Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 24 вересня 2020 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] (далі відповідачі), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області, з вимогою про позбавлення батьківських прав. 2. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 14 травня 2009 року син позивача [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 14 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції в Тернопільській області , актовий запис № 9. Від спільного шлюбу сина та невістки позивача народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Позивач у позовній заяві зазначає, що з моменту народження дітей відповідачі жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконують, не беруть матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем та її чоловіком самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачів. Позивач у позові наголошує, що діти знаходяться на повному її утриманні. Для розвитку дітей вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Крім того, відповідачі неодноразово притягувались до кримінальної та адміністративної відповідальності. [PERSON] знаходиться на обліку в Шумському ВП як особа, що причетна до збуту наркотиків «Збувач», також перебуває на обліку в категорії «Сімейний дебошир». З метою повного і належного виховання своїх онуків позивач звернулась в Шумську міську раду, Службу у справах дітей Шумської районної державної адміністрації із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно із витягу з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дитини Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 10 квітня 2020 року № 04-03, вирішено визнати неналежним виконання батьківських обов`язків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] жителів м. Шумськ, Тернопільської області; вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітніх дітей; рекомендувати гр. [PERSON] для вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] звернутися до суду. Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] жителів м. Шумськ, Тернопільської області, що підтверджено висновком Служби № 0-27/69 від 16.04.2020 року. Крім того, актом обстеження житлово-побутових умов позивача від 24 лютого 2020 року, було встановлено, що позивач та її чоловік здійснюють догляд за онуками. Враховуючи викладене, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 3. Відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечила позовні вимоги позивача [PERSON] , вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що у позовній заяві позивач описала лише свої, нічим не підтвердженні припущення, стосовно підстав позбавлення її батьківських прав. 4. 15.12.2020 року позивач [PERSON] подала відповідь на відзив відповідача [PERSON] від 30.11.2020 року, в якому не погодилась із доводами відповідача, та вважає, що нею було долучено достатньо підтверджуючих доказів про неналежне виховання відповідачами своїх неповнолітніх дітей. 5. 18.01.2021 року відповідачем [PERSON] подано заперечення, в якому остання зазначає, що відзив на позовну заяву, хоча і підписаний позивачем 15 грудня 2020 року, однак вручений відповідачу 29.12.2020 року та є таким, що наданий з порушенням встановленого судом строку. Просить розглядати справу за наявними матеріалами не взявши відповідь позивача до уваги. 6. 11.12.2020 року [PERSON] (далі відповідач-позивач) звернулась до суду із зустрічним позовом до Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації в Тернопільській області, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] про визнання протиправним та скасування висновку служби у справах дітей від 16.04.2020 року № 0-27/69, підписаний начальником Служби Василем Верещинським, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 7. Позов обгрунтований тим, що Службою у справах дітей Шумської районної державної адміністрації 16 квітня 2020 року за № 0-27/69 видано висновок, який підписано начальником служби Василем Верещинським, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач-позивач [PERSON] у позовній заяві зазначає, що вказаний висновок не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи, є однобоким, так як ґрунтується лише на доводах однієї сторони - позивача (баби дітей) та наданих нею документів. При цьому, викладені в ньому факти нічим не підтверджені, базуються лише на тому, що позивач повідомила про те, що [PERSON] та [PERSON] систематично залишають дітей, перебувають на обліках у поліції, не приймають участі у навчанні дітей, догляді та матеріальному забезпеченні. Зазначає, що згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Вважає, що вирішення питання позбавлення батьківських прав має грунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінці, а факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Просить зустрічний позов задоволити. Визнати протиправним та скасувати висновок служби у справах дітей від 16.04.2020 року № 0-27/69, підписаний начальником Служби Василем Верещинським, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 8. 08.02.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній просить поновити строк для подання відзиву на позов та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що вимоги позивача є абсолютно безпідставними, та суперечать фактичним обставинам справи, а отже він і його дружина не підлягають позбавленню батьківських прав. 9. Представником відповідача Служби у справах дітей Шумської РДА Верещинським В.М. 18.02.2021 року подано відзив на зустрічний позов, в якому останній просить залишити без задоволення позов [PERSON] , мотивуючи тим, що під час обстеження житлово-побутових умов сторін встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживає у кімнаті бабусі та дідуся, знаходиться на їх утриманні, а батьки дитини проживають окремо від дитини на другому поверсі будинку, тобто самоусунились від догляду та утримання сина. Крім того, 18 березня 2020 року до районної державної адміністрації звернулась [PERSON] із заявою щодо доцільності позбавлення батьківських прав свого сина [PERSON] та невістки [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей. Дане питання розглянуто на черговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шумської РДА, під час якого вивчено документи надані заявником, які підтверджують факти неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] , а тому комісія з питань захисту прав дитини Шумської РДА визнала незадовільним виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] відносно своїх малолітніх дітей. Вважає, що висновок Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації від 16 квітня 2020 року № 0-27/69 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] », виданий на законних підставах та не є протиправним. 10. 23.02.2021 року представником відповідача-позивача [PERSON] адвокатом Манчуком С.Г. подано відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що відповідач не навів жодного аргументу та не надав суду доказів про те, що висновок Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації від 16 квітня 2020 року № 0-27/69 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » є правомірним. Зустрічну позовну вимогу [PERSON] підтримує, просить скасувати висновк Служби у справах дітей від 16.04.2020 року №0-27/69, підписаний начальником Служби Василем Верещинським, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задоволити із підстав зазначених у ньому. Вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідачі жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконують, а усі питання щодо виховання, матеріального забезпечення, створення комфортних житлово-побутових умов дітям вирішуються позивачем та її чоловіком самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачів. В задоволені зустрічного позову просить відмовити за безпідставностю позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов свого довірителя підтримала повністю та просила його задоволити. В задоволені зустрічного позову просить відмовити. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник адвокат Манчук С.Г. в судовому засіданні заперечили проти задоволення первісного позову позивача [PERSON] за необгрунтованістю позовних вимог, зазначають, що у позовній заяві позивач описала лише свої, нічим не підтвердженні припущення, стосовно підстав позбавлення її батьківських прав, та не представила належних доказів щодо ухилення, невиконання або неналежного виховання нею та її чоловіком батьківських обов`язків відносно трьох їх неповнолітніх дітей. Просять поданий зустрічний позов задоволити, у задоволені первісного позову відмовити повністю. Відповідач-позивач [PERSON] , просить суд не позбавляти її батьківських прав, зазначає, що змінить своє ставлення щодо виховання та утримання дітей, не бажає, щоб діти були сиротами та жили окремо від батьків, також зазначила, що її непорозуміння з позивачем не повинні впливати на її дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання, в якому просить здійснювати розгляд справи у його відсутність. Зазначає, що прийняти участь у судовому засіданні та виступити у судових дебатах немає можливості, так як доглядає дома малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивача [PERSON] заперечує, просить відмовити у задоволенні первісного позову та не позбавляти його батьківських прав. Поданий [PERSON] зустрічний позов просить задоволити. Представник відповідача Служби у справах дітей Шумської РДА Верещинський В.М. первісний позов позивача [PERSON] підтримав повністю, та вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В задоволені зустрічного позову просить відмовити, оскільки висновок Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації від 16 квітня 2020 року № 0-27/69 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » виданий на законних підставах. В судовому засіданні свідок [PERSON] дала покази про те, що відповідач [PERSON] , являється її племінником. Зазначає, що відповідачі належно не виконують своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, всі турботи по піклуванню за дітьми, їх утриманню взяла на себе позивач [PERSON] . Відповідачі іноді купують ліки та засоби гігієни для найменшого сина. ІІ. Процесуальні дії у справі. 11. Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 04 листопада 2020 року, у зв`язку із клопотанням відповідача [PERSON] підготовчий розгляд справи відкладено на 16 листопада 2020 року, у зв`язку із заявленим клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Манчука С.Г. підготовчий розгляд справи відкладено на 03 грудня 2020 року. 12. 03 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду на 29 грудня 2020 року, у зв`язку із заявленим клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Манчука С.Г. судовий розгляд справи відкладено на 18 січня 2021 року, у зв`язку із заявленим клопотанням судовий розгляд справи відкладено на 08 лютого 2021 року 13. Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації в Тернопільській області, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] про визнання протиправним та скасування висновку служби у справах дітей від 16.04.2020 року №0-27/69, підписаний начальником Служби Василем Верещинським, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самотійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації в Тернопільській області про позбавлення батьківських прав, судовий розгляд справи відкладено на 25 лютого 2021 року, у зв`язку із клопотанням відповідача судовий розгляд справи відкладено на 04 березня 2021 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 14. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 14 травня 2009 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 9. 15. Під час перебування відповідачів у шлюбі, у них народилось троє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 68; донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 47; син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 квітня 2019 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 57. 