Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Комунальне підприємство Миколаївської міської Ради Донецької області «Сервіскомуненерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що Комунальне підприємство Миколаївської міської Ради Донецької області «Сервіскомуненерго» надає населенню житлово-комунальні послуги (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів). Згідно ст. ст. 66,67 Житлового кодексу України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги0 береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ч. 1, 2 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського фонду вносяться щомісячно. У звязку з неналежним виконанням обовязку по сплаті житлово-комунальних послуг (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів), за особовим рахунком Відповідачів станом на 01 квітня 2017 року утворилась заборгованість у сумі 7964,54 грн. Комунальне підприємство Миколаївської міської Ради Донецької області «Сервіскомуненерго» просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], заборгованість за житлово комунальні послуги\~ розмірі 7964,54 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі Довіреності № 298 від 06 березня 2017 (а.с.9), в судове засідання не зявився.13 липня 2017 року надав до суду Заяву в якій просить суд проводити судове засідання без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.16). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судове засідання не зявилися, хоча про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином ( а.с.13,15). Про причини своєї неявки суд не повідомили. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином». Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі повідомлені у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Миколаївської міської Ради Донецької області «Сервіскомуненерго» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено наступне. Як зазначено в Довідці Комунального підприємства Миколаївської міської Ради «Сервіскомуненерго» за № 04/781 від 06 квітня 2017 року боржники мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Комунальне підприємство Миколаївської міської Ради Донецької області «Сервіскомуненерго» надає населенню житлово-комунальні послуги (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів). Боржники мають особовий рахунок № 75451 та є користувачами житлово-комунальних послуг. Як вбачається з наданих розрахунків Боржники не в повному обсязі, але все ж таки здійснювали оплату за надані житлово-комунальні послуги. Так за Боржниками утворилася заборгованість у сумі 7964,54 грн., яка утворилася з січня 2009 року. Згідно ст. ст. 66,67 Житлового кодексу України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ч. 1, 2 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського фонду вносяться щомісячно. У звязку з неналежним виконанням обовязку по сплаті житлово-комунальних послуг (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів), за особовим рахунком Боржників утворилася заборгованість з січня 2009 року у сумі 7964,54 грн. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують права та обовязки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачі ними користуються. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, згідно\~ ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до\~ ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на\~\~ підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у\~ справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Згідно ст. 264 ЦК України, перебіг\~ позовної\~ давності переривається вчиненням особою дії,\~ що\~ свідчить\~ про\~ визнання\~ нею\~ свого\~ боргу\~ або\~\~ іншого обов'язку. Позовна\~ давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох\~ боржників,\~ а\~ також\~ якщо\~ предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після\~ переривання\~ перебіг\~ позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної\~ давності,\~ до нового строку не зараховується. З розрахунків, наданих позивачем\~ вбачається, що за період з 01 січня 2009 року по 01 березня 2017 року відповідачами не в повному обсязі, але здійснювалися виплати з централізованого\~ опалення. Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON], [PERSON], [PERSON],на користь Комунального підприємства Миколаївської міської Ради Донецької області «Сервіскомуненерго» слід стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 7964,54 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.\~\~\~ Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VІІІ\~прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складала 1600,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп. (а.с.1, 8). Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з житлово-комунальних послуг. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп. З огляду на те, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви до суду в розмірі 1600,00 грн. (а.с.1,8), а саме 533,34 грн.. окремо з кожного відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved