Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 04 червня 2019 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (в подальшому відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 квітня 1998 року у виконкомі Глибокопотіцької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні та вихованні. Подружнє життя між ними не склалося, оскільки через відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрати почуття любові один до одного, вони перестали проживати однією сім`єю з 2017 року. На даний час їх шлюб носить форматний характер. Також зазначила, що відповідач сином майже не цікавиться, участі у його житті, вихованні та розвитку не приймає, матеріальну допомогу не надає. Між сторонами не досягнуто згоди щодо добровільної сплати аліментів. Відповідач виїжджає на сезонні роботи. Просить суд розірвати шлюб та стягнути з\~відповідача аліменти\~на її\~користь на\~утриманнясина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак її представник [PERSON] подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 червня 2019 року справу за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2019 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 квітня 1998 року, актовий запис №38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Глибокопотіцької сільської ради Тячівського району Закарпатської області (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , і його батьком значиться відповідач у справі [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.7). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, вбачається, що на утриманні [PERSON] перебуває її неповнолітній син [PERSON] (а.с.9). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24\~СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112\~СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, Суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам одного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 31)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з дитиною та сама веде догляд за нею, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер. Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, а в решті позову відмовити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача, щомісячно, аліменти на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 червня 2019 року, і до його повноліття, оскільки така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок та стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 768 гривень 40 копійок судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 80, 84, 105, 110, 112-114, 182,\~184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial