Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Виконавчий комітет Конотопської міської ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] та уточнивши позовні вимоги, просить відібрати у відповідачів малолітніх дітей без позбавлення їх батьківських прав та передати малолітніх дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 13.07.2018 шлюб між відповідачами розірвано, малолітніх дітей залишено проживати з матір`ю. [PERSON] ще до розлучення з дружиною самоусунувся від виконанні батьківських обов`язків, почав проживати окремо, наразі створив нову родину та вже протягом декількох років не приймає участі у вихованні, утриманні та розвитку своїх дітей. [PERSON] почала проживати зі співмешканцем, зловживати спиртними напоями, як наслідок, часто залишала синів самих вдома. Між нею та її цивільним чоловіком постійно відбувались сварки та бійки, свідками яких були діти. 04.09.2020 до служби міської ради у справах дітей звернулась бабуся дітей по лінії батька, [PERSON] , із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів за ухилення від виконання батьківських обов`язків та зловживанням спиртними напоями, веденням матір`ю дітей неорганізованого способу життя. У результаті проведеної бесіди з дітьми спеціалістом служби [PERSON] вдалось з`ясувати, що хлопчики не мають бажання проживати з матір`ю, оскільки остання зловживає алкоголем, не приділяє їм належної уваги та турботи, часто залишає дітей без догляду. З вересня 2019 року діти майже весь час проживають у бабусі, яка здійснює належний догляд за онуками, піклується про них, матеріально забезпечує. Відповідно до інформації Конотопської СШ І-ІІІ ступенів №9, яку відвідують [PERSON] та [PERSON] , дітьми опікується бабуся [PERSON] , щодня приводить і забирає дітей зі школи, платить за харчування, контролює успішність навчання, матеріально їх забезпечує. Відповідачі ніде не працюють, схильні до зловживання спиртними напоями. Діти фактично позбавлені батьківського піклування. Батьки свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, жодним чином не змінюють своє ставлення до синів. Відповідачі не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав, про що до Комісії з питань захисту прав дитини надали письмові заяви. Вивчивши ситуацію, орган опіки та піклування Конотопської міської ради (протокол №20 від 08.09.2020 засідання Комісії з питань захисту дитини) вважав за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 01.10.2020 року відкрито провадження у справі за позовом Виконавчого комітету Конотопської міської ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав, підготовче судове засідання призначено о 09:00 год 29 жовтня 2020 року. 29 жовтня 2020 року, за клопотанням позивача, у зв`язку з необхідністю уточнення (зменшення) позовних вимог, підготовче судове засідання відкладено до 11:00 год 05 листопада 2020 року. 05 листопада 2020 року позивачем надано заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог в якій позивач просить відібрати у відповідачів малолітніх дітей без позбавлення відповідачів батьківських прав та передати малолітніх дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Представник позивача, за довіреністю Костель А.О., надала заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явилися, кожен надав заяву про визнання уточнених позовних вимог про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав; розгляд справи прохають провести у їх відсутності. Третя особа [PERSON] в письмовій заяві до суду розгляд справи просить проводити у її відсутності, уточнені позовні вимоги просить задовольнити. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] , є матір`ю [PERSON] і відповідно бабусею [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 липня 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29 червня 2016 року у Конотопському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №21. Залишено малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , проживати з [PERSON] . Довідкою Конотопської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 9 підтверджується, що за період навчання з 01.09.2020 по 09.09.2020 року учнями [PERSON] , 2013 р.н., 2-В класс, [PERSON] , 2014 р.н., 1-Г класс, опікується бабуся [PERSON] : щодня приводить і забирає дітей зі школи, платить за харчування, контролює успішність навчання, матеріально забезпечує. Діти проживають разом у її квартирі. 02 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до начальника служби у справах дітей із письмовою заявою в якій повідомила, що її онуки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , систематично проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні у зв`язку з тим, що їх мати [PERSON] проживає зі співмешканцем з яким відбуваються постійні сварки, свідком яких є діти. [PERSON] вживає алкогольні напої, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. Останній тиждень діти проживають разом з нею. 04 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до начальника служби у справах дітей із письмовою заявою в якій прохала надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Додатково зазначила, що з 2016 року [PERSON] розлучилася з її сином та пішла жити до співмешканця, діти часто залишалися одні вдома, бачили бійки, сварки на грунті вживання спиртних напоїв. Часто діти залишалися з нею ( [PERSON] ), з вересня 2019 року діти майже весь час проживають разом з нею. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2013 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . 14.09.2020 року органом опіки та піклування складено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . З висновку вбачається, що рішенням Конотопського міськрайонного суду від 13.07.2018 року шлюб між відповідачами розірвано. Батько дітей ще до розлучення з дружиною самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, наразі створив нову родину та протягом декількох років не приймає участі у вихованні, утриманні та розвитку своїх дітей. [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати з матір`ю, яка з кожним роком все менше приділяла уваги та турботи до своїх синів, почала зловживати спиртними напоями, часто залишала дітей без догляду. З вересня 2019 року діти майже весь час проживають у бабусі [PERSON] , яка здійснює належний догляд за онуками, піклується про них, матеріально забезпечує. З листа Конотопської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 9 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не займаються вихованням та опікою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є учнями 2-В та 1-Г класу. Діти проживають з бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] , бабуся займається їх вихованням, забезпечує їх одягом, шкільним приладдям, сплачує за гурток та харчування. Згідно акту обстеження умов проживання від 03.11.2020 року, складеного зав. СППБ СЗД ССД Костель А., гол. спец. СППБ СЗД Калугіною К., проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вбачається, що місця для відпочинку та навчання дітей не обладнані, відсутній одяг та взуття по сезону. Зі слів [PERSON] за даною адресою вона проживає близько 4 років, її діти проживають з бабусею [PERSON] . З вказаним актом [PERSON] ознайомлена під підпис. Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства Конотопської міської ради «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова» від 02.11.2020 року, догляд за дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , здійснює бабуся [PERSON] , з якою вони мешкають за адресою: [ADDRESS] . Батьки дітей [PERSON] та мати [PERSON] здоров`ям дітей протягом останніх років не цікавляться. ІV. Норми права. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною першою статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Виходячи з вимог частини 7 статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2) ч.1 ст. 164 СК України). Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.4 ст. 19 СК України). Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у дольовому порядку. V. Оцінка суду. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в як цілому, так і кожному окремо, дійшов висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов`язків стосовно виховання неповнолітніх синів, а саме не проявляють батьківської турботи, не турбуються про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання не надають, свідомо самоусунулися від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, з чим погодилися самі відповідачі. За таких обставин, позовні вимоги про відібрання дітей від батьків, не позбавляючи їх батьківських прав, підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено існування обставин, передбачених п.2) ч.1 ст. 164 СК України. Тому в інтересах дітей слід їх відібрати від батьків без позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved