Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

КП Конотопське трамвайне управління звернулись до суду із вищевказаним позовом та просять стягнути з [PERSON] на їх користь відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 72968,97 грн. Вимоги обгрунтовують тим, що рішеннями Конотопського міськрайонного суду задоволено позовні вимоги [PERSON] від 22.11.2018 р., [PERSON] від 22.11.2018 р., [PERSON] від 27.03.2019 р. та [PERSON] від 10.04.2019 р. про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення вищевказаних осіб, поновлення їх на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Зазначені особи були звільнені з роботи на підставі наказів в.о. директора КП Конотопське трамвайне управління Коновала Г. О.\~ За змістом вищезазначених рішень суду, які набрали законної сили, звільнення проведено незаконно та з порушенням вимог КЗпП. Одночасно з вирішенням питання про незаконність звільнення працівників управління, судом прийнято рішення про стягнення з КП Конотопське трамвайне управління середньої заробітної плати на користь позивачів та судових витрат. Управління повністю сплатило позивачам у справах заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 72,968,97 грн., а саме [PERSON] - 14389,56 грн., [PERSON] - 29534,99 грн., [PERSON] - 15360, 18 грн. і [PERSON] - 13684,24 грн. Відповідно до діючого законодавства КП Конотопське трамвайне управління набуло право регресної вимоги до [PERSON] після сплати позивачам по справах заробітної плати за час вимушеного прогулу, що і змусило звернутися з позовом до суду. Представник позивача КП Конотопське трамвайне управління Привезенцев С.С., позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Згідно ст. 263 ч. 1 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Встановлено судом, що наказом в.о. директора КП Конотопське трамвайне управління Коновала Г. О. від 18.07.2018 р. №116 [PERSON] звільнена з роботи на підставі п.4 ст. 40 КзпП (а.с. 3-4). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 10.04.2019 р. визнано незаконним та скасовано вищевказаний наказ про звільнення останньої, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 11216,59 грн. (а.с. 5-7). Наказом в.о. директора КП Конотопське трамвайне управління Коновала Г. О. від 04.07.2018 р. №110-к [PERSON] звільнена з роботи на підставі п.4 ст. 40 КзпП (а.с. 9). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 22.11.2018 р. визнано незаконним та скасовано наказ про звільнення останньої, поновлено її на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 23053,60 грн. (а.с. 10). Наказом в.о. директора КП Конотопське трамвайне управління Коновала Г. О. від 01.08.2018 р. №24-Д [PERSON] звільнена з роботи на підставі п.4 ст. 40 КзпП (а.с. 13). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 27.03.2019 р. визнано незаконним та скасовано наказ про звільнення останньої, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 11434,90 грн. (а.с. 14-15). Наказом в.о. директора КП Конотопське трамвайне управління Коновала Г. О. від 18.06.2018 р. №105-К [PERSON] звільнено з роботи на підставі п.4 ст. 40 КзпП (а.с. 18). Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 22.11.2018 р. визнано незаконним та скасовано наказ про звільнення останнього, поновлено його на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 10510,88 грн. (а.с. 19). На виконання вищевказаних рішень суду, які набрали законної сили, позивачем сплочено стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь [PERSON] в сумі 13684,24 грн. (а.с.8), на користь [PERSON] - 29534,99 грн. (а.с. 11),\~ [PERSON] - 15360,18 грн. (а.с. 16), [PERSON] -\~ 14389,56 грн. (а.с. 20). Відповідно до ст. 237 КзпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 11.11.1992 р. (з подальшими змінами) при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, виконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ст. 134 та нової редакції ст. 237 КЗпП України (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29.12.1992 р.\~(з подальшими змінами), застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8\~ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. З урахуванням викладеного, обов`язок службової особи, передбачений\~ст. 237 КЗпП України, покладається за обставин, якщо проведене службовою особою звільнення працівника відбулося із порушенням закону. Ч. 4 ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, факт незаконного звільнення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановлено вищевказаними рішеннями Конотопського міськрайонного суду. Тому, з огляду на вищенаведене до КП Конотопське трамвайне управління у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача на суму 72968,97 грн., що була виплачена за рішеннями суду, як середній заробіток за час вимушеного прогулу при незаконному звільненні працівників управління. За таких обставин, є всі правові підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved