору, наявною в матеріалах справи. В забезпечення кредитного договору було укладено договір поруки № 3285А від 28.12.2011 року з [PERSON] Відповідно до умов договору поруки, в разі невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні з боржником, копія зазначеного договору міститься в матеріалах справи. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09.04.2014 року з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованість станом на 08.04.2014 року в сумі 15\~449,35 грн., з яких: 2\~791,35 грн. залишок по кредиту, 11\~658 грн.- пеня, 1\~000 грн.- штрафні санкції, заборгованість за процентами та інфляційні -0,00 грн. Із врахуванням положень даного рішення станом на 31.05.2016 року за період з 08.04.2014р. по 31.05.2016р. заборгованість складає 5\~417,50 грн., з яких: 2\~777,67 грн. заборгованість по процентах та 2\~639,83 грн. інфляційні, що підтверджується відповідним розрахунком в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Згідно зі ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Б оржник, з часу заключения договору, декілька разів проплатив по кредитному зобов'язанню, і в подальшому припинив погашати заборгованість, чим порушив умови Кредитного договору №3285. Згідно з ч. З ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми. При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманням відсотків за період прострочення виконання грошового зобовязання. З огляду на те, що відповідач не виконує зобов'язання по оплаті в повному обсязі на користь позивача суми заборгованості, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся з вимогою про стягнення інфляційних втрат. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 1 жовтня 2014 року розглянув справу № 6-113 цс 14, предметом якої був спір про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період невиконання судового рішення про відшкодування майнової та моральної шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оцінивши зібрані у справі докази суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення та погоджується з розрахунками наданими позивачем. А тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Слід стягнути із [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість в сумі 5\~417,50 грн. та судові витрати по справі.

Outcome: approved