Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка зареєстрована та проживає в квартирі за адресом: [ADDRESS] , власницею якої вона є. Разом з нею у цій квартирі зареєстрований і проживає син [PERSON] [INFO] , а також зареєстрований колишній чоловік [PERSON] , [INFO] . Останній після розірвання шлюбу у 2017 році Рішення іменем України від 25.10.2017 не проживає по даній адресі. На сьогоднішній день нарахування плати за комунальні послуги здійснюється з розрахунку на трьох осіб, однак [PERSON] тут не живе та не сплачує комунальні платежі. Як після розірвання шлюбу, так і зараз - де місце проживання [PERSON] невідомо. Має право на оформлення житлової субсидії на компенсацію витрат на житлово-комунальні послуги, проте реєстрація місця проживання особи, що фактично не проживає у власній квартирі позивачки, перешкоджає останній у оформленні такої субсидії. Судові витрати просить лишити за нею і не стягувати з відповідача. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Позивачка просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги повністю підтримує і просить задовольнити, оскільки [PERSON] з нею не проживає з 2107 року, а хоче встигнути оформити субсидію до початку опалювального сезону (а.с. 24-26). Від відповідача конверт повернувся з відміткою, що адресат не проживає, sms-повідомлення не доставлено з технічних причин, тому його викликано з повідомленням про час і місце судового засідання через оголошення на сайті суду (а.с. 18, 20-21, 23, 27-40), тобто належним чином. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, з клопотаннями чи заявами по суті не звертався. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 07.10.2006, що розірвано згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненької області 25.10.2017 (а.с.25). [PERSON] зареєстрований з 10.10.2007 за адресом: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з відділу обліку та моніторингу інформації реєстрації місця проживання УДМС України в Рівненській області (а.с. 15). За цим же адресом [ADDRESS] зареєстровані позивачка та син сторін [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов №54 від 27.07.2021 за участі Мирогощанського сільського голови, соціального інспектора, позивачки та двох сусідів, [PERSON] не проживає за вищезазначеним адресом після розлучення, тобто з 17.10.2018 (а.с. 6, 7, 11, 25). Квартира за адресом: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (ј згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1995, виданого Мирогощанським радгоспом-технікумом Дубенського р-ну Рівненської обл., тобто до шлюбу, ј згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №2-173, виданого 29.04.2020 Другою Дубенською державною нотаріальною конторою, 2/4 згідно договору дарування №729 від 25.05.2021,виданого Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу), що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №210618561, №207882002, №258226682 (а.с. 8-10). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 71 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. За ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). V. Мотивована оцінка і висновки суду. Дослідивши докази, суд робить висновок, що факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] понад 6 місяців підтверджується сукупністю письмових доказів. Після розлучення із позивачкою відповідач самостійно не знявся із реєстрації. Отже, власниця [PERSON] не може вільно реалізовувати свої права на розпорядження та користування власним майном. Одночасно зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи усе вищевикладене, суд задовольняє позов.

Outcome: approved