Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач 09.12.2020 звернулась до суду з позовною заявою, предметом якої є збільшення стягнутих з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , 2006 року народження - з 1/6 до ј частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, мають двох спільних доньок, одна з яких досягла повноліття. Неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача, досягла підліткового віку, швидко росте, потребує більших витрат на одяг, взуття, предмети гігієни тощо. Відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини, але цих коштів недостатньо для її утримання. З 2019 року відповідач постійно працевлаштований, його матеріальний стан змінився, інших утриманців та аліментних зобов`язань не має. Стислий виклад позиції відповідача. 18.02.2021 відповідач скористався правом надання відзиву на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги повністю не визнає, не має можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, оскільки з нього щомісяця стягуються аліменти від 4500 грн. до 8000 грн. Він має на утриманні доньку [PERSON] , 2019 року народження, утримує матір цієї дитини, оскільки вона перебуває у декретній відпустці. Крім того, разом з ними проживають дві доньки дружини від першого шлюбу. Крім того, у нього є кредитні зобов`язання і він щомісяця несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг. 01.03.2021 позивач надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що: - посилання відповідача про те, що з його заробітної плати здійснюється значне утримання, не заслуговують уваги, оскільки сплата за іншими виконавчими провадженнями здійснюється саме на її користь та вже завершується; - цивільна дружина відповідача отримує аліменти на утримання дітей від першого шлюбу, зареєстрована як підприємець (фізична особа), займається перукарськими послугами і з січня 2021 року отримує дохід, забезпечує себе та дітей; - позивач самостійно здійснює утримання старшої доньки [PERSON] , 2001 року народження, яка продовжує навчання в вищому учбовому закладі; - відповідачем не зазначено, куди ним витрачена сума кредитних коштів (50 000 грн.), що надає підстави вважати, що його матеріальний стан покращився. Вважає, що відповідачем не надано переконливих доказів. які б підтверджували неможливість сплати аліментів у більшому розмірі. Процесуальні дії у справі. Позовна заява отримана судом 09.12.2020. 11.01.2021 провадження у справі відкрито. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 27.01.2021 ухвала в частині витребування доказів виконана. 18.02.2021 судом отриманий відзив на позовну заяву. 01.03.2021 судом отримана відповідь на відзив. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони у судове засідання не з`явились, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позивач та її представник позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідач не визнає позов у повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні. За таких підстав, суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів. Фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою (а.с.5), та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Неповнолітня донька проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини (а.с.6). На час постановлення рішення відповідач сплачував аліменти на утримання старшої доньки [PERSON] у розмірі ј частини. Ухвалою суду від 28.05.2019 стягнення аліментів припинено. Позивач працює провідним інженером у ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», отримує стабільну заробітну плату /а.с.13/. Відповідач працює начальником дільниці з ремонту дизелів у ПрАТ МЕТАЛУРГТРАНСРЕМОНТ», отримує стабільну заробітну плату (а.с.45). Станом на 27.01.2021 з його заробітної плати проводились відрахування у розмірі 50%: -поточні аліменти в розмірі 1/6 частини на доньку [PERSON] , 2006 року народження (ВП №59045890 від 27.05.2019); -поточні аліменти в розмірі 1/4 частини на доньку [PERSON] , 2001 року народження. Залишок боргу на 01.01.2021 року становив 10495,63 грн. (ВП №59045890 від 02.12.2019). Крім того, в травні 2020р. надійшла ВП №61543929 від 10.04.2020р., відрахування за якою стануть можливими після погашення боргу за ВП №59045890 від 02.12.2019 (а.с.44). Всі стягнення за виконавчими провадження здійснюються на користь позивача і частково вже завершуються. Інших аліментних зобов`язань відповідач не має. Відповідач проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , мають спільну дитину - доньку [PERSON] , 2019 року народження (а.с.59). Зміст спірних правовідносин. Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини з порядку та умов призначення аліментів на неповнолітніх дітей, визначення їх розміру, а також права одержувача аліментів на їх збільшення. Норми права, які застосовує суд. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, що позивач має право на зміну розміру аліментів. Викладені позивачем обставини обґрунтовані та підтверджують необхідність більших коштів на утримання дитини ніж ті, які були стягнуті з відповідача за рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2009 року.Доводи відповідача визнаються судом як необґрунтовані. Отже, з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним та не суперечить нормам матеріального права. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved