Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Консультант Департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ‹‹ПРИВАТБАНК›› [PERSON], який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності № 8501-К-Н-О від 11.09.2017 року, діючи в інтересах позивача звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 18504,08 грн за кредитним договором № б/н від 10.09.2013 року, яка складається з наступного : 1800,00 грн. - заборгованості за кредитом, 15346,74 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом, а також штрафи : 500,00 грн. - фіксована частина та 857,34 грн. - процентна складова. Також представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1762,00 грн.. З позовної заяви виходить, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.09.2013 року [PERSON] 10.09.2013 року отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських правил. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.12.2017 року має заборгованість 18504 грн. 08 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1800,00 грн., 15346,74 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом, а також штрафи : 500,00 грн. - фіксована частина та 857,34 грн. - процентна складова. На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.09.2013 року в розмірі 18504,08 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 01 лютого 2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлявся належним чином. У долученому до позовної заяви письмовому клопотанні від 10.01.2018 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутні. Також представник позивача [PERSON] у заяві не заперечує проти зачоного розгляду справи та винесення судом заочного рішення ( а.с. 39 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи двічі повідомлялась належним чином та останнній два рази направлялись рекомендованим листом судові повістки про виклик до суду за останньою відомою адресою місця проживання, яка була зареєстрована у встановленому законом порядку. За даними Городнянської міської ради Чернігівської області відповідач [PERSON] знята з реєстраційного обліку 16.04.2015 року за адресою : Чернігівська область, м. Городня, вул. Піонерська, буд. 21. Згідно відмітки поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення відповідачу у звязку з закінченням терміну зберігання через відсутність останньої за вказаною адресою. Крім того, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України та враховуючи пункт 10 параграфу 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», відповідач [PERSON] викликалась в судове засідання через оголошення на офіційній сторінці Городнянського районного суду Чернігівської області веб-порталу судової влади України ( а.с. 55-56, 61-63). Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання ( перебування ), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Згідно приписів ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст. 128, 130, 131 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином двічі повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилась, не подала відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що винесено відповідну ухвалу від 25.04.2018 року. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З дослідженого в судовому засіданні кредитного договору № б/н від 10.09.2013 року встановлено, що він складається з анкети - заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та укладений між останнім ( позичальник ) та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( кредитор ). За умовами договору кредитор 10.09.2013 року надав [PERSON]В кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заява на отримання кредиту підписана [PERSON] 10.09.2013 року ( а.с. 5 ). У витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» визначено умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна GOLD» ( а.с. 6 ). В Умовах та правилах надання банківських послуг детально визначено права та обовязки банку, права та обовязки клієнта, умови обслуговування та правила користування платіжною карткою, відповідальність сторін ( а.с. 7-30 ). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 10.09.2013 року встановлено, що загальна сума заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 31.12.2017 року становить 18504,08 грн ( а.с. 4 ). Зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок у строк, протягом якого підлягає виконанню зобовязання. Згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладеному договорі і заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 1762 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved