Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

КП «Черкасиводоканал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення. Свій позов обґрунтовує тим, що КП «Черкасиводоканал» надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення. На виконання ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач забезпечує надання відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач, будучи фактичним споживачем послуг водопостачання та водовідведення своєчасно та в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого, станом на 1 серпня 2015 року утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 1345 грн. 01. коп.. Крім того, позивач, не отримуючи оплату за надані послуги фактично кредитує відповідача, що прострочив виконання грошових зобовязань. У звязку з тим, що відповідачем на протязі тривалого часу не здійснювалося погашення заборгованості, КП «Черкасиводоканал» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про видачу судового наказу в сумі 1040 грн. 22 коп. 22 грудня 2014 року по справі № 711/13039/14-ц видано судовий наказ про стягнення з відповідачів зазначеної суми боргу. 2 лютого 2015 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси вказаний судовий наказ було скасовано. Просить суд стягнути з відповідача на користь КП «Черкасиводоканал» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 1345 грн. 01 коп., 30 грн. 50 коп. інфляційних нарахувань, 77 грн. 69 коп. річних та 243 грн. 60 коп. судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивачем не вірно нарахована сума боргу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частино. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач проживає в [INFO]. Крім неї, у вказані квартирі була зареєстрована дочка [PERSON] в період з 2 лютого 2001 року по 22 травня 2013 року та онук [PERSON], в період з 19 січня 2011 року по 22 травня 2013 року. Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо, та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, а відповідно до ст.14, цього ж закону, ціни (тарифи) на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Відповідно до вимог п.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права й обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно із типовим договором. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязані повинні виконуватися належним чином і в строк, відповідно до закону, договору. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з картки нарахувань за період з травня 2013 року по 28 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] за послуги з водопостачання та водовідведення становить 1346 грн. 97 коп. Суд не може прийняти до уваги вказаний розрахунок як належний доказ заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки вказаний розрахунок ніким не підписаний та не завірений і на ньому відсутня дата його складання. Крім того, як вбачається з квитанції КП «Черкасиводоканал» за квітень 2013 року, яка направлена на адресу відповідача для оплати послуг за водовідведення та водопостачання, у відповідача станом на 1 квітня 2013 року існував борг перед позивачем в сумі 71 грн. 50 коп., який був нею оплачений. За квітень 2013 року відповідачу було нараховано: за водопостачання 63 грн. 18 коп.; за водовідведення 44 грн. 06 коп. Загальна сума до сплати становить 107 грн. 24 коп. Разом з тим, як вбачається з квитанції КП «Черкасиводоканал» за червень 2013 року заборгованість відповідача в же складає: за послуги з водопостачання 616 грн. 39 коп., за послуги з водовідведення 429 грн. 92 коп. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують суму заборгованості відповідача перед позивачем, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного, ст. 526 ЦК України, Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду та питне водопостачання»,

Outcome: dismissed