Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Короткий зміст та фактичні обставини. [PERSON] в інтересах малолітньої дитини [PERSON] 24 липня 2019 року звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В судовому засіданні позивач, просила позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер - [PERSON] , який є батьком її дитини - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ часину земельної ділянки площею 8.1200 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] . Померлий заповіту не залишив. Їх донька: неповнолітня [PERSON] спадщину прийняла у відповідності до ч.4 ст.1268 Цивільного кодексу України ,так як є спадкоємцем першої черги за законом. На спадкове майно, а саме Ѕ частину земельної ділянки спадщину оформити не може із-за відсутності оригіналу державного акту на землю. Звернувшись до нотаріальної контори в інтересах [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позиваачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи викладене , позивач вимушена звернутися до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] , для визнання за нею права власності на Ѕ частини земельної ділянки, яка залишилася після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування за законом. В судове засідання представник відповідача Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] , поданого в інтересах малолітньої [PERSON] , не заперечував. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася надала до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує, вважає, що вони повинні бути задоволені в повному обсязі. Суд заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Мотивувальна частина та застосовані правові норми. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] виданого Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 02 серпня 2018 року) засвідчено той факт, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками вказані відповідно: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.6). З довідки №358/02-29 Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 22 серпня 2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] значився зареєстрованим в [ADDRESS] , як одиноко проживаючий. (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області від 15 квітня 2015 року), батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] . За життя [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на земелю (серія Р2 № 773059034282 виданого Волоськобалаклійською сільською радою Шевченківського району Харківської області 6 травня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №110), площею 8.1200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Згідно довідки №221/01-16 Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 20 квітня 2019 року позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в інтересах [PERSON] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] , та рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. Начальником Відділу у Шевченківському районі ГУ Держгеокадастру Харківської області надана відповідь за №30/150-19 від 17 травня 2019 року на звернення позивача з якої слідує, що була надана копія архівного примірника державного акту на ім`я померлого [PERSON] (серія [NUMBER] № реєстрації 110 від 06 травня 2003 року), пл.8.1200 га, розташована на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області. (а.с.8-9). З листа № 347/01-16 та витягів зі спадкового реєстру наданих приватним нотаріусом Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 21 серпня 2019 року вбачається, що в реєстрі мається інформація про заведену спадкову справу приватним нотаріусом Томчуком С.М. за №106/2015 після смерті [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла його мати [PERSON] , подавши 12 листопада 2015 року заяву про прийняття спадщини в додатковий строк, встановлений Шевченківським районним судом Харківської області у один місяць. Рішення набрало законної сили 30 жовтня 2015 року. Також за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження є малолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка вважається такою, що спадщину прийняла у відповідності до ч.4 ст.1268 Цивільного кодексу України. Згідно до п. 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 тарвня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У відповідності до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва, про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. За правилами ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємиців). Спадкування за правилами ст.1217 Цивільного кодексу України здійснюється за законом та заповітом. До складу спадщини за правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно ч.4 ст.1268 Цивільного кодексу України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважається такими, що прийняли спадщину. Відповідно до ч. 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька, визнання за нею права власності не порушає нічиїх інтересів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved