Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «МТМ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач за період часу з 01 травня 2014 року до 31 серпня 2020 року надав відповідачам за адресою: [ADDRESS] послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач не виконує своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у сумі 69 779, 69 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 69 779, 69 грн. та судовий збір у розмірі 2 102 грн. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, на фіксуванні судового процесу не наполягає. Відповідач [PERSON] , повідомлений своєчасно та належним, у судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та застосування строку позовної давності до позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибули, причини їх неявки суду не відомі. Оскільки учасники справи у судове засідання не прибули, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини справи [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 21 серпня 2001 року по теперішній час, відомості щодо реєстрацію [PERSON] у Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради відсутні. За період з 01 травня 2004 року по 31 серпня 2020 року за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість на загальну суму 69 779, 69 грн. Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування Згідно п. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 26 квітня 2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 99р від 08 квітня 2013 року, основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно зі ч. 3 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» позивач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості у солідарному порядку, то необхідно вказати наступне. Частиною 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК, які регулюють правовідносини з права власності. Положення ст.ст. 160 та 162 ЖК УРСР поряд з положеннями гл. 58 ЦК регулюють правовідносини з найму житлового приміщення, тобто речові права на чуже майно, а тому зазначені норми права не підлягають застосуванню до правовідносин з утримання власниками належного їм на праві приватної власності майна, зокрема щодо сплати комунальних послуг. Таким чином, установивши, що майно належить відповідачам на праві спільної власності, не підлягають застосуванню ст.ст. 160, 162 ЖК УРСР (вказана правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 4 листопада 2015 року №6-734цс15). Оскільки відомості щодо реєстрацію місця проживання [PERSON] відсутні, то заборгованість підлягає стягненню тільки з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку. Щодо застосування строків позовної давності. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України з вимогами про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг особа може звернутися до суду за правилами загальної позовної давності, тобто в межах трирічного строку, який згідно ст. 253 ЦК України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки позов про стягнення заборгованості надійшов до суду 12 жовтня 2020 року, трирічний строк позовної давності звернення до суду починається 12 жовтня 2017 року. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з жовтня 2017 року по 31 серпня 2020 року (кінцевий строк нарахування платежів позивачем відповідно до розрахунку заборгованості) наявна заборгованість на загальну суму 41 504, 89 грн. Оскільки відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, що передбачене ч. 3 ст. 267 ЦПК України, суд вважає задовольнити клопотання відповідача, застосувати строк позовної давності та стягнути заборгованість у розмірі 41 504, 89 грн. Розподіл судових витрат У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру позовних вимог, тобто у рівних частинах.

Outcome: partial