16. Згідно довідки про склад сім`ї виданої Шумською міською радою Тернопільської області № 1011 від 02.09.2020 року, за адресою [ADDRESS] , до складу зареєстрованих осіб входять: позивач [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] (чоловік), [PERSON] - [INFO] (син), [PERSON] - [INFO] (дочка), [PERSON] - [INFO] (дружина сина), [PERSON] - [INFO] (внучка), [PERSON] - [INFO] (внучка), [PERSON] - [INFO] (внук). 17. Із акта обстеження житлово - побутових умов проживання [PERSON] №35 від 24 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] та її чоловік [PERSON] здійснюють догляд за внуками. 18. Як вбачається з повідомлення районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.02.2020 р. № 32, рішенням комісії з питань здійснення контролю за цільовим використанням одноразової допомоги при народженні дитини від 25.10.2019 року припинено виплату допомоги при народженні дитини [PERSON] , жительці [ADDRESS] , на сина [PERSON] [INFO] . 19. Згідно психолого-педадогічної характеристики учениці 2 класу Шумського НВК [PERSON] , наданого дирекцією Шумського навчально-виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів - гімназія» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в 2 класі Шумського НВК. Загальний фізичний розвиток дитини відповідає її віку. Учениця проживає у повній сім`ї, в приватному будинку бабусі і дідуся в [ADDRESS] . Для навчання дівчинка має все необхідне шкільне приладдя і їй створено особисте місце для підготовки уроків і відпочинку. Дитина завжди чисто і охайно одягнута, має спортивну форму та взуття, розуміє поставлене перед нею завдання, зв`язно висловлює свої думки, має достатній словниковий запас, намагається писати старанно, може звернутися з проханням до вчителя, прислухається до зауважень, активно бере участь у заняттях, виявляє самостійність. Батьки деколи цікавляться навчанням дитини, батьківські збори не відвідували, зв`язок з вчителями не підтримують. 20. Згідно психолого-педадогічної характеристики учениці 5-а класу Шумського НВК [PERSON] , наданого дирекцією Шумського навчально-виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів - гімназія» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в 5-а класі Шумського НВК. Дитина проживає разом з батьками в приватному будинку, де для підготовки уроків та відпочинку їй створено особисте місце. Для навчання учениця має все необхідне шкільне приладдя. Дівчинка має завжди охайний вигляд. Не пропускає уроків без поважних причин. Має високий рівень навчальних досягнень з усіх предметів. Учениця має добре розвинуту довільну увагу, вільно переключається з одного виду діяльності на інший, вміє зосереджуватись на суттєвих фактах. Програмовий матеріал засвоює швидко. Батьки інколи цікавляться навчанням дитини. 21. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної та кримінальної відповідальності, зокрема: - вироком Шумського районного суду від 12.10.2020 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено [PERSON] покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік 1 місяць. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. - постановою Шумського районного суду від 22 жовтня 2019 року [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП за малозначністю вчиненого та оголошено усне зауваження; - постановою Шумського районного суду від 20.05.2020 року [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень. 22. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] було неодноразово притягнуто до адміністративної та кримінальної відповідальності, зокрема: - вироком Шумського районного суду від 27 січня 2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн. - постановою Шумського районного суду від 26.06.2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. - постановою Шумського районного суду від 22.10.2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, ч.1 ст. 184 КУпАП, ч.1 ст. ст. 184 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. - постановою Шумського районного суду від 30.06.2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень. - постановою Шумського районного суду від 15.09.2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. 23. Згідно довідки №1168/117/01-2020 від 24.02.2020 року виданої Шумським ВП ГУНП Кременецького ВП в Тернопільській області вбачається, що [PERSON] 1986 р.н., житель [ADDRESS] , в 2019 році притягався до адміністративної відповідальності сім раз ( за ст.ст. 178,173, 127,175, 184 КУпАП), два рази до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, за ч.1 ст. 125 КК України. Також [PERSON] знаходиться на обліку в Шумському ВП як особа, що причетна до збуту наркотиків «Збувач», та перебуває на обліку в категорії «Сімейний дебошир». 24. Згідно довідки №1167/117/01-2020 від 24.02.2020 року виданої Шумським ВП ГУНП Кременецького ВП в Тернопільській області вбачається, що [PERSON] 1993 р.н., жителька [ADDRESS] , в 2019 році притягалась до адміністративної відповідальності один раз за ст. 184 КУпАП, три рази до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, за ч.2 ст. 185 КК України, за ч.2 ст. 185 КК України. 25. Згідно письмового пояснення [PERSON] , долученого до відповіді на відзив, вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] впродовж тривалого часу залишають своїх дітей на виховання дідуся та бабусі, а найменший онук [PERSON] знаходиться постійно під їх опікою. Ззначає, що ним та позивачем [PERSON] були прийняті міри відносно відповідачів морального та лікувального характеру, але позитивного результату вони не принесли. 26. Із Витягу з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дитини Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області від 10 квітня 2020 р. № 04-03, вирішено визнати незадовільним виконання батквських обов`язків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] жителів м. Шумськ, Тернопільської області; вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] жителів м. Шумськ, Тернопільської області; рекомендувати гр. [PERSON] для вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] звернутися до суду. 27. Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] жителів м. Шумськ, Тернопільської області, що підтверджено висновком Служби № 0-27/69 від 16.04.2020 року. ІV. Оцінка Суду. 28. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 29. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. 30. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 31. Частиною першою статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. 32. Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 33. Відповідно до пункту 1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 34. Законодавцем передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). 35. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). 36. Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 37. Пунктами 1, 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. 38. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), в тому числі, й на рівне виховання батьками. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). 39. Положеннями ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 40. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. 41. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 42. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). 43. Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 за №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 44. У п.п.16, 18 вищезазначеної постанови роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. 45. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. 46. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). 47. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. 48. Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5, 6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В даному випадку суд не погоджується з висновком Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації від 16 квітня 2020 року № 0-27/69 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки такий висновок є передчасним. В судовому засіданні з`ясовано, що обставини, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідачів такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відсутні. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як на підставу пред`явлення даного позову, позивач [PERSON] посилається на те, що з моменту народження дітей відповідачі жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконують, не беруть матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем та її чоловіком самостійно без участі та підтримки з боку відповідачів. Відповідачі заперечуючи проти позову посилаються на відсутність підстав для позбавлення батьківських прав наголошують на тому, що у позовній заяві позивач описала лише свої, нічим не підтвердженні припущення, стосовно підстав позбавлення їх батьківських прав. Крім того, відповідачем-позивачем [PERSON] було подано зустрічний позов до Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації в Тернопільській області, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] про визнання протиправним та скасування висновку Служби у справах дітей від 16.04.2020 року №0-27/69, підписаний начальником Служби Василем Верещинським, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У якому остання зазначає, що вказаний висновок не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи, є однобоким, так як ґрунтується лише на доводах однієї сторони - позивача (баби дітей) та наданих нею документів. При цьому, викладені в ньому факти нічим не підтверджені, базуються лише на тому, що позивач повідомила про те, що [PERSON] та [PERSON] систематично залишають дітей, перебувають на обліках у поліції, не приймають участі у навчанні дітей, догляді та матеріальному забезпеченні. Суд аналізуючи в сукупності зібрані у справі докази, приходить до висновку, що наведені позивачем [PERSON] обставини щодо неналежної участі відповідачів в утриманні і вихованні дітей не можуть бути достатніми підставами в розумінні ст.164 СК України для ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав. Позивачем не надано суду беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження винної поведінки відповідачів та їх свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно трьох неповнолітніх дітей, котрі б слугували підставою для позбавлення їх батьківських прав. Факт з`явлення відповідачів в судові засідання, категоричне заперечення позовних вимог, подання письмових заперечень, зустрічного позову, може свідчити про їх інтерес до дітей. Вказані дії відповідачів свідчать про бажання останніх брати участь у вихованні дітей та прикласти свої зусилля і змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків. Крім того, у психолого-педадогічних характеристиках на [PERSON] та [PERSON] наданих дирекцією Шумського навчально-виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів - гімназія», зазначено, що батьки інколи цікавляться навчанням дітей, показами свідка, допитаного у судовому засіданні підтверджено факт того, що відповідачі іноді купують ліки та засоби гігієни для найменшого сина. Проаналізувавши встановлені обставини справи та давши їм належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про відсутність об`єктивних і безсумнівних доказів винної поведінки відповідачів та їх свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON]. , котрі б слугували підставою для позбавлення їх батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що на даний час, поданий позов є передчасним. Разом з тим, суд вважає, що в діях відповідачів має місце неналежне виконання батьківських обов`язків відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а тому відповідачів слід попередити про необхідність змінити ставлення до їх виховання Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які не виконують батьківських обов`язків, участь в судових засіданнях та заперечення щодо позову, що вже свідчить про бажання підтримувати стосунки із дітьми, суд приходить до висновку про передчасність прийняття такого рішення і надання можливості відповідачам змінити ставлення до виховання трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Попередити відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на Службу у справах дітей Шумської районної державної адміністрації в Тернопільській області контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. 