Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Кремінська районна державна адміністрація Луганської області звернулася з позовом до Кремінського районного суду Луганської області, в якому просила позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] раніше, а саме рішенням Кремінського районного суду від 25.08.2015 вже була позбавлена батьківських прав стосовно своїх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Після реєстрації народження [PERSON] відповідачка самоусунулась від виховання та піклування про дитину, матеріальної допомоги не надає, не забезпечує дитину одягом та необхідним харчуванням. В даний час вихованням дитини займається її бабуся [PERSON], яка проживає разом зі своїм чоловіком [PERSON] та цією дитиною, забезпечує проведення планового медичного обстеження дитини, створює необхідні умови для її належного розвитку та виховання, забезпечує її необхідним харчуванням, одягом та іграшками, а також створює доброзичливу атмосферу в сім'ї. [PERSON] бажає позбавити свою доньку [PERSON] батьківських прав стосовно цієї дитини для надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування та подальшого встановлення опіки над нею. Цю позицію також підтримують Кремінська районна державна адміністрація та служба у справах дітей Рубіжанської міської ради. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти позовних вимог, та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення у пресі (оскільки її місце проживання суду невідоме), причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала, заперечень проти позову також не надала. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідачки, яка була належним чином повідомлена про проведення судового засідання, та від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, причини неявки нею не повідомлялися, а також оскільки представник позивача не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена відповідна ухвала. Дослідивши матеріали справи, розглянувши цивільну справу в межах позовних вимог та оцінивши докази окремо та в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Михайлівка Кремінського району Луганської області народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] і [PERSON]. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - запис проведено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові записані за її вказівкою (а.с. 9, 10). 25 серпня 2015 року рішенням Кремінського районного суду Луганської області у цивільній справі № 414/1188/15-ц (провадження № 2/414/464/2015) [PERSON] була позбавлена батьківських прав стосовно своїх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], - опікуном яких було призначено [PERSON]. Також з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання цих дітей на користь [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 11-12). Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 41 від 14.03.2016 та побутової характеристики [PERSON] від 09.12.2016, підписаної сільським головою с. Михайлівка, остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю сім'єю: бабусею [PERSON], дідусем [PERSON], тіткою [PERSON], сином [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], донькою [PERSON], [INFO], донькою [PERSON], [INFO] Постійно за цією адресою відповідачка [PERSON] не проживає, у вихованні дітей участі не приймає. До січня 2015 року з'являлася раз у три місяці, з січня 2015 року відсутня. Стовно своїх дітей, крім молодшої доньки [PERSON], за рішенням суду була позбавлена батьківських прав і опікуном була призначена їх бабуся [PERSON] Після народження дитини у лютому 2016 року [PERSON] зареєструвала її, проте одразу ж віддала своїй матері [PERSON], та будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, аліменти не сплачує. [PERSON] неодноразово мала приводи до поліції за крадіжки і була умовно засуджена. У травні 2014 року ця судимість була погашена, однак у березні 2015 року вона знову вчинила крадіжку (а.с. 13, 14-15). Актом обстеження житлово-побутових умов дитини від 08.11.2016, актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та висновком про стан, фізичний та розумовий розвиток дитини від 20.11.2016 встановлено, що малолітня [PERSON] з народження проживає з бабусею [PERSON] і дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], які самостійно і в повному обсязі виховують та утримують онуку, забезпечують її необхідним одягом, харчуванням та іграшками, піклуються про її розвиток та стан здоров'я, які є задовільними. Стосунки у сім'ї доброзичливі, дідусь та бабуся дівчинки проживають разом більше 15 років, 05.11.2016 зареєстрували шлюб. Мати дитини [PERSON] своєю дочкою не цікавиться, матеріально не допомагає, сама передала дитину своїй матері [PERSON] і наразі місцезнаходження [PERSON] невідоме (а.с. 16, 17, 18, 19). У своєму листі за № 80 від 14.02.2017 на адресу начальника служби у справах дітей Кремінської районної адміністрації [PERSON] начальник служби у справах дітей Рубіжанської міської ради [PERSON] зазначає, що [PERSON] звернулась з проханням дати висновок чи може вона бути опікуном своєї малолітньої онуки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що мати дитини [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки (а.с. 20). Відповідно до витягу з протоколу засіданні комісії з питань захисту прав дитини Кремінської районної державної адміністрації № 2.12 від 15.02.2017 та висновку органу опіки та піклування Кремінської РДА № 37-1/631 від 23.02.2017 [PERSON] самоусунулась від виховання та піклування про свою малолітню доньку [PERSON], [INFO], після реєстрації її народження, матеріальну допомогу не надає, вихованням не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитину одягом та необхідним харчуванням. Планове медичне обстеження дитини забезпечує бабуся [PERSON] На підставі цього орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої доньки [PERSON] У зв'язку з цим комісією з питань захисту прав дитини Кремінської РДА також було вирішено звернутися з відповідним позовом до Кремінського районного суду Луганської області (а.с. 21-22, 23). Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2011 батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 11 Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З урахуванням встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню своєї малолітньої доньки [PERSON], забезпеченню її всебічного розвитку. Зокрема, про це свідчать ті обставини, що одразу після реєстрації народження дитини [INFO] [PERSON] передала дитину своїй матері [PERSON] і з того часу не відвідує дитину і взагалі не цікавиться її станом здоров'я, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, більше того, навіть не повідомляє про своє місцезнаходження, що свідчить про абсолютну байдужість [PERSON] до долі своєї малолітньої дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] свідомо, злісно та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки жодним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітньої доньки [PERSON], не спілкується з нею та не виявляє будь-якого інтересу до її внутрішнього світу, не дбає про стан її здоров'я та навіть не цікавиться ним, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] Також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору, а суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову, а саме вимоги немайнового характеру, за яку встановлено судовий збір в розмірі 640 грн, суд вважає за необхідне стягнути вищевказану суму з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved