Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечень заінтересованої особи. Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з заінтересованою особою [PERSON] з 24.05.2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Має неповнолітнього сина від попередніх стосунків. Заінтересована особа [PERSON] засуджений 28.05.2015 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ст.ст.311 ч.2, 70 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі і відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)». Майже відразу після реєстрації шлюбу стосунки з чоловіком поступово почали розлагоджуватися, зникли взаєморозуміння і взаємоповага один до одного, стали частими сварки як під час побачень, так і по телефону на ґрунті непорозумінь та безпідставних ревнощів з боку чоловіка. Наслідки таких сварок впливають на її психологічний стан. Кожен з них зрозумів, що укладення шлюбу було помилкою. Вважає, що фактично сім`я припинила своє існування. На підставі такого відношення до неї втратила до заінтересованої особи почуття любові та поваги, які були у неї під час укладання шлюбу. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан відносин, а спроби примирення між ними не приносять жодних результатів. Тому це лише погіршить стан відносин з заінтересованою особою та продовжить їх перебіг в часі. Переконалася, що з чоловіком мають різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, обов`язки та захоплення, що виключає подальше спільне життя після звільнення чоловіка з місця позбавлення волі. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, оскільки не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з чоловіком, з яким не бажає сумісно проживати у майбутньому. Крім того, щоб у подальшому не виник спір по володінню до майна, яке вона має намір придбати в подальшому за належні їй особисті кошти, шлюб треба розірвати. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими. Майнових спорів на даний час між ними немає. Заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не має. Вона фізично здорова та не потребує майнової допомоги від відповідача на її утримання після розірвання шлюбу. Відповідач фізично здоровий і майнової допомоги з її боку після розірвання шлюбу не потребує. Понесені нею витрати становлять 384 грн. 20 коп. (оплата судового збору), інших витрат по справі на цей час понести не очікує. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище Лигун. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю, та просить здійснити розгляд справи без її участі, заяву про розірвання шлюбу задовольнити (а.с.31). Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився, відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)», копії ухвали про відкриття провадження у справі, заяви з додатками отримав, заяв по суті справи не надав, клопотань не заявляв (а.с.30 об, 38). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.10.2019 року у справі відкрито окреме провадження, заявнику та заінтересованій особі роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Процесуальні дії у справі щодо забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, судом не вживалося. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2016 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.05.2016 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.4) Заінтересована особа [PERSON] засуджений 28.05.2015 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ст.ст.311 ч.2, 70 ч.4 КК України до 8 років позбавлення волі і відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» (а.с.8) V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або/ підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються зокрема справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремного провадження за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні ». Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2016 року, спільних дітей не мають, [PERSON] засуджений 28.05.2015 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ст.ст.311 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі, яке відбуває в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін. Після розірвання шлюбу заявниці слід відновити дошлюбне прізвище [PERSON] , згідно її заяви. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved