Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області Котяш А.І. в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Відділ реєстрації Броварської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки і піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області про зобов'язання накласти заборону на відчуження житлового будинку. Позивач зазначав, що у серпні 2007 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають за адресою: [ADDRESS], звернулися до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про усиновлення покинутої малолітньої дитини [PERSON]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] оголошено усиновлювачами [PERSON] та вирішено внести відповідні зміни в актовий запис про народження [PERSON] за №08 від 25.07.2007р., що міститься в Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, що стосувалися даних про батьків дитини, а також її прізвища, по-батькові та дати народження. На підставі зазначеного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, 17.10.2007р. відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві видано свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER], в якому матір'ю зазначено [PERSON], а батьком - [PERSON]. 25.12.2015р. [PERSON], перебуваючи разом з малолітньою донькою [PERSON], 23 липня 2003 року нароодження, у центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Броварської районної державної адміністрації, у присутності спеціалістів центру та спеціаліста служби у справах дітей Броварської районної державної адміністрації ображала дитину, принижувала її гідність, погрожувала розправою. На зауваження та вмовляння спеціалістів не реагувала, сперечалася, вела себе брутально. Після цього [PERSON] свідомо залишила дівчинку у службовому кабінеті центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Броварської районної державної адміністрації, розташованому по вул. Шевченка, 21 у м. Бровари Київської області. Дане рішення жінки було цілеспрямованим, аргументами її поведінки стало те, що державних коштів їй на утримання [PERSON] не виплачують і в подальшому вона не збирається виховувати та утримувати доньку. Згідно акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забирати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 25.12.2012р. встановлено, що [PERSON] привела цілеспрямовано свою малолітню доньку [PERSON] до центу соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Броварської районної державної адміністрації аби залишити її там, аргументуючи, що дитина її дратує, не слухає та в подальшому не бажає займатися вихованням доньки. З 27.12.2012р. [PERSON] проживає в дитячому соціально-реабілітаційному центрі «Сонячне світло», розташованому за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 18.02.2016р. за позовом органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області позбавлено батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON]. 23 травня 2016 року розпорядженням Броварської районної державної адміністрації малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на праві власності зареєстрований за [PERSON] Водночас, при постановленні Броварським міськрайонним судом Київської області рішення від 18.02.2016р. про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], питання щодо накладання заборони на відчуження житла дітей не вирішено. Враховуючи те, що органом опіки і піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області заходи щодо накладання заборони на відчуження житла не вирішувалося, Броварською місцевою прокуратурою у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» викликана необхідність звернення в інтересах неповнолітньої [PERSON], залишеної без піклування батьків, до суду з позовними вимогами. Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов'язати Відділ реєстрації Броварської районної державної адміністрації Київської області накласти заборону на відчуження будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що на праві власності належить [PERSON] до досягнення повноліття неповнолітньою [PERSON]. В судове засідання представник позивача прокурор Гладиш Т.С. не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] і відповідач [PERSON] не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. В судове засідання представники третіх осіб Відділу реєстрації Броварської районної державної адміністрації Київської області, органу опіки і піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2016 року, відповідачів [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.13-17). Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області малолітній [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.12). Згідно з вимогами ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. У Сімейному кодексі України (п.3 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.248) закріплено право дитини, над якою встановлено опіку або піклування, дитини-сироти на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 лютого 1998 року відповідачу [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (а.с.7,18-20). Як зазначено в узагальненнях Верховного суду України від 11.12.2008р. про практику розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми - відповідно до п.3 ч.1 ст.247, п.2 ч.1 ст.248 Сімейного кодексу України, а також п.3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Право дитини на збереження за нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним. Відповідно до п.3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно ч.1 ст.20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р., дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Відповідно до ст.52 Конституції України утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Пунктом 2 частини 2 статті 19 Закону встановлено, що однією із підстав здійснення державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливе стягнути солідарно із відповідачів на користь Держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved