Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в вигляді аліментів в сумі 17330,70 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору, згідно квитанції. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що він, [PERSON] , перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 24 червня 2006 року по 12 вересня 2011 року. [INFO] відповідачка народила доньку - [PERSON] , в свідоцтві про народження якої він був записаний батьком дитини, так як вважав, що дитина його. Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.07.2010 року по цивільній справі № 22-2050/10 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, із всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. За виконавчим листом, виданим Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська від 16.09.2010 року, виконавчою службою Дніпровського району відкрито виконавче провадження і за місцем роботи в Управлінні Служби безпеки України в Дніпропетровській області з нього щомісячно стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини. 08.11.2019 року рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області по цивільній справі 209/4257/18 був задоволений його позов про оспорювання батьківства, в зв`язку з відсутністю кровного споріднення між ним та дитиною, та виключення відомості про його батьківство відносно [PERSON] із актового запису про її народження. Після набрання чинності даним рішенням він звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину, батьком якої він не являється. 24.07.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по цивільній справі 209/744/20 винесено рішення про припинення стягнення аліментів з нього [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, із всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.07.2010 року по цивільній справі № 2-2050/2010 року. Виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська від 16.09.2010 року по цивільній справі 2-2050/2010р. про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] визнано таким, що не підлягає виконанню. Цим же рішенням стягнуті з [PERSON] на його користь безпідставно отримані грошові кошти (аліменти) в сумі 9262,18 грн. Рішення набрало законної сили 22 серпня 2020 року. За виконавчим листом, виданим на підставі рішення, відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідачки 9262,18 грн. безпідставно отриманих грошових коштів на його користь та на сьогоднішній день грошові кошти стягнуті на його користь. Розрахунок безпідставно отриманих грошових коштів на момент звернення до суду з позовом був зроблений за грудень 2019 року, січень- лютий 2020 року. За період розгляду цивільної справи про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на час винесення рішення по цивільній справі 209/744/20 він не уточнював позовні вимоги в частині стягнутих безпідставно аліментів. Адже до набрання рішенням чинності тобто до 22.08.2020 року, та прийняття рішення Дніпровського районного суду до виконання відділом ДВО Дніпровського району з нього продовжували стягувати аліменти за місцем роботи та перераховувати відповідачці. Таким чином [PERSON] отримала безпідставно 17330,70 грн. в тому числі: за березень 2020 року 2888,45 грн., за квітень 2020 року 2888,45 грн., за травень 2020 року 2888,45 грн., за червень 2020 року 2888,45 грн., за липень 2020 року 2888,45 грн., за серпень 2020 року 2888,45 грн. Недобросовісність з боку відповідачки, яка отримувала Грошові кошти, достовірно знаючи, що не має на це права, спричинила йому матеріальну шкоду, і він вимушений стягувати в судовому порядку безпідставно отримані нею кошти. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.15) Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 22 грудня 2020 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.07.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по цивільній справі 209/744/20 винесено рішення про припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, із всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.07.2010 року по цивільній справі № 2-2050/2010 року.(а.с.8-9) Згідно довідки №61 від 21.09.2020 року виданої [PERSON] про те, що сума перерахованих ним аліментів з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року [PERSON] складає 17330,70 гривень. (а.с.11) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що отримані [PERSON] аліменти від [PERSON] у розмірі 17330,70 гривень набуті останньою безпідставно, та підлягають поверненню позивачу. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved