Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У січні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Позовну заяву мотивує тим, що 02 вересня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Волосківською сільською радою Менського району Чернігівської області було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , від даного шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , подружнє життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого в сім`ї виникають сварки, відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, створювати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, протягом останніх років постійно зраджував їй, застосовував фізичне насилля та зловживав алкоголем, шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарство не ведуть, вважає, що, за таких обставин, спільне сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 08 лютого 2021 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач в судовому засіданні підтримала позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, останній близько одинадцяти місяців проживає окремо, наміру зберегти сім`ю не має, а тому спільного майбутнього з ним не бачить, просить шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 вересня 1995 року Волосківською сільською радою Менського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (арк.с.2). V.\~Норми права,\~які підлягають\~застосуванню та\~мотиви суду,\~щодо оцінки\~аргументів наведених\~учасниками справи. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач клопоче після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд приходить до висновку після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Враховуючи положення ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved