Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження, за участю заінтересованої особи Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В заяві\~зазначено,\~що заявниця\~не перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~у неї\~ [INFO] народилась\~дитина жіночої\~статі \~донька [PERSON] .\~Однак,\~пологи відбулися\~на тимчасово\~окупованій території\~Автономної Республіки\~Крим в\~м.\~Севастополь,\~де заявниці\~було видане\~медичне свідоцтво\~про народження\~та свідоцтво\~про народження\~дитини, але зразка Російської Федерації. В теперішній час заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації на території України народження своєї дитини. Однак, отримати свідоцтво про народження дитини заявниця не може, оскільки у неї відсутні визначені українським законодавством документи, що підтверджують факт народження дитини, а наявне медичне свідоцтво про народження та свідоцтво про народження дитини, які були видані заявниці на тимчасово окупованій території, є незаконними та не створюють правових наслідків на території України. Заявниця просить суд встановити факт народження у матері [PERSON] дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Севастополь, Україна. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, в заяві зазначено про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 15 серпня 2015 року відділом записів актів громадянського стану Нахимівського району міста Севастополя Управління записів актів громадянського стану Севастополя, 15 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвища чоловіка [PERSON] та дружини [PERSON] , про що 15 серпня 2015 року складено запис акту про укладення шлюбу № 581. Зазначене свідоцтво про укладення шлюбу видане зразка Російської Федерації та завірене відбитком печатки Російської Федерації. Згідно медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18 листопада 2021 року ГБУЗС «Міська лікарня № 5», [INFO] народилася дитина жіночої статі у матері [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва\~про народження,\~виданого 08\~грудня 2021\~року відділом\~записів актів\~громадянського стану\~Гагарінського району\~міста Севастополя\~Управління записів\~актів громадянського\~стану міста\~Севастополя,\~ [PERSON] ,\~яка народилася\~ [INFO] ,\~є донькою\~ [PERSON] \~та [PERSON] ..\~Зазначене свідоцтво про народження видане зразка Російської Федерації та завірене відбитком печатки Російської Федерації. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована 27 лютого 1991 року, набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч. 1 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Так, в березні 2014 року територія АР Крим була анексована Російською Федерацією та на території АР Крим було запроваджене законодавство Російської Федерації. Тому зазначені вище медичне свідоцтво про народження, свідоцтва про укладення шлюбу та про народження відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. В зв`язку з чим заявниця не може зареєструвати народження своєї дитини. Судом було встановлено, що реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану держави Україна не проводилась. Оцінюючи подані заявницею документи, які були видані на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, суд враховує, що народження дитини у громадян України на окупованій території є юридичним фактом, що є наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав новонародженої людини. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що має юридичне значення, народження у матері [PERSON] дитини жіночої статі [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Севастополь, Україна, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть заявниці можливість отримати у державних органах України свідоцтво про народження її дитини, мати якої є громадянкою України. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що встановлення даного факту, що має юридичне значення, заявниці необхідно для державної реєстрації народження її дитини, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту народження дитини.

Outcome: approved