Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення сервітуту, в якому просить: - Визнати дії [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] щодо будівництва фундаменту на земельній ділянці по [ADDRESS] неправомірними та зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] демонтувати фундамент по [ADDRESS] ; - Зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] демонтувати ванну кімнату, розташовану у літній кухні літ. «Е» по [ADDRESS] , яка є суміжною з житловою кімнатою у житловому будинку літ. «Б» площею 7,5 кв. м.; - Зобовязати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] демонтувати дах літньої кухні під літ. «Е» по [ADDRESS] шляхом відєднання даху літньої кухні літ. «Е» по [ADDRESS] від даху житлового будинку літ. «Б» по [ADDRESS] та зведення окремого даху для літньої кухні під літ. «Е» по [ADDRESS] ; - Усунути перешкоди з боку [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] щодо користування та обслуговування житлового будинку під літ. «Б, який знаходиться у власності [PERSON] шляхом встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці по [ADDRESS] на відстані 1,00 м. шириною від зовнішньої стіни житлового будинку під літ. «Б» та по всій його довжині. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач прийняв спадщину після батька, [PERSON] , померлого [INFO] , до складу якої увійшов житловий будинок літ. «А,Б», сараї літ. «Г», «Д», «Ж», курятнику літ. «З», гаражу літ. «И», мостіння, огорож, загальною площею 116,2 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 396 кв. м. На підставі рішення № 695 від 06.09.1954 року Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих, Договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, Акту встановлення меж земельної ділянки від 10.09.1954 року [PERSON] користувався земельною ділянкою по [ADDRESS] . Житловий будинок під літ. «Б» розташований на межі з земельною ділянкою по [ADDRESS] , суміжним користувачем якої є відповідач по справі. У житловому будинку під літ. «Б» проживає третя особа з сім`єю, яка доглядає за будівлею, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні послуги. [PERSON] , законний представник відповідача, [PERSON] , без належного дозволу та відповідного погодження не законно здійснила реконструкцію літньої кухні літ. «Е», здійснила самовільну будову фундаменту до літньої кухні літ. «Е», яка знаходиться на межі з земельною ділянкою [ADDRESS] , тим самим створила позивачу та третій особі, [PERSON] перешкоди у користуванні, обслуговуванні, утриманні та догляду житловим будинком під літ. «Б», що є порушенням їх прав та законних інтересів. Позивачем вжито заходів врегулювання спору, 15.05.2019 року позивач звернувся на «гарячу лінію» Держархбудінспекції України щодо проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. 13.06.2019 року Управлінням ДАБК ОМР проведено захід державного будівельного контролю, за результатами перевірки складено Акт позапланового заходу архітектурно-будівельного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, протокол про адміністративне правопорушення відповідно до частини 4 статті 96 КУпАП, видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і стандартів і правил з терміном на його виконання. Замовника будівництва, відповідно до Порядку №553, повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. 17.05.2019року та 15.06.2019р. позивач звернувся до Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області з заявами щодо вжиття заходів відносно [PERSON] та [PERSON] , за результатом розгляду заяв, проведена перевірка та з [PERSON] та [PERSON] проведена профілактична бесіда, щодо недопущення порушення діючого законодавства України. 07.12.2018 року відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому визнає, що її малолітня донька, в інтересах якої вона діє, є власником Ѕ частки житлового будинку з надвірними спорудами, за адресом: по [ADDRESS] . Також вказує, що всі зазначені будинки, споруди (сараї, гаражі) були збудовані у 1950-1960 роках, тому з огляду на давність будівництва, почалось руйнування сараю під літ. «Д», шиферу на дахах літніх кухонь під літ. «Є,Ж», які прилягають до споруд позивача, тому з метою повернення вказаних споруд до безпечного стану, було знесено сарай під літ. «Д», на місці якого залишився майданчик із залишками будівельних матеріалів, наміри по ремонту даху на літніх кухнях під літ. «Е,Ж» не реалізовані у зв`язку з категоричністю позивача та його родини. Щодо будівництва фундаменту до літньої кухні, відповідач заперечує, вважає що це не є фундаментом, при цьому посилається на Висновок експертизи № 3742/24 від 25.01.2017р. проведення якого було призначено в рамках розгляду справи № 521/782/15-ц. Відповідач не визнає наданий позивачем Висновок експерта № 25/2018 від 24.07.2018 року, вважає, що експерт, що проводив дане дослідження не обізнаний про настання кримінальної відповідальності за завідомо неправдивий висновок, а тому у сторони відповідача є сумніви відносно об`єктивності експерта в ході проведення такого дослідження та правдивості висновку. Заперечує проти заявлених вимог позивача стосовно чинення перешкод у проведенні ремонтних робіт житлового будинку під літ. «Б», звернень щодо проведення таких робіт від позивача не надходило, а тому у заявлених вимогах слід відмовити. 23.01.2020 р. позивач надав до суду клопотання про укладення мирової угоди та проект мирової угоди. 27.10.2020 р. третьою особою з самостійними вимогами, [PERSON] подано позов до [PERSON] , яка діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , третя особа: [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення сервітуту, в якому просить : Визнати дії [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] щодо будівництва фундаменту на земельній ділянці по [ADDRESS] неправомірними та зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] знести за власний рахунок фундамент по [ADDRESS] , який частково розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] ; -Зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] демонтувати ванну кімнату, розташовану у літній кухні літ. «Е» по [ADDRESS] , яка є суміжною з житловою кімнатою у житловому будинку літ. «Б» площею 7.5 кв.м.; -Зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] провести перебудову примикаючої стіни та даху приміщення літньої кухні під літ. «Е» від стіни та даху житлового будинку літ. «Б» по [ADDRESS] на відстань 1 метра; -Усунути перешкоди з боку [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] щодо користування та обслуговування житлового будинку під літ. «Б, який знаходиться у власності [PERSON] , шляхом встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці по [ADDRESS] на відстані 1,00 м. шириною від зовнішньої стіни житлового будинку під літ. «Б» та по всій його довжині. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.08.2019 року позивач за договором купівлі-продажу набув 12/50 часток житлового будинку літ. «Б» по [ADDRESS] . , що складається в цілому з житлових будинків зазначених на схематичному плані під літ. літ. «А»,«Б» - житловою площею 65,9 кв.м., загальною площею 116,2 кв.м., а також з надвірних господарських будівель і споруд : літ.літ. «Г», «Д»,»Ж» - сараїв, «З» -курятнику, «И гаражу, мостіння, огорож, згідно технічного паспорту» по [ADDRESS] . За цим договором у власність [PERSON] перейшов у власність житловий будинок під літ. «Б», що складається з: 4-1 тамбуру площею 3,4 кв.м., 4-2 житлової кімнати житловою площею 15,2 кв.м. 4-3 житлової кімнати житловою площею 7,5 кв.м., 4-4 санвузлу площею 2,2 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м., та надвірні споруди, що складає 12/50 часток житлового будинку, що розташований на земельній ділянці площею 396 кв.м.. У власності [PERSON] залишається у власності житловий будинок під літ. «А», літ.літ. «Г», «Ж» - сараїв, «З» -курятнику, «И гаражу, мостіння, огорож по [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 396 кв.м.. У житловому будинку під літ. «Б» по [ADDRESS] , проживає [PERSON] з своєю сім`єю, дружиною, [PERSON] та сином [PERSON] . [PERSON] , законний представник відповідача, [PERSON] , без дозволу та відповідного погодження здійснила самовільне будівництво стрічкового фундаменту на відстані приблизно 20 см. від зовнішніх стін житлового будинку піл літ. «Б» по [ADDRESS] , що унеможливлює позивачу, як власнику житлового будинку під літ. «Б» доступу до зовнішніх стін житлового будинку для проведення поточного ремонту та відповідного догляду за житловим будинком, у приміщенні літньої кухні під літ. «Е» провела роботи по реконструкції даного приміщення, розібрала дах приміщення літньої кухні «Е», у 2018 році підірвала частину даху житлового будинку під літ. «Б», підняла покрівлю та приєднала стропіли до даху позивача, в результаті чого відбувається систематичне залиття стіни житлового будинку під літ. «Б», що призводить до подальшого руйнування житла, намагається провести будівельні роботи з улаштування нового даху, який буде розміщений під дахом житлового будинку літ. «Б» по [ADDRESS] . Вважає, що будівництво та реконструкція літньої кухні під літ.