Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Керівник Самбірської місцевої прокуратури звернувся в суд із позовом до [PERSON] , Старосамбірської міської ради про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, витребування земельної ділянки. В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на те, що [PERSON] будучи відповідно до рішення № 1 від 17 листопада 2010 року обраним депутатом Старосамбірської міської ради Львівської області шостого скликання, являючись суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави на території громади жителів міста Старий Самбір, при наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, порушивши вимоги статей 28, 38 та 39 Закону України «Про запобігання корупції», статті 591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих ради», не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та приймав участь у голосуванні (за результатом розгляду заяви [PERSON] від 6 жовтня 2015 року) під час проведення 7 жовтня 2015 року пленарного засідання п`ятдесят сьомої сесії Старосамбірської міської ради Львівської області шостого скликання за рішенням № 3135 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в [ADDRESS] [PERSON] », яким було затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність рідному брату [PERSON] - [PERSON] , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Оскільки, вищезгадане рішення Старосамбірської міської ради № 3135 від 7 жовтня 2015 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в [ADDRESS] [PERSON] » прийняте внаслідок вчинення депутатом Старосамбірської міської ради [PERSON] корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку із невиконанням останнього покладеного ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, що встановлено постановою Старосамбірського районного суду від 24 квітня 2017 року, то воно є незаконним і підлягає скасуванню у судовому порядку. Відповідно до постанови Старосамбірського районного суду від 24 квітня 2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., дана постанова набрала законної сили 5 травня 2017 року. На підставі вищевказаного рішення сесії Старосамбірської міської ради Горбовий О.В. 7 жовтня 2015 року зареєстрував право власності на земельну ділянку для індивідуального садівництва, площею 0,0050 га, кадастровий номер 4625110100:03:004:0557 в [ADDRESS] , про що державним реєстратором Старосамбірського районного управління юстиції внесено запис № 12040533 про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Покликаючись на відповідні статті Конституції України, Законів України «Про прокуратуру», «Про запобігання корупції», «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України, керівник Самбірської місцевої прокуратури просив визнати незаконним рішення Старосамбірської міської ради № 3135 від 7 жовтня 2015 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в [ADDRESS] [PERSON] » та витребувати із володіння [PERSON] у власність територіальної громади м. Старий Самбір земельну ділянку, площею 0,0050 га, кадастровий номер 4625110100:03:004:0557 в [ADDRESS] . У судовому засіданні прокурор Самбірської місцевої прокуратури Шимко Л.В. підтримала заявлені вимоги посилаючись на обставини зазначені у позові. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання. Відповідач Старосамбірська міська рада подала відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що оспорюване рішення міської ради, не враховуючи голосування [PERSON] , є правомочним, незважаючи на конфлікт інтересів. Представник Старосамбірської міської ради Хітчак В.І. подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. ст. 16, 21 ЦК України, ст. 152 ЗК України, одним із способів захисту прав є визнання незаконними рішень органів державної влади та місцевого самоврядування. Суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 393 ЦК України передбачено, що власник майна, права якого порушені, внаслідок видання правового акта органом державної влади або органу місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 45 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звергається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. При цьому, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ст. 14 Конституції України та ст. 373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 25, ч.1 та ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити в них зміни та/чи скасовувати їх на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції», нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування. 7 жовтня 2015 року Старосамбірською міською радою прийнято рішення № 3135 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в [ADDRESS] [PERSON] », під час прийняття якого брав участь та голосував [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] на момент прийняття оспорюваного рішення був депутатом Старосамбірської міської ради і є рідним братом [PERSON] . Зазначені вище обставини підтверджуються копією рішення Старосамбірської міської ради № 3135, протоколом 57 сесії Старосамбірської міської ради від 7 жовтня 215 року, копією постанови Старосамбірського районного суду від 24 квітня 2017 року, довідкою із реєстру речових прав (а.с. 28-29). Так, як [PERSON] будучи відповідно до рішення № 1 від 17 листопада 2010 року обраним депутатом Старосамбірської міської ради Львівської області шостого скликання, являючись суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави на території громади жителів міста Старий Самбір, при наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, порушивши вимоги статей 28, 38 та 39 Закону України «Про запобігання корупції», статті 591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих ради», не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та приймав участь у голосуванні (за результатом розгляду заяви [PERSON] від 6 жовтня 2015 року) під час проведення 7 жовтня 2015 року пленарного засідання п`ятдесят сьомої сесії Старосамбірської міської ради Львівської області шостого скликання за рішенням № 3135 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в [ADDRESS] [PERSON] », яким було затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність рідному брату [PERSON] - [PERSON] , то він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Рішення Старосамбірської міської ради № 3135 від 7 жовтня 2015 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в [ADDRESS] [PERSON] » прийняте внаслідок вчинення депутатом Старосамбірської міської ради [PERSON] корупційного адміністративного правопорушення, у зв`язку із невиконанням останнього покладеного ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, що встановлено постановою Старосамбірського районного суду від 24 квітня 2017 року, з якої убачається, що [PERSON] будучи депутатом Старосамбірської міської ради, під час прийняття рішення № 3135 від 7 жовтня 2015 року, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також голосував за прийняття рішення відносно свого брата, тобто вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а тому є наявним склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. На підставі вищевказаного рішення сесії Старосамбірської міської ради Горбовий О.В. 7 жовтня 2015 року зареєстрував право власності на земельну ділянку для індивідуального садівництва, площею 0,0050 га, кадастровий номер 4625110100:03:004:0557 в [ADDRESS] , про що державним реєстратором Старосамбірського районного управління юстиції внесено запис № 12040533 про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У статті 35 Закону України № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року «Про запобігання корупції» (далі Закону № 1700-VII) передбачено спеціальні правила, особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виникли у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування. Зазначено, що правила врегулювання конфлікту інтересів і діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. Тобто, при виникненні конфлікту інтересів у депутата міської ради він має діяти у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР, згідно з яким можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийняття рішень відповідною радою пов`язаного з виконанням ним такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Крім того, у частині другій статті 35 Закону № 1700-VII передбачено, що про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. З урахуванням статі 59-1 та 47 Закону № 280/97-ВР необхідно зазначити, що про наявність такого конфлікту інтересів мав заявити і член відповідної постійної комісії міської ради, до обов`язків якої входить урегулювання конфлікту інтересів у депутатів міської ради чи будь-який депутат міської ради, якому було відомо про родинні зв`язки між депутатом міської ради [PERSON] та особою, яка просила передати їй у власність земельну ділянку комунальної власності. З урахуванням усіх обставин справи, суд дійшов висновку про те, що рішення Старосамбірської міської ради № 3135 від 7 жовтня 2015 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва в [ADDRESS] [PERSON] » прийняте з порушенням частини другої статті 35, статі 67 Закону № 1700-VII, статті 59-1 Закону № 280/97-ВР, є незаконним, оскільки прийняте в умовах реального конфлікту інтересів одного з депутатів, який голосував за прийняття такого рішення та бездіяльності інших депутатів відповідної ради, які як члени постійної комісії з врегулювання конфлікту інтересів не вчинили жодних дій для врегулювання такого конфлікту. Такий висновок узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду (постанова від 20 березня 2019 року у справі № 442/730/17). Відтак вищезгадане рішення Старосамбірської міської ради слід визнати незаконним та витребувати із володіння [PERSON] у власність територіальної громади м. Старий Самбір набуту у власність земельну ділянку.

Outcome: approved