Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Комунальний заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» звернувся до суду з вищевказаною заявою та просить ухвалити рішення, яким зобовязати [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO] пройти обовязковий курс стаціонарного лікування в комунальному закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2 ДОР» до повного знебацилення. В обґрунтування вимоги заявник зазначив, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2 ДОР» у м. Кривий Ріг з діагнозом: МРТБ (24.05.2016) легень (дисемінований) Деструкція (+) МБТ (+) Мазок (+) Культура (+) Резистентність І+(HRES) Резистентність ІІ (-) Гістологія (0) Категорія 4 (ВДТБ) Когорта 2 (2016). З 23.03.2016 року по 26.05.2016 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у легеневому відділенні № 2 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2 ДОР», 27.05.2017 року переведена до легеневого відділення № 5 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2 ДОР», де перебувала до 12.10.2016 року, виписана на амбулаторне лікування. Для проведення амбулаторного лікування у тубкабінеті диспансерного відділення № 2 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2 ДОР» на базі КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 11 ДОР» хвора не зявилась. Для залучення до лікування неодноразово відвідувалась дільничною службою вдома, при кожному відвідуванні хвора обіцяла зявитись для продовження лікування в умовах стаціонару але не проходила. 15.08.2017 року направлено листа до Інгулецького відділу поліції з метою залучення її до лікування. 23.08.2017 року дільничною службою хвора була знову відвідана вдома, остання перебувала у стані алкогольного спяніння. Не зважаючи на не одноразові бесіди дільничною службою з хворою при відвідуванні її вдома про необхідність лікування, 27.10.2017 р. хвора написала письмову заяву про відмову від подальшого лікування, у зв'язку з тим що себе хворою не вважає. Таким чином, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, [PERSON], [INFO], будучи хворою на заразну форму туберкульозу, порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. На даний час, згідно висновків лікарняної консультативної комісії № 302 від 11.12.2017 року, хвора [PERSON], є епідеміологічно-небезпечною для оточуючих, має діагноз: МРТБ (24.05.2016) легень (дисемінований) Деструкція(+) МБТ(+) Мазок(+) Культура(+) Резистентність І+(НК?Б) Резистентність ІІ(-) Гістологія (0) Категорія 4(ВДТБ) Когорта 2(2016) і за станом свого здоровя повинна пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення. У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги, підтвердила обставини, викладені в заяві. Просить вимоги задовольнити. Судом ухвалено про розгляд справи без участі [PERSON], оскільки\~за даними протитуберкульозного закладу вона становить загрозу розповсюдження хвороби. Вислухавши представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON], [INFO], з 24.05.2016 року перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» ДОР» з діагнозом: МРТБ (24.05.2016) легень (дисемінований) Деструкція (+) МБТ (+) Мазок (+) Культура (+) Резистентність І+(HRES) Резистентність ІІ (-) Гістологія (0) Категорія 4 (ВДТБ) Когорта 2 (2016). З 23.03.2016 року по 26.05.2016 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у легеневому відділенні № 2 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2 ДОР», 27.05.2017 року переведена до легеневого відділення № 5 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2 ДОР», де перебувала до 12.10.2016 року, виписана на амбулаторне лікування. Для проведення амбулаторного лікування у тубкабінеті диспансерного відділення № 2 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2 ДОР» на базі КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 11 ДОР» хвора не зявилась. Для залучення до лікування неодноразово відвідувалась дільничною службою вдома, при кожному відвідуванні хвора обіцяла зявитись для продовження лікування в умовах стаціонару, але не проходила. 15.08.2017 року направлено листа до Інгулецького відділу поліції з метою залучення її до лікування (а.с.8). 27.10.2017 р. [PERSON] написала письмову заяву про відмову від подальшого лікування, у зв'язку з тим що себе хворою не вважає (а.с.9). Згідно висновків лікарняної консультативної комісії № 302 від 11.12.2017 року, хвора [PERSON], є епідеміологічно-небезпечною для оточуючих, має діагноз: МРТБ (24.05.2016) легень (дисемінований) Деструкція(+) МБТ(+) Мазок(+) Культура(+) Резистентність І+(НК?Б) Резистентність ІІ(-) Гістологія (0) Категорія 4(ВДТБ) Когорта 2(2016) і за станом свого здоровя повинна пройти курс стаціонарного лікування до стійкого знебацилення (а.с.5,6). Відповідно до ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних\~закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. \~Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації.\~Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.\~Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого.\~Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобовязані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоровя під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обовязкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоровя; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хвора на заразну форму туберкульозу, ухиляється від лікування, порушує протиепідемічний режим, становить загрозу для здоровя оточуючих. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що\~з метою запобігання поширенню туберкульозу\~[PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. При цьому суд враховує, що заявник просить зобовязати [PERSON] пройти обовязковий курс лікування до повного знебацилення. Однак, законодавством передбачена примусова госпіталізація до протитуберкульозного закладу на строк до трьох місяців,\~в подальшому продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial