Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. 21 листопада 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» (далі по тексту - ТОВ «Компанія Дасті», позивач, позикодавець) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований такими обставинами. 29.04.2013 ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] уклали договір № 999-00042460/1 про надання кредиту (далі по тексту - кредитний договір), на підставі якого банк надав позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки VISA з максимальною сумою заборгованості 50 000,00 грн. під 19 % річних та щомісячною сплатою за супутні послуги банку в сумі 720,00 грн. Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобов`язанням визначена в додатку № 1 до кредитного договору та становить 2 553,00 грн. Кредит, проценти за користування кредитом, комісійна винагорода сплачуються в період, установлений графіком погашення кредиту, визначеного в Додатку № 1 до кредитного договору, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 29.05.2013. За договором про відступлення вимоги від 21.11.2014 ПАТ «Імексбанк» відступив на користь ТОВ «Фрегат» право вимоги до боржника за кредитним договором. У подальшому 26.12.2014 між ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» був укладений тристоронній договір про заміну сторони в зобов`язані, згідно з яким новий кредитор, ТОВ «Фрегат», був замінений на ТОВ «Компанія Дасті». Позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо повернення позики, внаслідок чого станом на 09.11.2016 виникла заборгованість у сумі 77 053,53 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 30 661,15 грн., нарахованим відсоткам за користування кредитом - 14 596,38 грн., комісії - 21 096,00 грн., за штрафними санкціями - 7 700,00 грн. Позивач, як новий кредитор, 19.11.2016 звернувся до відповідача з претензією щодо повернення заборгованості за кредитним договором. Боржник заборгованість не сплатив, чим порушив права позивача, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Від третьої особи, ПАТ «Імексбанк», 06.03.2017 надійшли заперечення проти позову. Банк вказував на незаконність вимог ТОВ «Компанія Дасті», оскільки за своєю суттю укладений договір відступлення права вимоги від 21.11.2014 є договором факторингу. ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» не є фінансовими установами, тому договір є нікчемним і створює для позивача наслідків у виді переходу права вимоги до боржника. Оскільки банк перебуває в стадії ліквідації, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» при перевірці правочинів на нікчемність у порядку статті 38 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» було прийняте рішення № 01-ТА від 03.03.2015 «Про визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків їх нікчемними», яким договір про відступлення права вимоги та похідні від нього були визнані нікчемними. Сторони в судове засідання 22.12.2021 не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належно (а. с. 222-225, 227). Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити у задоволенні позову (а. с. 228). Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ?Ухвалою від 07.12.2016 суд у складі судді Лужецької О. Р. відкрив провадження у справі (а. с. 32). ?Ухвалою від 15.02.2017 суд за клопотання відповідача залучив до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ПАТ «Страхова компанія «Примор`є», ПАТ «Імексбанк» (а. с. 67). ?Ухвалою від 15.02.2017 суд задовольнив клопотанням відповідача про витребування доказів по справі (а. с. 69, 70). ?06.03.2017 від третьої особи, ПАТ «Імексбанк», надійшли заперечення проти позову (а. с. 105-110). ?Ухвалою суду від 13.03.2017 суд задовольнив клопотання представника третьої особи, ПАТ «Імексбанк», [PERSON] , про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 916/1253/15 (а. с. 116-117). ?За наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ «Компанія Дасті» Апеляційний суд міста Києва ухвалою від 01.06.2017 залишив без змін ухвалу суду від 13.03.2017 про зупинення провадження у справі (а. с. 164, 165). ?Протоколом повторного автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 27.06.2017 справу розподілено на суддю Комаревцеву Л. В. (а. с. 168). ?За наслідками розгляду касаційної скарги ТОВ «Компанія Дасті» Верховний Суд постановою від 17.10.2018 залишив без змін ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13.03.2017 та ухвалу апеляційного суд міста Києва від 01.06.2017 (а. с. 209-211). ?Протоколом повторного автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 30.11.2018 справу розподілено на суддю Трусову Т. О. (а. с. 214). ?Ухвалою від 28.10.2021 суд відновив провадження у справі (а. с. 219-220). ?У судовому засіданні від 22.12.2021 суд ухвалив вступну та резолютивну частину рішення (а. с. 230). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом установлено, що 29.04.2013 між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] був укладений договір № 999-00042460/1 про надання кредиту, на підставі якого банк надав позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки VISA з максимальною сумою заборгованості 50 000 грн (пункт 1.2. кредитного договору) зі сплатою 19,00 % фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості (пункт 1.1. кредитного договору) та сплатою інших платежів зі строком повернення до 28.04.2016 (пункт 1.3. кредитного договору). Повернення позики визначене додатком № 1 до кредитного договору та передбачає оплату рівними частинами, починаючи з 29.05.2013, процентів за користування кредитом та вартості послуг банку в сумі 720,00 грн, що в сукупності становить 2 553 грн на місяць(а. с. 11). Пунктом 4.9 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або сплати інших платежів у виді штрафу в розмірі 200,00 грн за перший прострочений платіж та 500,00 грн - за кожний наступний прострочений платіж (а. с. 8-10). 