Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

І. Зміст і підстави позовних вимог. 1. 17 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] „ПриватБанк (далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 30 грудня 2014 року в розмірі 38558 грн. 25 коп. (тридцять вісім тисяч пятсот пятдесят вісім гривень 25 копійок) та 1600 грн. 00 коп. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) в повернення судового збору. 2. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем, належним чином взятих на себе зобовязань, визначених вищевказаним кредитним договором. ІІ. Позиція сторін. 3. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. 4. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. 5. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Встановлені Судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 6. 30 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у сумі 500 грн. 00 коп. (пятсот гривень 00 копійок) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 7. Укладений між сторонами договір складається з Заяви (а.с.4), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.5-28). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. 8. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобовязанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с.3) та не спростована відповідачем. 9. Так, розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 31 серпня 2017 року складає 38558 грн. 25 коп. (тридцять вісім тисяч пятсот пятдесят вісім гривень 25 копійок), з яких: заборгованість за кредитом - 4110 грн. 32 коп. (чотири тисячі сто десять гривень 32 копійки), заборгованість по процентам за користування кредитом - 29235 грн. 63 коп. (двадцять девять тисяч двісті тридцять пять гривень 63 копійки), заборгованість за пенею та комісією 2900 грн. 00 коп. (дві тисячі девятсот гривень 00 копійок ), заборгованість по судовим штрафам - 2312 грн. 30 коп. ( дві тисячі триста дванадцять гривень 30 копійок). 10.Згідно витягу із статуту (а.с.34) позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства [PERSON] банк „ПриватБанк. А, довідкою з ЄДРПОУ (а.с.31) та банківською ліцензією (а.с.32) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. ІV. Оцінка Суду. 11.Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. 12. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, в установлені строки заборговані суми не повернув. 13.Відповідно до статей 10, 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобовязань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. 14.Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 15. Проте, визначаючи розмір загальної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, Суд звертає увагу, що позивач однією із сум, яка підлягає стягненню з відповідача зазначив заборгованість за пенею і комісією в розмірі 2900 грн. 00 коп. (дві тисячі девятсот гривень 00 копійок ). В розрахунку заборгованості по кредиту вказана сума зазначена, як заборгованість по комісії. Оскільки суду не надано доказів нарахування комісії та пені окремо, а підтверджено розрахунком заборгованості лише заборгованість по комісії, Суд вважає, що сума заборгованості в 2900 грн. 00 коп. (дві тисячі девятсот гривень 00 копійок ), є заборгованістю по комісії. В цій ситуації положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України „Про захист прав споживачів від 12 травня 1991 року № 1023-XII у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. В свою чергу, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Встановивши в кредитному договорі сплату комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому позивач нараховував, а відповідач повинен сплатити комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. А тому в задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення комісії в розмірі 2900 грн. 00 коп. (дві тисячі девятсот гривень 00 копійок ) слід відмовити. 16.Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню. V.Розподіл судових витрат між сторонами. 17.Відповідно до статті 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно платіжного доручення № РROM2BGRL від 2 жовтня 2017 року (а.с.35) позивачем було сплачено 1600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот гривень 00 копійок) судового збору. Позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 38558 грн. 25 коп. (тридцять вісім тисяч пятсот пятдесят вісім гривень 25 копійок), що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 35658 грн. 25 коп. (тридцять пять тисяч шістсот пятдесят вісім гривень 25 копійки), що становить 97 %. А, тому у звязку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 1472 грн. 00 коп. (одна тисяча чотириста сімдесят дві гривень 00 копійок) (1600 х 92 /100 = 1472) судового збору.

Outcome: partial