\~«Е» здійснено без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без належно затвердженого проекту на будівництво, з використанням земельної ділянки, що не була відведена забудовнику та із порушенням використання земельної ділянки згідно з її цільовим призначенням, літня кухня під літ. «Е» збудована з порушенням норм ДБН, відповідач не законно використовує у своїх цілях стіну житлового будинку під літ. «Б», яка є власністю позивача, у літній кухні літ. «Е» розмістила санвузол з туалетом, який примикає до житлової кімнати позивача під № 4-2, 4-3 житлового будинку під літ. «Б», використання якого чутно у житловій кімнаті позивача, що створює значний дискомфорт для проживання, тому позивач вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову. 05.04.2021року третьою особою з самостійними вимогами, [PERSON] подано позов в порядку статті 49 ЦПК України зміна підстав позову до [PERSON] , яка діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , третя особа: [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення сервітуту, в якому просить: - Визнати дії [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] щодо будівництва фундаменту на земельній ділянці по [ADDRESS] неправомірними та зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] знести за власний рахунок фундамент по [ADDRESS] , який частково розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] ; - Зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] демонтувати ванну кімнату, розташовану у літній кухні літ. «Е» по [ADDRESS] , яка є суміжною з житловою кімнатою у житловому будинку літ. «Б» площею 7.5 кв.м.; - Зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] провести перебудову примикаючої стіни та даху приміщення літньої кухні під літ. «Е» від стіни та даху житлового будинку літ. «Б» по [ADDRESS] на відстань 1 метра; - Усунути перешкоди з боку [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] щодо користування та обслуговування житлового будинку під літ. «Б, який знаходиться у власності [PERSON] , шляхом встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці по [ADDRESS] на відстань 1,00 м. шириною від зовнішньої стіни житлового будинку під літ. «Б» та по всій його довжині; - Встановити порядок виконання рішення, за яким у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку застосувати до відповідача вимоги\~ст. 75 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження»\~щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на знесення самочинно збудованих об`єктів за адресом: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.11.2020р. між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про поділ, відповідно до якого між співвласниками припинена спільна часткова власність та проведено поділ житлового будинку в натурі пропорційно належним їм часткам у праві спільної часткової власності відповідно до висновку № 8/11 від 10.11.2020р. щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] набув право власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресом: [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «Б», до якого входять наступні приміщення : 4-1 тамбуру площею 3,4 кв.м., 4-2 житлової кімнати житловою площею 15,2 кв.м. 4-3 житлової кімнати житловою площею 7,5 кв.м., 4-4 санвузлу площею 2,2 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м., житловою площею 22,7 кв.м.,а також господарські будівлі та споруди: сарай літера «Д», огородження № 2,3,4,5,7, мостіння І, що розташований на земельній ділянці площею 396 кв.м.. Незважаючи на те, що між позивачем [PERSON] та третьою особою з самостійними вимогами, [PERSON] укладено договір купівлі-продажу та договір про поділ, об`єкт нерухомості, житловий будинок літ. «Б» з господарськими будівлями та спорудами у даній справі є незмінним, його площа не змінилася, він залишається об`єктом нерухомого майна, яким сторона по справі не може належно користуватися, обслуговувати, не має вільного доступу до частини житлового будинку, що призвело до звернення до суду з відповідним позовом. Поточна інвентаризація по житловому будинку проведена 14.08.2020р., що відображено у технічному паспорті на ім`я [PERSON] , з відміткою, що дані технічного паспорта актуальні протягом одного року з дати проведення технічної інвентаризації. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення у справі. 17 жовтня 2018 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , яка діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення сервітуту залишено без руху. 31 жовтня 2018 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса, відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , зареєстрованого за адресом: [ADDRESS] , до [PERSON] , яка діє як законний представник від імені малолітньої дочки [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , третя особа [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення сервітуту. Сторона позивача подала клопотання про забезпечення позову. 20 травня 2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса заяву представника позивача [PERSON] , [PERSON] про забезпечення позову задоволено, судом вжито заходи забезпечення позову шляхом: - Заборони [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , вчиняти будь-які дії щодо будівництва та реконструкції літньої кухні літ. «Е» будинку [ADDRESS] до виконання рішення суду; - Зобов`язано [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] припинити дії щодо будівництва та реконструкції літньої кухні літ. «Е» будинку [ADDRESS] в цілому та зведення даху по вказаному об`єкту до виконання рішення суду. Ухвала для виконання направлена [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , Перший Малиновський відділ ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області. Сторона позивача надала до суду клопотання про витребування доказів, а саме просила витребувати з КП «БТІ» Одеської міської ради відомості щодо реєстрації права власності на 1/2 частку нерухомого майна по [ADDRESS] . 18 липня 2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса заяву представника позивача [PERSON] [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Зобов`язано КП «БТІ» Одеської міської ради надати суду інформацію щодо реєстрації права власності на Ѕ частку нерухомого майна по [ADDRESS] . Представник позивача звернувся до суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2019 року про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , яка діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення сервітуту, а саме помилково не зазначено в резолютивній частині ухвали номер будинку. 25 травня 2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса, виправлено описку. 26 вересня 2019 року від сторони відповідача до Малиновського районного суду м. Одеса надійшло клопотання про призначення по справі експертизи, з обґрунтуванням на те, що при складанні Висновку 25/2018 та Висновку № 28/2019 судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи експерт не попереджався про кримінальну відповідальність, а тому дані висновки є сумнівними. 20 жовтня 2020 року, 17 травня 2021 року від сторони відповідача до Малиновського районного суду м. Одеса від сторони відповідача надійшло повторне клопотання про призначення по справі експертизи, з обґрунтуванням на те, що позивачем до матеріалів справи додано два документа: Висновок №25/2018 за результатами проведення будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження від 24 липня 2018 року та Висновок експерта №28/2019 судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 12.07.2019 року. Зверуно увагу суду, що при складанні вищезазначених документів експерт не попереджався про кримінальну відповідальність. Також, у цих документах, зокрема, маються висновки про часткову невідповідність меж земельних ділянок сторін по справі документам по першовідведенню, про неможливість обслуговування зовнішньої стіни будинку позивача літ. «Б» та інше. Однак, як зазначено відповідачем, такий порядок користування земельними ділянками, такі межи склалися ще з 50-х-60-х років двадцятого століття, та було погоджені попередніми власниками будівель. Будинок літ. «Б» та літня кухня «Е» були побудовані також у 50-ті роки та простояли так більше 60 років. Однак для встановлення цих обставин необхідні знання відповідного спеціаліста. З огляду на це, виникла необхідність для призначення експертизи. 26.11.2019 року до Малиновського районного суду м. Одеса від сторони позивача [PERSON] надійшло заперечення проти клопотання про призначення експертизи, яке обґрунтовано тим, що з грудня 2017 року діє новий ЦПК України. Згідно частини 1 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Частиною 6 вказаної статті передбачено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Позивач по справі скористався своїм правом на подання до суду висновку експерта та подав його до суду. Вищевказані висновки експертного дослідження, стосуються предмету спору та вказують на наявність порушень норм ДБН, шляхи усунення та вирішення конфлікту між сторонами. У Висновку експерта № 28/2019 від 12.07.2019 року (ар.2) наявний запис, що про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України та дачу завідомо неправдивого висновку, експерт обізнаний. При проведенні та складанні вищевказаних Висновків експерт користувався всіма необхідними актами, методиками, рекомендованою науково-технічною літературою й довідковою літературою (ар.3 експертизи від 12.07.2019 року та ар. 2,3 від 24.07.2018р. ). Наявні в матеріалах справи Висновки експерта відповідають вимогам статті 102 ЦПК України. Заява про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи (пункт 3 частини 1 статті 117 ЦПК України) повинна містити: прізвище, ім`я по батькові іншої сторони (сторін), місце проживання чи перебування, відомі номери зв`язку; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні (п.4 частини1 ст.117 ЦПК України); обґрунтування необхідності забезпечення доказів (п.5 частини 1 ст.117 ЦПК України). Клопотання про призначення експертизи не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України, так як не містить відомостей про інших учасників справи, відсутні відомості щодо сплати судового збору (частина 3 ст.117 ЦПК України); не зазначено які саме необхідно забезпечити докази, а також обставини для доказування яких вони потрібні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів. Запропоновані відповідачем питання для проведення судової будівельно-технічної експертизи не коректні, зміст їх є незрозумілим. На думку позивача наявні в матеріалах цивільної справи Висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи 12.07.2019р. та Висновок експертного дослідження від 24.07.2018р. дають вичерпні відповіді на питання щодо порушення норм та правил ДБН, зміщення суміжної межі між спірними земельними ділянками та вирішення питання щодо технічної можливості роз`єднання даху літньої кухні літ. «Е» по [ADDRESS] від житлового будинку по [ADDRESS] , відновлення межі земельної ділянки по [ADDRESS] та встановлення земельного сервітуту, а тому відсутня необхідність у призначенні експертизи. Оскільки клопотання відповідача про проведення судової будівельно-технічної експертизи подано без додержання вимогам статті 117 ЦПК України. Суд має право повернути її заявнику, про що постановити ухвалу. 22.06.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса, відмовлено у клопотанні про призначення по справі експертизи, оскільки відповідач не дотримався вимог ЦПК України. Клопотання про призначення експертизи є забезпечення доказів шляхом призначення експертизи (ст. 116 ЦПК України) та повинно відповідати вимогам статті 117 ЦКП України. Клопотання про призначення експертизи не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України, так як не містить відомостей про інших учасників справи, відсутні відомості щодо сплати судового збору (частина 3 ст.117 ЦПК України); не зазначено які саме необхідно забезпечити докази, а також обставини для доказування яких вони потрібні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів. 22 червня 2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті за участю сторін. 21.06.2021 року представником позивача та третьої особи з самостійними вимогами подано письмові пояснення по справі. В розгляді справи по суті оголошувались перерви для повторного виклику відповідача. Після оголошення на території України карантинних заходів, розгляд справи неодноразово відкладався. ІІІ. Позиції сторін. Представник позивача та третьої особи з самостійними вимогами подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, пред`явлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , яка діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , третя особа [PERSON] , повідомлені належним чином, в призначене судове засідання повторно не з`явились. Заяв, клопотань від сторони відповідача та третьої особи про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представники відповідача 08 липня 2021 року надали до суду клопотання про відкладення розгляду справи на інший день надавши до суду квитки на потяг та літак. Суд критично ставиться до вказаної заяви, оскільки представники не надали до суду доказів, які б надавали змогу їх неявку до суду визнати поважною в розумінні ст.223 ЦПК України. 22.06.2021року в судове засідання відповідач та його представники повторно не з`явилися до суду, причини не явки є не поважними, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних (частина 4 статті 223 ЦПК України). ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши відповідні позови, письмові докази, які були представлені суду та забезпечені в процесі розгляду справи - в тому числі будівельно-технічні, земельно-технічне експертні дослідження, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] , [PERSON] - виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих № 695 «Про відведення вільних земельних ділянок громадянам міста Одеса під індивідуальне житлове будівництво» від 06.09.1954 року батькові позивача, [PERSON] було відведено земельну ділянку [ADDRESS] фабрики, площею 501 кв.м.( додаток № 4 до Висновку експерта від 24.07.2018 р.). 15 жовтня 1954 року на підставі рішення № 695 від 06.09.1954 року Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих між [PERSON] та Житловим управлінням виконавчого комітету Одеської міської ради укладено Договір на право забудови будинку та безстрокове користування земельною ділянкою (додаток № 5 до Висновку експерта від 24.07.2018р.). 10.09.1954 року складено Акт встановлення меж земельної ділянки, згідно якому межі земельної ділянки закріплені геодезичними знаками (додаток № 3 до Висновку експерта від 24.07.2018р.). [INFO] помер [PERSON] . Спадщина позивачем прийнята у відповідності до Закону. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.08.2018р [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , (додаток № 2 до Висновку експерта від 24.07.2018р.)якому на праві власності належить житловий будинок під літ. «А», «Б», сараїв літ. «Г», «Д», «Ж», курятнику літ. «З», гаражу літ. «И», мостіння, огорож, загальною площею 116,2 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 396 кв.м. У житловому будинку під літ. «Б» проживає сім`я дочки, [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог, яка доглядає за будинком, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні послуги. Житловий будинок під літ. «Б» знаходиться на межі з земельною ділянкою за адресом [ADDRESS] , суміжним користувачем якої є відповідач по справі, яка є власником Ѕ частки житлового будинку з надвірними спорудами на підставі свідоцтва про право власності за заповітом. Позивачем замовлено проведення будівельно-технічного, земельно-технічного експертного дослідження. За результатами проведення будівельно-технічного, земельно-технічного експертного дослідження надано Висновок № 25/2018 від 24.07.2018 р. У результаті проведеного обстеження, з урахуванням наданого кадастрового плану земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , складений ФОП [PERSON] у червні 2018 року, експертом встановлено, що фактична суміжна спільна межа земельної ділянки [ADDRESS] та земельна ділянка [ADDRESS] частково не відповідає межам, а саме рішенню Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 06.09.1954р., Акту встановлення меж від 10.09.1954 року, договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 15.10.1954 р., у зв`язку з виявленими невідповідностями меж, частина земельної ділянки [ADDRESS] , виходить за межі першовідведення. Каталоги координат частини земельної ділянки № [NUMBER] площею 6,48 кв.м., виходять за межі першовідведення, наведені у додатку № 8 Висновку. Графічне відображення схеми розбіжностей фактичної суміжної спільної межі земельної ділянки [ADDRESS] та земельна ділянка [ADDRESS] до межі першовідведення відображено на кадастровому плані, складеного ФОП [PERSON] (див. додаток № 8 Висновку). При проведенні експертизи було залучено фахівця в галузі геодезичних вимірювань, яким були проведені геодезичні вимірювання на земельній ділянці по [ADDRESS] , та [ADDRESS] та наданий кадастровий план (додаток № 8 до Висновку від 24.07.2018р.), каталоги координат кутів зовнішніх меж землекористування по [ADDRESS] , та №4 з яких вбачається, що частина земельної ділянки [ADDRESS] провулку виходить за межі першовідведення та становить 6.48 кв.м., а частина літньої кухні під літ. «Е» та новозбудований, влаштований фундамент виходять за межі земельної ділянки, яка відводилася, впритул примикають до житлового будинку під літ. «Б» по [ADDRESS] , а одна із стін вказаної будівлі використовується відповідачем. В ході розгляду справи представник третьої особи з самостійними вимогами, [PERSON] подано позов до [PERSON] , яка діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , третя особа : [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення сервітуту, 05.04.2021року представником третьої особи з самостійними вимогами третьою особою з самостійними вимогами, [PERSON] подано позов в порядку статті 49 ЦПК України зміна підстав позову до [PERSON] , яка діє як законний представник від імені малолітньої доньки [PERSON] , третя особа : [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, встановлення сервітуту, який зумовлений зміною спільної часткової власності та укладенням договору про поділ від 18.11.2020р., в якому остаточно просить : - Визнати дії [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] щодо будівництва фундаменту на земельній ділянці по [ADDRESS] неправомірними та зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] знести за власний рахунок фундамент по [ADDRESS] , який частково розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] ; - Зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] демонтувати ванну кімнату, розташовану у літній кухні літ. «Е» по [ADDRESS] , яка є суміжною з житловою кімнатою у житловому будинку літ. «Б» площею 7.5 кв.м; - Зобов`язати [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] провести перебудову примикаючої стіни та даху приміщення літньої кухні під літ. «Е» від стіни та даху житлового будинку літ. «Б» по [ADDRESS] на відстань 1 метра; - Усунути перешкоди з боку [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] щодо користування та обслуговування житлового будинку під літ. «Б, який знаходиться у власності [PERSON] , шляхом встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці по [ADDRESS] на відстань 1,00 м. шириною від зовнішньої стіни житлового будинку під літ. «Б» та по всій його довжині; - Встановити порядок виконання рішення, за яким у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку застосувати до відповідача вимоги\~ст. 75 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження»\~щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на знесення самочинно збудованих об`єктів за адресом: [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовані на підставі фотографій самочинного будівництва, проведених будівельно-технічного, земельно-технічного експертних досліджень з наданням Висновків № 25/2018 від 24.07.2018р. та № 28/2019 судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 12.07.2019р., якими встановлено, що фактична суміжна спільна межа земельної ділянки [ADDRESS] та земельна ділянка [ADDRESS] частково не відповідає межам, а саме рішенню Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 06.09.1954р., Акту встановлення меж від 10.09.1954 року, договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 15.10.1954 р., у зв`язку з виявленими невідповідностями меж, частина земельної ділянки [ADDRESS] , виходить за межі першовідведення. Каталоги координат частини земельної ділянки № [NUMBER] площею 6,48 кв.м., виходять за межі першовідведення, наведені у додатку № 8 Висновку. Графічне відображення схеми розбіжностей фактичної суміжної спільної межі земельної ділянки [ADDRESS] та земельна ділянка [ADDRESS] до межі першовідведення відображено на кадастровому плані, складеного ФОП [PERSON] (див. додаток № 8 Висновку 25/2018 від 24.07.2018р ), а Висновком експерта № 28/2019 судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 12.07.2019р. зазначено етапи робіт по відновленню межі земельної ділянки, та експертом встановлено, що періодичний ремонт та обслуговування зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Б» по [ADDRESS] , а також частини конструкції даху та покрівлі будинку, не надається за можливе, експерт вважає, що найбільш доцільним та технічно можливим є варіант встановлення земельного сервітуту на право проходу та право земельного сервітуту на право обслуговування стіни індивідуального житлового будинку під літ. «Б» по [ADDRESS] , також встановлено існування технічної можливості роз`єднання даху літньої кухні під літ. «Е» по [ADDRESS] від індивідуального житлового будинку під літ. «Б» по [ADDRESS] з проведенням відповідних етапів роботи, які детально описані у Висновку експерта. Позивач, третя особа з самостійними вимогами надали до суду належні і допустимі докази в розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України, які надають суду підстави для задоволення позову, так як вказують на неправомірні дії відповідача по будівництву стрічкового фундаменту, який збудований з порушенням вимог ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудівля міських та сільських поселень» (зі змінами), для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню необхідних інженерно-тенічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. В порушення вимог до п.3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудівля міських та сільських поселень» (зі змінами) відповідачем не витримана вимога, що до відстані до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни, яку треба приймати не менше 1метра, зокрема літня кухня літ. «Е», яка розташована по межі, та стрічкового фундаменту, який примикає до літньої кухні під літ. «Е», та розташовані від житлового будинку позивача під літ. «Б» на відстані меншої за 1,0 м. чим завдає [PERSON] ряд незручностей, які зумовлені відсутністю доступу до зовнішніх стін житлового будинку під літ. «Б» по [ADDRESS] , проведення поточного ремонту житлового будинку під літ. «Б», даху житлового будинку літ. «Б», так як, дах літньої кухні під літ. «Е» змонтовано таким чином, що він заходить під дах житлового будинку під літ. «Б», що спричиняє ряд незручностей в обслуговуванні будинком та є порушенням будівельних норм та правил. Суд критично ставиться до дій відповідача по проведенню будівельних робіт під час слухання справи в суді та наявної ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 20 травня 2019 року про забезпечення позову, якою заборонено відповідачу на час розгляду справи проводити будівельні роботи, однак відповідач продовжувала будівельні роботи. Всупереч забороні, на протязі 2020 року відповідач намагалася провести будівельні роботи по приміщенню літньої кухні під літ. «Е» здійснити нове перекриття шляхом улаштування даху під дах будинку індивідуального житлового будинку під літ. «Б» по [ADDRESS] , з використанням стіни житлового будинку для улаштування нового даху та проведення реконструкції в цілому приміщення літ. «Е» в своїх цілях, використовуючи майно, яке не належить відповідачу. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача по здійсненню прибудови стрічкового фундаменту до літньої кухні під літ. «Е», створення позивачам перешкод у користуванні, обслуговуванні їх власністю є неправомірними, а ігнорування відповідача на запропоновану мирову угоду позивача, є не що інше, як не бажання вирішення спірного питання мирним шляхом, а вимоги позивачів є правомірними, оскільки іншого варіанту для розв`язання конфлікту не має. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. При вирішені спору судом враховується, що відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Частиною 2 вказаного Кодексу передбачено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту,який не суперечить закону. Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання і право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу способом, що встановлений законом або договором (ст. ст.\~15,\~16 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1,3 \~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно з положеннями\~ст.\~ст.\~76-80\~ ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані зокрема встановлюються висновками експертів, письмовими, речовими та електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з положеннями\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, зокрема, у разі, коли\~\~обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішені спору судом враховується, що відповідно до частини другої\~ст. 13 ЦК України\~при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ст. ст.\~317,\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Правовідносини, що виникли між сторонами щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками,\~\~регулюється нормами 358\~ЦК України, вимогами\~\~Земельного кодексу України\~і роз`ясненнями\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~№7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства\~\~при розгляді цивільних спорів»\~зі змінами і доповненнями. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є порушення прав інших осіб, тягне за собою відповідальність по виконанню та зобов`язанню вчинити певні дії, зокрема спрямовані на зобов`язання усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до\~ст. 98 ЗК України\~право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. Статтею 99 ЗК України\~визначено види права земельного сервітуту. Перелік, зазначений в даній статті, не є вичерпним. Згідно з ч. 1\~ст. 99 ЗК України\~вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок. Згідно зі\~ст. 100 ЗК України\~земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до\~ст. 401 ЦК України\~право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно зі\~ст. 403 ЦК України\~сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. У п. 22-2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені\~статтею 99 ЗК України\~і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Таким чином, позивачами доведена протиправність дій відповідача. Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини, не заявляла та не надала доказів стосовно мирного врегулювання спору. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). VІ. Судові витрати. Згідно\~ст.141 ЦПК України\~з [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі, - розмірі 3203,40 грн. Оскільки третій особі було відстрочено сплату судового збору за чотири вимоги немайнового характеру в дохід держави слід стягнути з відповідача 2819,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved