Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви З 31 січня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . З квітня 2006 року шлюбні відносини між сторонами були припинені, рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами був розірваний, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина. Починаючи з квітня 2006 року відповідач життям дитини не цікавиться, не приймає участі у вихованні та утриманні сина, що в свою чергу призвело до того, що дитина не пам`ятає відповідача як свого батька. Окрім цього, відповідач не сплачує аліменти на утримання сина, внаслідок чого станом на 30 вересня 2019 року наявна заборгованість у розмірі 129 496, 98 грн. Позивач має постійне місце роботи, не має судимостей, не зловживає спиртними напоями. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відзив на позовну заяву не надходив Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. Зобов`язано Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування надати до суду належним чином завірений висновок щодо розв`язання спору. 28 травня 2020 року ухвалою суду підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач, повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю в якій зазначила, що у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання на 17 червня 2020 року та на 30 червня 2020 року не прибув, причини його неявки суду не відомі. Представник третьої особи, повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибула, надала заяву про проведення судового засідання за її відсутні. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи З 31 січня 2004 року позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, шлюбі, про що було вчинено актовий запис № 34. Внаслідок укладення шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». У свідоцтві про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи з 21 листопада 2006 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданому 14 червня 2007 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Згідно із довідкою Запорізького академічного ліцею № 23 Територіального відділу освіти Комунарського району Запорізької міської ради Запорізької області від 01 жовтня 2019 року [PERSON] навчається у 8-Б класі. Батько дитини до навчального закладу жодного разу не приходив, не цікавився навчанням дитини. За відомостями КНП Центр первинної медико - санітарної допомоги № 6» [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в дитячій амбулаторії № 9 з народження. Батько дитини до дільничного педіатра дитини жодного разу не звертався, здоров`ям дитини не цікавився. За розрахунком заборгованості, складеним Комунарським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя від 16 жовтня 2019 року, розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] за період з 08 листопада 2018 року по вересень 2019 року становить травень 2020 грн. [PERSON] працює у Запорізькому міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді на посаді психолога відділу соціальної роботи по Шевченківському району з 03 серпня 2017 року. За період з травня 2019 року по жовтень 2019 року розмір заробітної плати всього становить 43 390, 25 грн. За висновком Районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування від 12 травня 2020 року, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, оскільки [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками: не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує сину достатній життєвий рівень, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує всебічний розвиток сина, як особистості, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації вказано відділ реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, то копію рішення, після набрання ним законної сили, необхідно направити до вказаного відділу. Розподіл судових витрат Беручи до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768 гривні 40 копійки.

Outcome: approved