Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Кредитна спілка «Грошовий Резерв» (далі КС «Грошовий Резерв») звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20\~559,12 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 06.02.2014 р. між КС «Грошовий Резерв» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/1/2014 про надання [PERSON] кредиту у сумі 3975,00 грн. на умовах, визначених Договором. З метою виконання зобовязання [PERSON], 06.02.2014 року між КС «Грошовий Резерв» та [PERSON] було укладено договір поруки. Враховуючи те, що в добровільному порядку відповідачі не бажають виконувати взяті на себе зобовязання щодо повернення коштів, позивач вважає, що має право вимагати стягнення заборгованості за кредитом та судових витрат по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі\~порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, 06.02.2014 року між КС «Грошовий Резерв» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1/1/2014 про надання [PERSON] кредиту у сумі 3975,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, на строк до 06.02.2016 р. (а.с.5-6). У забезпечення виконання зобовязання за договором кредитування [PERSON], 06.02.2014 року між КС «Грошовий Резерв» та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.8). З умовами Договорів відповідачі були ознайомлені та згодні, про що свідчать їхні підписи. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав належним чином, надавши відповідачці кредит у сумі 3975,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 06.02.2014 року (а.с.13). Однак, [PERSON], [PERSON] свої зобовязання за вказаними Договорами порушили, внаслідок чого станом на 01.02.2015 року у них утворилася заборгованість перед КС «Грошовий Резерв» на загальну суму 20\~559,12 грн., де: · 3975,00 грн. непогашена сума кредиту; · 3964,12 грн. відсотки за користування кредитом; · 10\~632,50 грн. пеня за несвоєчасність сплати кредиту; · 1987,50 грн. штраф за вирішення кредитного комітету передати справу до суду, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.7). У суду не викликає сумніву той факт, що відповідачі порушили взяті на себе зобовязання за договором, оскільки не виконали умов договору і не повернули КС «Грошовий Резерв» отримані кошти. Позивачем були направлені претензії про сплату заборгованості на адресу відповідачів вих. № 2,3 від 04.02.2015 року, але вони залишилися без уваги (а.с.9-10). Враховуючи те, що звернення КС «Грошовий Резерв» про повернення коштів результатів не принесли, до теперішнього часу відповідачі ухиляються від виконання свого зобовязання перед позивачем, суд вважає, що сума заборгованості повинна бути стягнена з них примусово. Однак, відповідно до вимог ч. 3 ст. 509 ЦК України зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що нарахована КС «Грошовий Резерв» пеня значно перевищує суму заборгованості за тілом кредиту, суд дійшов висновку, що на підставі вимог ст. 509, ч. 3 ст. 551 ЦК України, суму пені доцільно зменшити до суми заборгованості за тілом кредиту 3975,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів повинні бути стягнені судові витрати в сумі 243,60 грн. на користь позивача (а.с.1).

Outcome: partial