Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» (далі - позивач, КП УЖГ «Хрещатик») звернулось до суду з зазначеним позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON].), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 9 707,98 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він є балансоутримувачем будинку [ADDRESS], власником квартири [NUMBER] у вказаному будинку є відповідач. Квартира має усі комунальні зручності, якими користується відповідач, проте, не сплачує за них. Так, заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2013 року по 01.04.2014 року становить 9 707,98 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла заява представника позивача в якій останній просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про день, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.02.2008 року та довідкою форми 3 (а. с. 7, 5). Будинок [ADDRESS] закріпленний на праві оперативного управління за КП УЖГ «Хрещатик». Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Стаття 24 ЖК УРСР визначає, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. Відповідно до ст. 10 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Як визначено ч. 1 ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 592, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Як визначено у п. 1 та п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач користується комунальними послугами, однак, належним чином за надані житлово-комунальні послуги не сплачує. Так, заборгованість відповідача перед КП УЖГ «Хрещатик» за період з 01.02.2013 року по 01.04.2014 року становить 9 707,98 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості (а. с. 8). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження сплати заборгованості відповідач не надав. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 9 707,98 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243,60 грн. у відшкодування судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved