Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Кредитна спілка «Християнська злагода» звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 29.03.2007 року та 28.12.2007 року між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та [PERSON] було укладено відповідно Договір про надання кредиту №125/07 на суму 30000 грн на 36 місяців із платою 60% та Договір про надання кредиту № 536/07 на суму 12012 грн на 12 місяців із сплатою 60%. Відповідно до п.1.1. вказаних Договорів про надання кредиту (надалі - кредитні договори) кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит у вказаних розмірах, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним, та інші платежі за кредитними договорами у розмірі і термінах, встановлених договорами. Відповідно до видаткових касових ордерерів від 29.03.2007 р. [PERSON] отримала кредит в розмірі 30000 грн, а 28.12.2007 року - 12012 грн. Оскільки відповідачка не виконувала належним чином своїх зобов'язань за вказаними договорами, то заборгованість станом на 03.12.2013 року за кредитним договором №125/07 склала 66537 грн., в тому числі 30000 грн - тіло кредиту, 36537 грн - заборгованість по відсотках, нарахованих за період з 29.03.2007 р. по 29.03.2009 р.; за кредитним договором №536/07 - 12012 грн. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку свої зобов'язання не виконує, тому просить стягнути з неї суму заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача Кредитної спілки «Християнська злагода» не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи , в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини своєї неявки. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечив представник позивача у поданій суду письмовій заяві. Суд, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 29.03.2007 року між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та [PERSON] був укладений договір №125/07 про надання кредиту, 28.12.2007 року - договір №536/07. Відповідно до п.1.1. Договору про надання кредиту №125/07 від 29.03.2007 року кредитодавець КС «Християнська злагода» зобов'язується надати позичальнику споживчий кредит в розмірі 30000 грн. строком на 12 місяців із сплатою 60% річних, позичальник [PERSON] зобов'язувалася повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним та інші платежі за кредитним договором у розмірі і термінах, встановлених договором. Відповідно до видаткових касових ордерів від 29.03.2007 р. [PERSON] отримала кредит за Договором №125/07 в розмірі 30000 грн, а 28.12.2007 року - 12012 грн за договором №536/07. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором. Як встановлено в судовому засіданні з розрахунку боргу та карточки платежів по гривневому кредиту, за договором №125/07 від 29.03.2007 р., представленого позивачем, відповідачка [PERSON] зобов'язання не виконувала у строки і це призвело до виникнення заборгованості в сумі 66537 грн, в тому числі 30000 грн - тіло кредиту, 36537 грн - заборгованість по відсотках, нарахованих за період з 29.03.2007 р. по 29.03.2009 р.; за кредитним договором №536/07 заборгованість становить 12012 грн.. За таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки критично оцінює невиконання [PERSON] грошового зобов'язання, а відтак заборгованість за кредитними договорами підлягає до стягнення з відповідачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають до стягнення судові витрати в користь держави.

Outcome: approved