Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за отриману теплову енергію в сумі 11444,33 грн., трьох відсотків річних в сумі 272,22 грн., індексу інфляції в сумі 1172,19 грн. Позов обґрунтований тим, що КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, яке надає наймачам, власникам та членам їх сімей, що фактично проживають у квартирах або приватних будинках, послуги теплопостачання за рахунок власних та залучених коштів. Між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання теплової енергії для централізованого опалення та гарячого водопостачання від 18.01.2008 року. До укладення даного договору діяв усний договір, про що свідчить особовий рахунок [NUMBER]. Згідно п. 3.1 договору від 18 січня 2008 року, розрахунковим періодом є календарний місяць. Термін внесення платежів - не пізніше ніж 15 числа наступного за розрахунковим місяцем. В порушення вимог п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та договору про постачання відповідач не виконувала зобов'язання щодо строків оплати послуг, наданих позивачем. В зв'язку з чим станом на 01.05.2018 року за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 11444,33 грн за надані послуги теплопостачання. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань не надала. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного Як встановлено судом, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою КП «Житлогосп» №43 від 14 травня 2018 року. 18.01.2008 року між КП «Теплокомуненерго» та [PERSON] укладено договір про постачання теплової енергії для централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АБ №476421 КП «Теплокомуненерго» є комунальним підприємством, видами діяльності якого, зокрема, є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. В зв'язку з тим, що відповідач несвоєчасно оплачує надані позивачем послуги, станом на 01.05. 2018 року виникла заборгованість в сумі 11444 грн. 33 коп. та нараховано відповідачу 1172 грн. 19 коп. інфляційних витрат та 272 грн. 22 коп. - 3% річних. При вирішенні спору суд керується п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.17, п.20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005р. № 630, згідно яких споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів (норм) споживання або за показаннями засобів обліку (будинкових або квартирних лічильників). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання( ч.1ст.625 ЦК України). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми. Оскільки відповідач не виконує зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг, суд погоджується з обґрунтованим розрахунком розміру заборгованості, інфляційних нарахувань та 3 % річних, що доданий позивачем до позовної заяви. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved