Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Луцька міська рада звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що Луцьким\~міськрайонним судом\~Волинської області\~проводився розгляд\~кримінального провадження\~№ 12017030130000980\~про обвинувачення\~ [PERSON] .\~Вироком Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 26.07.2018\~року у\~справі №\~161/19461/17\~ [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~злочину,\~передбаченого ч.2\~ст.286\~КК України.\~Внаслідок травм,\~отриманих під\~час вчинення\~ [PERSON] \~злочину,\~потерпілі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та сам\~ [PERSON] \~проходили стаціонарне\~лікування у\~КП «Луцька\~міська клінічна\~лікарня».\~У відповідності\~до приписів\~ст.1206\~ЦК України\~вважає про\~наявність правових\~підстав для\~стягнення з\~ [PERSON] \~суми витрачених\~закладом охорони\~здоров`я коштів\~на лікування\~потерпілих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та обвинуваченого [PERSON] , яка згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року становить 31\~608, 00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечили. В обґрунтування заперечень посилаються на безпідставність вимог щодо стягнення коштів на лікування обвинуваченого [PERSON] , оскільки ст.1206 ЦК України регламентує відшкодування витрат на лікування лише потерпілого від кримінального правопорушення. Крім того, вважають неналежними доказами додані до справи довідки КП «Луцька міська клінічна лікарня», завірені заступником директора даної установи. Так як з позовом звертається Луцька міська рада, вважають, що її уповноважена особа має засвідчувати документи. Також, звертають увагу на розбіжності у вартості лікування, що вказана в довідках (сума за ліжко-день є різною). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому виходить з наступного. Відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2018 року у справі № 161/19461/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Цивільний позов потерпілої [PERSON] до обвинуваченого [PERSON] про відшкодування завданої моральної шкоди та понесених витрат на правову допомогу задовольнити повністю. Стягнути з обвинуваченого [PERSON] в користь потерпілої [PERSON] 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень 00 коп. завданої моральної шкоди, а також 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп. понесених витрат на правову допомогу (а.с.7-9). Згідно вироку Волинського апеляційного суду від 04.12.2018 року у даній справі вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2018 року в частині призначеного [PERSON] покарання скасовано. Ухвалено новий вирок, яким визнано [PERSON] винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Строк відбуття основного покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання. В решті вирок залишено без змін. Постановою Верховного\~Суду від\~11.09.2019\~року вирок\~Волинського апеляційного\~суду від\~04\~грудня 2018\~року щодо\~ [PERSON] залишено\~без зміни,\~а касаційну\~скаргу засудженого\~ [PERSON] \~-\~без задоволення. Постанова набрала законної сили 11.09.2019 року. В ході розгляду даної кримінальної справи судами було встановлено, що внаслідок спричиненої [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault Scenik» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] згідно висновку судово-медичного експерта № 1124 від 17.11.20107 отримала тілесні ушкодження: відкритий відламковий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині, закритий відламковий перелом обох кісток лівої гомілки в середній третині. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті контакту з травмуючої дією тупих предметів, цілком можливо при ударі об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП в час вказаний в постанові та в медичній документації, за ступенем тяжкості відкритий перелом велико-гомілкової кістки відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, закриті переломи інших кісток за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби. Пасажири автомобіля марки «Mazda 626», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] згідно висновку судово-медичного експерта №1099 від 13.11.2017 отримав тілесні ушкодження: важка відкрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому основи та склепіння черепа з підгострою епідуральною гематомою зліва та забоєм головного мозку, підшкірна гематома навколо лівого ока, субконюнктивальний крововилив на лівому очному яблуку, множинні садна в ділянці обличчя, закритий перелом обох кісток лівого передпліччя у нижній третині зі зміщенням, рана в ділянці правого стегна. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті контакту з травмуючої дією тупих предметів, цілком можливо при ударі об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП в час вказаний в постанові та в медичній документації, за ступенем тяжкості черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, перелом кісток передпліччя за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби, рана за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний час більше шести діб, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. [PERSON] згідно висновку судово-медичного експерта №1109 від 14.11.2017 отримав тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді імпресійного перелому основи лобної кістки з поширенням на лобну пазуху справа, переломи верхньої зовнішньої та нижньої стінок орбіти справа з забоєм зорового нерва правого ока, забій головного мозку, перелом верхньої щелепи по ФОР-3 справа, перелом правої виличної кістки, закритий перелом кісток носа, рани в ділянці верхньої губи справа та на надбрівній ділянці справа, підшкірна гематома навколо правого ока, субконюнктивальний крововилив на правому очному яблуку. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті контакту з травмуючої дією тупих предметів, цілком можливо при ударі об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП в час вказаний в постанові та в медичній документації, за ступенем тяжкості черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, перелом кісток за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби, струс головного мозку, перелом кісток носу та рани за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх лікування та загоєння необхідний час більше шести діб, решта тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. У відповідності до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування на день. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» роз`яснено, що термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікування визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Згідно довідок КП «Луцька міська клінічна лікарня» Управління охорони здоров`я Луцької міської ради № 1580/2-8 від 01.10.2018 року витрати на лікування [PERSON] становлять 11\~042, 00 грн., на лікування [PERSON] 3\~840, 00 грн., [PERSON] 8\~014, 00 грн., [PERSON] 8\~712, 00 грн., а всього 31\~608, 00 грн. (а.с. 10-13). Оскільки представлені довідки КП «Луцька міська клінічна лікарня» оформлені на фірмовому бланку установи, містять вихідний номер та дату, засвідчені посадовою особою закладу (директором) та скріплені його печаткою, а тому підстав вважати їх неналежними доказами немає. Щодо відшкодування витрат на лікування обвинуваченого [PERSON] слід відмовити за безпідставністю, оскільки приписами ст.1206 ЦК України не передбачено такого відшкодування. Частиною 3 статті 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до Статуту КП «Луцька міська клінічна лікарня» останнє є комунальним підприємством. Власником закладу є територіальна громада міста Луцька в особі Луцької міської ради. Основною метою діяльності лікарні є реалізація державної політики у сфері охорони здоров`я, що передбачає проведення на території міста Луцька заходів, спрямованих на забезпечення населення доступною, своєчасною, якісною та ефективною медичною допомогою. Джерелами формування майна закладу є кошти медичної субвенції та кошти міського бюджету, а у передбачених чинним законодавством випадках - кошти державного бюджету. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Луцької міської ради та стягнення з [PERSON] на користь місцевого бюджету 22 896, 00 грн. витрат на лікування потерпілих від злочину - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, у даній категорії справ позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1\~522, 63 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial