Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на спадщину. Позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входять земельні ділянки: площею 1,70 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №230104 від 17.09.2008 для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Бочаницької сільської ради Гощанського району Рівненської області, площею 1,1553 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №411729 від 18.11.2010 для ведення особистого селянського господарства, та площею 0,2485 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №540108 від 10.11.2010 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору, які знаходяться в с. Бочаниця колишнього Гощанського району Рівненської області. Однак, коли вона звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтв про право на спадщину, їй було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Процесуальні дії у справі Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 01.10.2021 позов було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 18.10.2021, після усунення недоліків позовної заяви, судом відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 24.11.2021. Ухвалою суду від 24.11.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.12.2021. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Андріюк С.М. подав клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання за викликом суду не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсягу. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 18.11.1972 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 18.11.1972. Після шлюбу подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] ». 04.03.2019 секретарем сільської ради с. Бочаниця посвідчено заповіт [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 09, за яким він заповів своїй дружині [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , та земельну частку (пай) площею 1,70 га Державний акт на право власності на майно серія ЯЕ №230104. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Бочаницької сільської ради Гощанського району Рівненської області 16.09.2020, актовий запис № 13. Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входять, зокрема, земельні ділянки: площею 1,70 га для ведення особистого селянського господарства на території колишньої Бочаницької сільської ради Гощанського району Рівненської області, що підтвержується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №230104 від 17.09.2008, площею 1,1553 га для ведення особистого селянського господарства, що підтвержується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №411729 від 18.11.2010, та площею 0,2485 га що підтвержується копією Державного акта на земельну ділянку серія ЯК №540108 від 10.11.2010 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору, які знаходяться в с. Бочаниця колишнього Гощанського району Рівненської області. На момент смерті [PERSON] з ним разом проживали його дружина [PERSON] , син [PERSON] та невістка [PERSON] , що підтверджується довідкою Гощанської селищної ради № 65 від 24.02.2021. 12.11.2020 син померлого [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, про що посвідчив відповідну заяву у Бочаницькій сільській раді, зареєстровано в реєстрі за № 48. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Строкаля В.Д. за видачею свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), на що отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується письмовою відмовою у вчиненні нотаріальної дії № 705/02-14 від 08.12.2021. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.1227 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України). Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Питання спадкування за законом врегульовано гл. 86 ЦК України. Відповідно до норм, які містяться у цій главі, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За умовами ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом не відмовився від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавці, однак, не в змозі оформити право власності на неї в нотаріальному порядку. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що: померлий [PERSON] залишив заповіт щодо частини майна, заповівши його позивачці; позивачка, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна, не включеного до заповіту; інший спадкоємець першої черги - син померлого [PERSON] - відмовився від спадщини на користь позивачки; позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого [PERSON] , але оформити своє право на спадкове майно не має можливості; суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Стосовно вказівки у заповіті на земельну частку (пай), суд приходить до висновку, що оскільки на момент посвідчення заповіту 04.03.2019 право на земельну частку (пай) площею 1,70 га було реалізовано спадкодавцем шляхом надання йому у власність земельної ділянки цією площею, про що ще 17.09.2008 було видано Державний акт на право власності на майно серія ЯЕ №230104, на який посилається спадкодавець у заповіті, то вказаним заповітом заповідається саме земельна ділянка. Тому підлягає визнання право власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування.

Outcome: approved