49. Щодо поданого зустрічного позову суд зазначає наступне: Судом встановлено, що 16.04.2020 року Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області надала висновок № 0-27/69, яким вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , жителів м. Шумськ, Тернопільської області. Крім того, представник відповідача Служби у справах дітей Шумської РДА Верещинський В.М. в судовому засіданні заперечив проти вимог позову, мотивуючи тим, що під час обстеження житлово-побутових умов сторін встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживає у кімнаті бабусі та дідуся, знаходиться на їх утриманні, а батьки дитини проживають окремо від дитини на другому поверсі будинку, тобто самоусунились від догляду та утримання сина. Крім того, 18 березня 2020 року до районної державної адміністрації звернулась [PERSON] із заявою щодо доцільності позбавлення батьківських прав свого сина [PERSON] та невістки [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей. Дане питання розглянуто на черговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шумської РДА, під час якого вивчено документи надані заявником, які підтверджують факти неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] , а тому комісія з питань захисту прав дитини Шумської РДА визнала незадовільним виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] відносно своїх малолітніх дітей. Зазначив, що висновок Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації від 16 квітня 2020 року № 0-27/69 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виданий на законних підставах та не є протиправним, оскільки Служба у справах дітей Шумської РДА діяла у межах наданих їй повноважень, з метою захисту інтересів дітей. 50. В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 51. Механізм здійснення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, визначений Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року. 52. Статею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо (…) позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, оскаржуваний висновок Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації від 16 квітня 2020 року № 0-27/69 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у батьків щодо батьківських прав, оскільки такий висновок не порушує прав та обов`язків батьків. У даному випадку правові наслідки для батьків можуть виникнути виключно у результаті прийняття рішення судом, в процесі якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, у тому числі і оспорюваного висновку Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації, який не має наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір про позбавлення батьківських прав. Оскаржуваний висновок Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації безпосередньо не породжує певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин (відповідача-позивача) і не має обов`язкового характеру, тому відсутні підстави вважати, що оскаржуваним висновком порушені права відповідача-позивача та відповідно інтереси, і саме під час вирішення цивільної справи про позбавлення батьківських прав суд, у провадженні якого перебуває така справ, повинен перевірити як обґрунтованість цього висновку, так і обставини чи не суперечить цей висновок інтересам малолітніх дітей. 53. Частиною 6 ст.19 СК України передбачено, що суд може не погодитись із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 54. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Наданий позивачем доказ свідчать про те, що висновок № 0-27/69 від 16.04.2020 року Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації, є лише одним із доказів у цивільній справі № 609/1009/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самотійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації в Тернопільській області про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом [PERSON] до Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації в Тернопільській області, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] про визнання протиправним та скасування висновку Служби у справах дітей від 16.04.2020 року №0-27/69, підписаний начальником Служби Василем Верещинським, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами. З огляду на вище зазначене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги зустічного позову [PERSON] до Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації в Тернопільській області, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] про визнання протиправним та скасування висновку Служби у справах дітей від 16.04.2020 року №0-27/69, підписаний начальником Служби Василем Верещинським, «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » до задоволення не підлягають, оскільки Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації в Тернопільській області при винесенні висновку №0-27/69 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » від 16.04.2020 року, діяла в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, даний висновок Служби для суду може слугувати виключно доказом по справі та не має наперед встановленого значення, підлягає оцінюванню судом за своїм внутрішнім переконанням нарівні із іншими доказами у справі, та не є актом індивідуальної дії, який може бути визнаний неправомірним або скасований судом. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 55. Судові витрати покласти на сторони в межах сум ними понесених. З цих підстав, На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed