Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.01.2005 року Відділом реєстрації атів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 53. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22.01.2005 року, актовий запис № 53. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. За таких обставин, позивач вважає подальше сумісне життя і збереження сім`ї неможливими. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 22.01.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації атів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 53. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - « [PERSON] » (а.с.). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи у підготовчому судовому засіданні. Згідно частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дітей не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, що має істотне значення у даній справі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved