Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Моторне (транспортне ) страхове бюро України( в подальшому МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов*язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 5227,30 гривень. У позові позивачем зазначено, що 11.10.2010 року [PERSON] під час керування транспортним засобом марки «Тойотата», державний номер [NUMBER] в м. Херсоні по вул.. Червонопрапорній, при здійсненні маневру повороту ліворуч не переконався в безпеці своїх дій для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], спричинивши механічні пошкодження автомобіля ВАЗ. Винним у ДТП згідно постанови судді Цюрупинського районного суду від 07.12.2010 року визнано [PERSON] На момент ДТП у відповідача не було договору обо*якового страхування цивільно-правової відповідальності. Власнику автомобіля ВАЗ [PERSON] за її заявою позивачем на підставі п.41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок фонду захисту потерпілих виплачено страхове відшкодування в сумі 4607,30 грн. на підставі наказу МТСБУ від 01.02.2011 року за №236. За проведення оцінки вартості відновлювального ремонту аварійному комісару оплачено послуги в сумі 620 грн., на правову допомогу витрачено 1500,00 гривень.Всього розмір збитків після відшкодування шкоди потерпілій склали 5227,30 грн., які позивач просить стягнути разом з витратами на сплату судового збору та витратами на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за її відсутності відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України та надано розрахунок витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] у ході судового розгляду позов не визнав , потім визнав частково. Суду пояснив, що на момент ДТП у нього закінчився договір обов*язкового страхування цивільної відповідальності, у водія автомобіля ВАЗ його також не було, але потім поліс появився і вважає, що договір укладено заднім числом. Він дійсно порушив ПДР і відносно нього винесена постанова за ст. 124 КУпАП. Він не погоджується із сумою відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ », визначеною аварійним комісаром, оскільки всі зазначені в калькуляції суми вважає завищеними, хоча письмових доказів не має. Але він заявляв про свою незгоду з даними, що внесені аварійним комісаром до протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу і був присутнім при огляді. Він пропонував потерпілій оплатити ремонт транспортного засобу в майстерні на її вибір, що було відхилено. Також не погоджується розмірами витрат на правову допомогу, зокрема із часом на підготовку позову та із виготовленням ксерокопій позову, здачею документів на пошту Вважає, що в цій частині позов не обгрунтований. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строки давності звернення до суду з цим позовом. У задоволенні позову просить відмовити Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.10.2010 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота Королла», державний номер [NUMBER] в м. Херсоні по вул. Червонопрапорній, при здійсненні маневру повороту ліворуч на вул. Робочу порушив п.14.6-а ПДР і допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], спричинивши механічні пошкодження автомобіля ВАЗ. Вказані обставини підтверджено копією постанови судді Цюрупинського районного суду від 07.12.2010 року, якою [PERSON] визнано винним у порушені ПДР, наслідком чого стала ДТП, та довідкою УДАІ УМВС України в Херсонській області від 15.10.2010 року про обставини ДТП(а.с.6,7). На момент ДТП у відповідача закінчився строк дії договору обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Власнику автомобіля ВАЗ [PERSON] за її заявою МТСБУ на підставі полісу №ВЕ 7811386 від 09.10.2010 року та у відповідності до п.41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок фонду захисту потерпілих виплачено страхове відшкодування в сумі 4607,30 грн. на підставі наказу МТСБУ від 01.02.2011 року за №236 і згідно платіжного доручення №3821 від 01.02.2011 року про перерахунок 46-7,30 грн.( а.с.3-5,18-20). Вартість відновлювального ремонту підтверджено протоколом огляду за участю учасників ДТП, звітом №11 від 02.11.2010 року, протоколом огляду ТЗ від 22.10.2010 р. та копією платіжного доручення за №5448 від 30.12.210 року на суму 620грн. за послуги аварійного комісара (а.с.9-16, 17). Судом перевірено заяву відповідача щодо порушення строків давності звернення до суду і встановлено, що позов до суду здано до поштового відділення 31.01.2014 року відділення( а.с.30) і позивачем не порушено загальні строки давності, встановлені цивільним законодавством. Відповідно до п.41.1 статті 41 ЗУ «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння. Відповідно до П.38.2.1 ст.38 ЗУ «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; Оскільки відповідач не відноситься до категорії осіб, зазначених в п. 13.1 ст.13 Закону , то він є належним відповідачем у справі. І таким чином , суд вважає, що в частині відшкодування витрат в порядку регресу за відшкодування потерпілій збитків від ДТП в сумі 4607,30 грн. та витрат на послуги аварійного комісара в сумі 620,00 грн, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. Понесені у зв*язку з цим судові витрати по сплаті судового збору суд відносить на відповідача. Стосовно відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає, що позивачем не надано обґрунтування на їх понесення. Так, заявляючи про стягнення 1500 грн, позивачем надається копія платіжного доручення №3681 від 29.10.2013 року про передоплату 750,00 грн. [PERSON] за надання правової допомоги у справі 12510 на підставі додаткової угоди №41 від 15.10.2013 року( а.с.26). Разом з тим, жодних доказів, що умови контракту виконані суду не надано, оскільки відповідно до ст. 11 Контракту виконання роботи оформляється відповідним актом, про що ні в позові, ані в розрахунку витрат не зазначено (а.с. 23-27, 37). Крім того, до розрахунку включено витрати, які стосуються простої технічної та кур*єрської роботи, який складено не [PERSON], повноваження якої як адвоката судом перевірено. Тому судом не встановлено підстав для задоволення вимог про відшкодування витрат на правову допомогу Ні підставі викладеного,

Outcome: partial