Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що 03 серпня 2017 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. На даний час в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа №359/1128/20 про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Протягом всього періоду перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Після народження дитини за вказаною адресою було зареєстрованого його місце проживання. Проте, протягом 2019 року [PERSON] почав проявляти агресивну поведінку відносно [PERSON] та їхнього сина, влаштовував безпідставні конфлікти, застосовував фізичну силу та психологічний тиск. У такий спосіб [PERSON] протиправно позбавив [PERSON] та малолітнього [PERSON] права користування житловим будинком. У зв`язку з чим, на даний час [PERSON] орендує кімнату за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин [PERSON] просила вселити її та малолітнього [PERSON] до житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також зобов`язати [PERSON] та [PERSON] не чинити їй та малолітньому [PERSON] перешкоди у користуванні житловим будинком. В червні 2020 року [PERSON] та [PERSON] пред`явили зустрічний позов, який обґрунтували тим, що 03 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не є власником, орендарем чи наймачем житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Малолітня дитина проживає разом з [PERSON] . Тому в силу ч.4 ст.29 ЦК України місце проживання малолітньої дитини має бути визначено за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим, [PERSON] та [PERSON] просили скасувати реєстрацію малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.36). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи було залучено орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації Київської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.64-65). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] (а.с.85-86). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.128). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2021 року у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.139-140). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року було закрито провадження в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] (а.с.112-113). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи в порядку процесуального правонаступництва замість органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації Київської області було залучено службу у службу у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області (а.с.184-185). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явлених позовів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав первісний позов та наполягав на його задоволенні Відповідачі надали до суду відзив на позовну заяву, в якому вказали, що вважають позовні вимоги [PERSON] такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та не підлягають задоволенню. З доводів позивача її незаконно виселили з житлового будинку [ADDRESS] , але власники будинку не надавали свою згоду на вселення позивача, а лише на вселення дитини. Крім цього, представник відповідачів [PERSON] та відповідачі особисто підтримали вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві. Представник позивача [PERSON] надала відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказала, що не погоджується з вимогами, викладеними у зустрічному позові. Оскільки, відповідачами обрано невірний спосіб захисту свої прав та інтересів. Крім цього, малолітній [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за згодою всіх співвласників будинку. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року було встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] , проте в даному судовому рішенні не встановлено конкретної адреси проживання матері. Крім цього, [PERSON] та [PERSON] чинять перешкоди у доступі до житлового приміщення. Тому представник позивача [PERSON] просила відмовити у задоволенні зустрічного позову. Представник служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області Павленко Л.В. при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 03 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складений відповідний актовий запис №413 (а.с.12). Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 08 липня 2019 року, виданою Кучаківською сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с.14) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, а також [PERSON] - дружина, проживає без реєстрації. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, який розташовується за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу від 07 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В., зареєстрованого в реєстрі за №7482 (а.с.53). [INFO] [PERSON] помер (а.с.62). З матеріалів спадкової справи №29/2020, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г., вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] , які у встановленому порядку прийняли спадщину після його смерті (а.с.151,157). Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами ЖК України та ЦК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо вимоги про вселення та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком. У відповідності до змісту ч.4 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.157 ЖК України член сім`ї власника жилого будинку (квартири), може бути виселений виключно у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.116 цього Кодексу якщо член сім`ї власника жилого будинку (квартири) систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника жилого будинку (квартири) осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. У відповідності до ч.1 ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування чужим майном. Європейський суд з прав людини вказав, що «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла». Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, не здійснюється згідно із законом та не може розглядатись як необхідне в демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року, заява №30856/03, Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine §41-42). б. норми матеріального права щодо вимоги про скасування реєстрації місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі №6-57цс11 від 16 січня 2012 року, виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). в. норми процесуального права. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положення ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо вимоги про вселення та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком. Встановлено, що [PERSON] була вселена до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за згодою [PERSON] . Таким чином, [PERSON] набула право користування житловим будинком як член сім`ї власника будинку. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92140656). Однак, обставина щодо розірвання шлюбу не припинила право [PERSON] на користування житловим будинком. З копії висновку ДОП Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції Коновалюк В.В. від 17 лютого 2020 року, розглянувши матеріали ЄО №2556 від 02 лютого 2020 року, ЄО №2765, №2771 від 04 лютого 2020 року по заявах [PERSON] , встановлено, що заявник зверталась з приводу конфліктної ситуації із чоловіком [PERSON] та його батьками, які нібито за адресою: [ADDRESS] , не впускають її разом до будинку (а.с.19). Згідно копії висновку ДОП Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції Саган Є.В. від 28 серпня 2020 року, розглянувши матеріали ЖЄО №20262 від 07 серпня 2020 року, встановлено, що [PERSON] не пускає [PERSON] до місця проживання за адресою: [ADDRESS] та не повертає особисті речі (а.с.120). З вказаних письмових доказів вбачається, що відповідачі дійсно створюють [PERSON] та її малолітньому сину [PERSON] перешкоди у користуванні житловим будинком. У такий спосіб порушується їх право на користування жилим будинком. Тому суд вважає, що для відновлення порушеного права [PERSON] та малолітнього [PERSON] належить вселити в жилий будинок, що розташовується за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні цим житловим будинком. б. щодо вимоги за зустрічним позовом про скасування реєстрації місця проживання малолітньої дитини. Суд погоджується з доводами представника позивача [PERSON] , що чинним законодавством не передбачений такий спосіб захисту цивільного права, як припинення судом реєстрації місця проживання особи. Оскільки, для цього необхідно звернутись з відповідною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області. Крім того, підстава для припинення реєстрації місця проживання [PERSON] у вказаному житловому будинку могла виникнути лише після набрання законної сили судовим рішенням про припинення права користування [PERSON] жилим приміщенням відповідно до положення ст.405 ЦК України. Зважаючи на це, у задоволенні вимоги про зняття з місця реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , належить відмовити. VІII. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 25 лютого 2020 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1681 гривні 60 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 840 гривень 80 копійок з кожного. Крім цього, [PERSON] та [PERSON] також сплатили судовий збір за пред`явлення зустрічного позову у розмірі 840 гривень 80 копійок, згідно з квитанцією від 15 червня 2020 року (а.с.72). Проте, враховуючи, що у задоволенні зустрічного позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених ними судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved