Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Кредитна спілка „Лакі м. Старокостянтинова звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 18591,25 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 29 травня 2009 року з відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 66, за умовами якого, в той же день останній, як підприємцю на розвиток бізнесу, було надано кредит у розмірі 9000,00 грн., який вона зобовязувалась повернути та сплатити проценти у розмірі 66 відсотків річних строком на 36 місяців. Відповідно до п. 5.4 даного договору при порушенні позичальником строків та розмірів погашення кредиту та виплати процентів, плата за користування кредитом становить на 60 % річних більше від основної процентної ставки, а до п. 10.2 - при порушенні терміну розрахунку позичальник сплачує пеню в розмірі 2 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочки (за рішенням правління). Одночасно в забезпечення виконання зобовязання був укладений договір поруки № 68 від 29 травня 2009 року з відповідачкою [PERSON] До березня 2011 року даний договір вважався „робочим, тобто таким, по якому здійснювались сплата 60 % річних, тому їх і не вказували в розрахунку заборгованості по кредиту, сплачувалась визначена сума тіла кредиту, та плата за користування кредитом в 66 % річних. Станом на 01 березня 2011 року заборгованість по кредиту становила 497,94 грн. щомісячної сплати кредитних зобовязань, що складає 232 грн. - тіло кредиту, інше 66 % річних. 01 березня 2011 року в одноособовому порядку прийнято рішення правління про застосування пені, яке для ознайомлення членів кредитної спілки було розміщено на дошці оголошень. Особисто відповідачів та інших членів спілки про нарахування пені не повідомляли, тому що можливість встановлення пені визначена договором та не є зміною умов договору. Відповідачі належним чином не виконують зобовязання з повернення грошових коштів, тому спілка вимагає - дострокового погашення кредиту та дострокового внесення плати за користування кредитом, що виникла станом на 31 серпня 2011 року основної суми кредиту 7889,69 грн., відсотків 3228,07 грн. та пені 7170,61 грн. В судовому порядку представники позивача збільшили позовні вимоги через „недобросовісність відповідачів, які своїм неналежним виконанням умов кредитного договору, призвели до неотримання бажаного та очікуваного прибутку членами кредитної спілки. Правління кредитної спілки 26 серпня 2011 року в одноособовому порядку прийняло рішення про зупинення нарахування пені по даному кредитному договору. В кінцевому варіанті просять достроково стягнути з відповідачів заборгованість станом на 22 листопада 2011 року основної суми кредиту 7889,69 грн., відсотків 4412,17 грн. та пені 7170,61 грн. Відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги в частині стягнення заборгованість основної суми кредиту 7889,69 грн., відсотків 4412,17 грн. та заперечила проти стягнення заявленої пені, мотивуючи тим, що як підприємець взяла у кредитної спілки кредит на три роки в розмірі 9000 грн. Через збіг важких життєвих обставин: 1) фінансові проблеми в бізнесі - допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення; консультування з питань комерційної діяльності та управління, що обумовлені обвалом гривні, також має ще два кредити; 2) сімейні обставини - сама утримує дочку - поручителя по даному кредиту [PERSON], яка перебуває у декретній відпустці, розлучена, навчається. Крім того лише в липні 2011 року дізналась про рішення правління про нарахування пені, з яким не погоджується, оскільки основні суми по кредиту сплачувала, що було узгоджено з керівництвом спілки. Заявлену позивачами пеню в розмірі 7170,61 грн., яка на 700 грн. менша від основної суми боргу, тим більше нараховану за період в пять місяців (з березня 2011 року по серпень 2011 року), вважає необґрунтованою та просить відмовити в задоволенні даної позовної вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачки [PERSON], та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 травня 2009 року між кредитною спілкою „Лакі м. Старокостянтинова та [PERSON], як фізичною особою - підприємцем на розвиток бізнесу - допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення; консультування з питань комерційної діяльності та управління був укладений кредитний договір № 66, за умовами якого, в той же день останній було надано кредит у розмірі 9000,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 66 % річних. Відповідно до положень п. 5.4 даного договору при порушенні позичальником строків та розмірів погашення кредиту та виплати процентів, плата за користування кредитом становить на 60 % річних більше від основної процентної ставки, а до змісту п. 10.2 - при порушенні терміну розрахунку позичальник сплачує пеню в розмірі 2 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочки (за рішенням правління). Одночасно в забезпечення виконання зобовязання був укладений договір поруки № 68 від 29 травня 2009 року з відповідачкою [PERSON], як фізичною особою, яка зобовязалась нести разом з позичальником солідарну відповідальність перед кредитною спілкою по кредитним зобовязанням. Пунктами 2.1, 2.2 даного договору поруки сторони зазначили, що поручитель відповідає перед кредитором солідарно з боржником за виконання зобовязань боржника за кредитним договором № 66 від 29 травня 2009 року в повному обсязі, тобто: повернення кредиту, виплату відсотків за користування ним, сплату додаткових відсотків, відшкодування збитків заподіяних кредитору невиконанням чи неналежним виконанням боржником кредитного договору. Станом 22 листопада 2011 року у відповідачів виникла заборгованість по кредитному договорі основної суми кредиту 7889,69 грн., відсотків 4412,17 грн. Ці обставини визнаються сторонами та підтверджуються: кредитним договором від 29 травня 2009 року за № 66 між кредитною спілкою „Лакі м. Старокостянтинова та [PERSON]; договором поруки № 68 від 29 травня 2009 року між кредитною спілкою „Лакі м. Старокостянтинова та [PERSON]; кредитною заявою на отримання кредиту на розвиток бізнесу від [PERSON]; свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця [PERSON]; свідоцтвом про сплату єдиного податку субєктом підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] Вид діяльності - допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення; консультування з питань комерційної діяльності та управління; звіт субєкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку [PERSON]; розрахунком заборгованості; письмовими попередженнями відповідачів щодо необхідності погашення вказаної заборгованості, які направлялись кредитною спілкою на адресу останніх. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу положень ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно положень ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 цієї статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У відповідності до положень п. 5.4 даного договору при порушенні позичальником строків та розмірів погашення кредиту та виплати процентів, плата за користування кредитом становить на 60 % річних більше від основної процентної ставки, а до змісту п. 10.2 - при порушенні терміну розрахунку позичальник сплачує пеню в розмірі 2 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочки (за рішенням правління). Сторони в судовому засіданні визнали, що рішення правління кредитної спілки про застосування пені було прийнято одноособово, про що боржника та поручителя офіційно не повідомили. Для ознайомлення членів кредитної спілки було розміщено на дошці оголошень. Однак суд вважає, що належне повідомлення про застосування пенні може бути лише адресне повідомлення боржника та поручителя, шляхом направлення повідомлень, що визначено положеннями ЦПК України. При цьому перед встановлення кредитною спілкою нарахування пені у боржника заборгованість по кредиту становила 497,94 грн. щомісячної сплати кредитних зобовязань, що складає 232 грн. - тіло кредиту, інше 66 % річних, а попередньо порушень при виконанні боржником кредитних зобовязань не було. Предявлений кредитною спілкою „Лакі м. Старокостянтинова до сплати розмір пені за пять місяців (з березня 2011 року по серпень 2011 року) в розмірі 7170,61 грн. на 700 грн. менша від основної суми боргу (7889,69 грн.). Сторони в судовому засіданні визнали лише усне повідомлення про застосування пені в червні 2011 року. За таких обставин суд прийшов до висновку про необґрунтованість застосування пені та порушення порядку її застосування, тому позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 7170,61 грн. не підлягають задоволенню. 26 серпня 2011 року правління кредитної спілки в одноособовому порядку прийняло рішення про зупинення нарахування пені по даному кредитному договору. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали у визначені строки зобовязання з повернення грошових коштів позивачу, який відповідно до умов кредитного договору вправі стягнути неповернутий кредит і проценти за користування ним. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Положеннями ст. ст. 1, 2 Господарського кодексу України визначено основні засади господарювання і регулювання господарських відносин, що виникають в процесі організації та здійснення господарської діяльності між субєктами господарювання, а також між цими субєктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (в тому числі органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією). Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено право на звернення до господарського суду, зокрема, державних та інших органів, підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (в тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Оскільки виниклий спір між кредитною спілкою „Лакі м. Старокостянтинова та фізичною особою - підприємцем [PERSON], як юридичними особами, підвідомчий господарському суду, тому справу в частині позовних вимог до фізичної особи - підприємця [PERSON] належить розглядати в порядку господарського судочинства. За цих обставин ухвалою суду від 29 листопада 2011 року провадження по даній справі в частині позовних вимог до фізичної особи - підприємця [PERSON] було закрито. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 19472,47 грн. заявленої кредитної заборгованості : 100 % х 12301,86 грн. стягнутої кредитної заборгованості = 63,18 % - відсоток, який складає задоволені позовні вимоги. 491,08 грн. сплачені судові витрати х 63,18 % задоволених позовних вимог : 100 % = 310,26 грн.

Outcome: partial