Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 03.08.2021 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом АТ «КБ ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16\~236 грн 26 коп. посилаючись на те, що 15.04.2015 відповідач, звернувшись до позивача з метою отримання банківських послуг, підписала заяву № б/н, підтвердивши свою згоду на те, що ця заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувалися частиною першою\~статті 634 ЦК України, згідно з якою укладений правочин є договором приєднання. Відповідно [PERSON] був відкритий кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування і обслуговування карт рахунку. Надалі кредитний ліміт був збільшений до 25 000 грн відповідно до умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується підпунктами 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою банку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначені у довідці, доданій до позовної заяви. У випадку зміни тарифів, інших частин договору банк зобов`язаний інформувати позичальника щодо внесених таких змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у підпункті 1.1.3.1.9 договору, а позичальник згідно з підпунктом 1.1.2.1.5 договору зобов`язаний отримати виписку про стан та здійснені операції по карткових рахунках. Неотримання або несвоєчасне отримання позичальником виписок про стан рахунків не звільняє його від виконання зобов`язань за укладеним договором. У разі незгоди зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку позичальник має право надати банку письмову заяву про розірвання договору, погасивши при цьому виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, а саме згідно з підпунктом 2.1.1.12.3 шляхом внесення коштів у визначений спосіб; слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту, що передбачено підпунктом 2.1.5.7 договору, та погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, що передбачено підпунктом 2.1.5.5 договору, а також оплачувати комісії на визначених договором умовах. У разі порушення строків платежів, непогашення позичальником боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, відповідно до підпункту 2.1.1.12.7.2 договору відповідач сплачує банку відсотки у визначеному Тарифами розмірі з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується підпунктом 2.1.1.12.6 договору. Відповідно до підпункту 2.1.1.12.10 договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за договором. У редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01 березня 2019 року, згідно з п. 2.1.1.2.12 сторони договору дійшли згоди, що, починаючи зі 181-го дня з моменту порушення відповідачем зобов`язань з погашення кредиту, він зобов`язується сплатити банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого у строк кредиту, які відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі: 86,4% для картки «Універсальна», 84,0 % для картки «Універсальна голд». АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на передбачених договором умовах у межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач своєчасно не надавав позивачеві кошти для погашення заборгованості за кредитом, порушуючи свої боргові зобов`язання відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за дійсним правочином. Станом на 13.06.2021 виникла заборгованість у розмірі 16 236 грн 26 коп., яка складається з: 12 799 грн 48 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі (00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 12 799 грн 48 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту); 0 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 3 436 грн 78 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 0 грн 00 коп. нараховано пеня; 0 грн 00 коп. - нараховано комісії. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобов`язання за укладеним договором, заборгованість перед банком у повному обсязі не погашає, що спонукало банк звернутися в суд з даним позовом. Позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 16 236 грн 26 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді за зареєстрованим місцем проживання, а саме: [ADDRESS] . Оскільки відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 15.04.2015 відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку». Згідно з викладеною в цій заяві інформації відповідач підтвердив свою згоду із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Звертаючись до суду з цим позовом, банк надав підписану відповідачем анкету-заяву від 15.04.2015 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», розрахунок заборгованості за договором від 15.04.2015 № б/н, виписку з особового рахунку, довідку про видані картки та зміну умов кредитування, зокрема, щодо зміни кредитного ліміту, а також витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку». З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач [PERSON] всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком (а.с. 6-13). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 13.06.2021 становить 16 236 грн 26 коп., яка складається з: 12 799 грн 48 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі (00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 12 799 грн 48 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту); 3 436 грн 78 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Згідно з витягом зі статуту (а.с. 66-67) позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». А, довідкою з ЄДРПОУ (а.с. 63) та банківською ліцензією (а.с. 64) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Відповідно до нової редакції статуту АТ КБ «ПриватБанк» останнє є правонаступником за всіма правами і обов`язками ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 66-67). Між сторонами фактично виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. V. Оцінка Суду. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно зі\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті\~12,\~13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів та пояснень позивача, викладених у позовній заяві, у суду є всі підстави для висновку про доведеність факту отримання відповідачем [PERSON] 12 799 грн 48 коп. кредитних коштів. З огляду на те, що отримані та використані\~ [PERSON] \~кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то він вправі вимагати захисту своїх прав через суд\~шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в розмірі 12\~799 грн 48 коп. (заборгованість за простроченим тілом кредиту). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 12 799 грн 48 коп. за простроченим тілом кредиту підлягають до задоволення. Щодо стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з положеннями\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних допустимих і достовірних доказів (ст.\~ст. 76 - 79 ЦПК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк вказував на те, що мав місце договір приєднання та сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Заяву-анкету, в якості погодження з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Велика Палата Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети\~заяви, оскільки, за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду в згаданій вище Постанові зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону України № 1023-XII «Про захист прав споживачів»\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Позивачем належними доказами необґрунтовано позовні вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками. Анкета-заява (а.с.12) не містить умов щодо розміру процентів за прострочення повернення коштів. Відтак суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача процентів у вказаній позивачем сумі. Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.03.2020 по справі № 369/2163/18. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг «ПриватБанку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної зі сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у цьому випадку\~в анкеті-заяві позичальника, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відтак, оскільки анкета заява не містить умов щодо розміру процентів, немає підстав для висновку, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом приєднання та, відповідно, немає підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 3 436 грн 78 коп. заборгованість за простроченими відсотками, тому в цій частині позов не може бути задоволений. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: partial