21.11.2014 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фрегат» був укладений договір про відступлення вимоги, відповідно до пункту 1.1. якого ПАТ «Імексбанк» як первісний кредитор за плату передав/відступив, а новий кредитор ТОВ «Фрегат» одержав/набув право вимоги, належне первісному кредитору за кредитними договорами, укладеними між первісним кредитором та відповідними фізичними особами, перелік яких зазначений в додатку № 1, який є невід`ємною його частиною (а. с. 14-16). 26.12.2014 між ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» був укладений тристоронній договір про заміну сторони в зобов`язані, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. якого відбулася заміна нового кредитора, ТОВ «Фрегат», у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014, укладеного з ПАТ «Імексбанк», на нового кредитора, ТОВ «Компанія Дасті». Усі права та обов`язки за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 переходять від нового кредитора, ТОВ «Компанія Дасті», з моменту підписання договору (а. с. 17). 06.01.2015 ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фрегат» досягли згоди щодо зміни в переліку кредитних договорів, права вимоги за якими переходять до нового кредитора, який викладений у додатку 1 до договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014, та виклали його в новій редакції (а. с. 18). 14.01.2015 ТОВ «Компанія Дасті» сплатила на користь ПАТ «Імексбанк» винагороду по договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 в сумі 28 260 000,00 грн. При цьому банк передав, а ТОВ «Компанія Дасті» прийняло права вимоги за кредитними договорами, укладеними між банком та фізичними особами, на загальну суму 307 953 215,96 грн., а також усі оригінали документів, інформацію щодо боржників та кредитні справи (а. с. 19, 26). Серед списку боржників відповідач значиться під № 9146 (а. с. 20-21). Відповідач зобов`язання з повернення позики належно не виконував, внаслідок чого відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 09.11.2016 за ним виникла заборгованість у сумі 77 053 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 30 661,15 грн., нарахованим відсоткам за користування кредитом - 14 596,38 грн., комісії - 21 096,00 грн., за штрафними санкціями - 7 700,00 грн. (а. с. 4). Позивач, як новий кредитор, листом від 09.11.2016 за № 13469 повідомив відповідача про відступлення банком на його користь права вимоги за кредитним договором та звернувся із вимогою повернути протягом 30 днів заборгованість за кредитним договором у сумі 77 053,53 грн. (а. с. 12). Відповідач вимоги щодо погашення простроченої заборгованості добровільно не виконав, заборгованість не сплатив, внаслідок чого позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. IV. Зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Договір про відступлення вимоги від 21.11.2014, тристоронній договір про заміну сторони в зобов`язанні від 26.12.2014 та договір від 06.01.2015 про внесення змін до договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 були предметом судового розгляду у справі № 916/1253/15-г за позовом ПАТ «Імексбанк» до ТОВ «Компанія Дасті» та ТОВ «Фрегат», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсними договорів та застосування наслідків недійсності договору та за зустрічним позовом ТОВ «Компанія Дасті» до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ТОВ «Фрегат», та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання правочину дійсним та визнання права власності. Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.08.2018, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2019, позов задоволено частково. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 21.11.2014, що укладений між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Фрегат», згідно з яким АТ «Імексбанк» передав/відступив на користь ТОВ «Фрегат» належні банку права вимоги в сумі 312 237 465,66 грн. за кредитними договорами в кількості 23 254 кредитів, що укладені з позичальниками банку - фізичними особами; визнано недійсним тристоронній договір про заміну сторони в зобов`язанні від 26.12.2014, що укладений між АТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті», предметом якого є заміна сторони кредитора - ТОВ «Фрегат» за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 новим кредитором - ТОВ «Компанія Дасті»; визнано недійсним договір від 06.01.2015 про внесення змін до договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014, що укладений між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Компанія Дасті», предметом якого є зміна переліку кредитних договорів, права вимоги за якими мали перейти до нового кредитора - ТОВ «Компанія Дасті», до 23 131 кредитів та зменшення загальної суми вимог до 307 953 215,96 грн.; зобов`язано ТОВ «Компанія Дасті» повернути АТ «Імексбанк» за актом приймання-передачі отримані за нікчемними правочинами оригінали кредитних договорів та всі підтверджуючі право вимоги документи. В іншій частині позовних вимог ПАТ «Імексбанк» відмовлено, відшкодовано позивачу за рахунок відповідачів витрати на проведення судових експертиз, судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. У задоволенні зустрічних позовних вимоги відмовлено повністю. Постановою Верховного суду від 13.06.2019 касаційна скарга ТОВ «Компанія Дасті» залишена без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін (а. с. 215-218). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Судом установлено, що ТОВ «Компанія Дасті» не набуло права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 999-00042460/1 від 29.04.2013. Оскільки права позивача бездіяльністю відповідача не порушені, суд не надає оцінки іншим доводам позову та відмовляє в його задоволенні. VI. Розподіл судових витрат між сторонами За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду на результат розгляду справи сплачений при подачі судовий збір у сумі 1 378 грн. залишається за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed