Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 1.1. 24 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 23.06.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області (актовий запис № 77), було зареєстровано шлюб із відповідачем у даній справі. Від спільного подружнього проживання мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрати почуття любові один до одного, та як наслідок припинення сімейних відносин, просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати. 1.2. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2.1. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, просить суд розглянути вимоги позовної заяви без її участі на підставі наявних в справі доказів. 2.2. Відповідач в підготовче засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3.1. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4.1. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2007 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 23 червня 2007 року ( а.с.8) 4.2. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 4.3. На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть. 4.4. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. V. Оцінка Суду. 5.1.За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 5.2. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 5.3. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. 5.4. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 5.5. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. 5.6. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, Суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам одного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. VI. Судові вирати 6.1 Нормою 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved