Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Луцька міська рада звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 травня 2020 року на адресу Луцької міської ради надійшов лист Луцької місцевої прокуратури від 25 травня 2020 року з інформацією про те, що потерпілий кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] [PERSON] перебував на лікуванні у КП «Луцька міська клінічна лікарня» та на його лікування з бюджету затрачено 6\~986 грн. Під час судового розгляду кримінального провадження №12017030010003303 встановлено, що [PERSON] обвинувачувався в тому, що 09 березня 2017 року приблизно о 22 год. 30 хв., перебуваючи поблизу магазину 7-23 ТОВ «Клевер Сторс» по вул. Захарова, 7а у м. Луцьку, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із потерпілим [PERSON] , діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно долонею руки штовхнув його в праве плече, від якого потерпілий втратив рівновагу та з наданим прискоренням впав і вдарився потилицею об пандус, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми у вигляді перелому тім`яної кістки зліва з гострою епідуральною гематомою зліва та забоєм головного мозку, які згідно висновку судово медичної експертизи № 726 від 25.07.2017, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2020 року кримінальне провадження №12017030010003303 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, - закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Внаслідок травм, отриманих під час вчинення [PERSON] злочину, потерпілий [PERSON] проходив стаціонарне лікування у КП «Луцька міська клінічна лікарня» у відділенні анастезіології та інтенсивної терапії з 12 березня 2017 року по 14 березня 2017 року та у нейрохірургічному відділенні з 14 березня 2017 року по 25 березня 2017 року, всього 13 ліжко-днів. Таким чином, витрачені закладом охорони здоров`я кошти на лікування потерпілого [PERSON] підлягають стягненню в повному обсязі із [PERSON] . З врахуванням наведеного позивач просить стягнути [PERSON] на користь місцевого бюджету, витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 6 986 грн. Ухвалою судді від 15 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2020 року за наслідками судового розгляду кримінальної справи № 161/8240/19, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 128 КК України, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12017030010003303 від 15 липня 2017 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України закрито, у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. З вищевказаної ухвали суду встановлено, що [PERSON] обвинувачувався в тому, що 09 березня 2017 року, близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи поблизу магазину 7-23 ТОВ «Клевер Сторс», по вулиці Захарова, 7а, у місті Луцьку, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із потерпілим [PERSON] , діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно долонею руки штовхнув його в праве плече, від якого потерпілий втратив рівновагу та з наданим прискоренням впав і вдарився потилицею об пандус, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми у вигляді перелому тім`яної кістки зліва з гострою епідуральною гематомою зліва та забоєм головного мозку, які згідно висновку судово медичної експертизи № 726 від 25.07.2017, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (а.с. 6-7) Внаслідок травм, отриманих під час вчинення [PERSON] злочину, потерпілий [PERSON] проходив стаціонарне лікування у КП «Луцька міська клінічна лікарня» у відділенні анастезіології та інтенсивної терапії з 12 березня 2017 року по 14 березня 2017 року та у нейрохірургічному відділенні з 14 березня 2017 року по 25 березня 2017 року, всього 13 ліжко-днів. Загальна вартість лікування [PERSON] становить 6 986 грн (а.с.8). На адресу Луцької міської ради надійшов лист Луцької місцевої прокуратури від 25 травня 2020 року №33-3784вих.-20 з інформацією про те, що потерпілий кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] [PERSON] перебував на лікуванні у КП «Луцька міська клінічна лікарня» та на його лікування з бюджету затрачено 6 986 грн (а.с. 5). У відповідності до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року (далі - Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат па його лікування на день. Згідно п. 3 вказаного Порядку - у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовами вказаних юридичних осіб. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови «Про відшкодування витрат па стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину па стаціонарному лікування визначається па підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Як було встановлено судом, відповідно до довідки, наданої КП «Луцька міська клінічна лікарня», витрати на лікування потерпілого [PERSON] становлять 6 986 грн. Таким чином, витрачені закладом охорони здоров`я кошти на лікування потерпілого [PERSON] підлягають стягненню в повному обсязі із [PERSON] . Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 4 вищезгаданого Порядку, - стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував па стаціонарному лікуванні потерпілий зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до Статуту КП «Луцька міська клінічна лікарня» останнє є комунальним підприємством. Власником закладу є територіальна громада міста Луцька в особі Луцької міської ради. Основною метою діяльності лікарні є реалізація державної політики у сфері охорони здоров`я, що передбачає проведення на території міста Луцька заходів, спрямованих на забезпечення населення доступною, своєчасною, якісною та ефективною медичною допомогою. Джерелами формування майна закладу є кошти медичної субвенції та кошти міського бюджету, а у передбачених чинним законодавством випадках - кошти державного бюджету. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Луцької міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину в повному обсязі. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, Луцької міської ради, як юридична особа, при зверненні до суду з позовом майнового характеру мала б сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це передбачено пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Однак, у даній категорії справі позивач, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved