Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У листопаді 2017 р. компанія ОПІНЕЛЬ САС (OPINEL SAS) (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з вимогами до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про зобов`язання припинити порушення прав інтелектуальної власності на знаки для товарів за міжнародними реєстраціями№ 1292544, № 613734 та свідоцтвом України № 4368 шляхом заборони використовувати позначення «OPINEL » в мережі Інтернет, в тому числі у доменному імені на веб-сайті за адресою: htpp://opinel.com.ua, та до товариства з обмеженою відповідальністю «Хостпро» (далі - ТОВ «Хостпро» ) як реєстратора доменного іменіopinel.com.ua з вимогою видалити з реєстру Реєстраційної бази домену com.ua доменне ім`я [INFO]. Вимоги позивача обґрунтовані посиланням на порушення відповідачами його права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг «OPINEL», а саме: використання його без згоди власника в мережі Інтернет в назві доменного імені [INFO] та на сайті http//[INFO], які використовуються Інтернет-магазином, що здійснює діяльність, аналогічну діяльності позивача, продає та рекламує товари, однорідні з товарами, для яких зареєстровані торговельні марки позивача. Відповідач позов не визнав пославшись на те, що позивачем не доведено факту порушення прав його інтелектуальної власності, та обґрунтував свої заперечення такими обставинами. Шаблатович С .А . не надавав дозволу ні позивачу, ні ТОВ «Хостпро», який є реєстратором доменного іменіopinel.com.ua, на розголошення його персональних даних, а відтак ці дані були поширені з порушенням вимог Закону України «Про захист персональних даних», що тягне за собою передбачену законом відповідальність. Враховуючи, що ТОВ «Хостпро» поширило персональні дані про власника доменного імені [INFO] без згоди суб`єкта персональних даних, відомості, зазначені у позовній заяві, відзиві ТОВ «Хостпро»та довідці про власника доменного імені, отримані з порушенням вимог закону і є недопустимими доказами. Також є недопустимим доказом надане позивачем свідоцтво про засвідчення факту огляду сторінок сайту htpp://opinel.com.ua, як таке, що складене без дотримання вимог Методичних рекомендацій щодо вчинення окремих видів нотаріальних дій нотаріусами Російської Федерації, а саме: огляд здійснений за відсутності письмової заяви особи, яка звернулася за вчиненням даної нотаріальної дії, у документі відсутні етапи фіксації огляду сторінок сайту і описові частини кожного етапу огляду, огляд здійснений не у формі протоколу. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. ?13.11.2017 представником позивача подано заяву про забезпечення позову (т. 1 а.с. 155-159). ?19.02.2018 представником ТОВ «Хостпро» подано відзив на позовну заяву (т. 1 а.с.177-186). ?21.02.2018 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи (т. 1 а.с. 248). ?21.02.2018 представником позивача подано заперечення на відзив ТОВ «Хостпро» (т. 2 а.с. 1-4). ?21.02.2018 представником ТОВ «Хостпро» подано клопотання про забезпечення судових витрат (т. 2 а.с. 5-6). ?22.03.2018 представником відповідача подано відзив на позов (т. 2 а.с. 17-23). ?04.04.2018 представником ТОВ «Хостпро» подано повторне клопотання про забезпечення судових витрат (т. 2 а.с. 32-34). ?04.04.2018 представником позивача подано заперечення на відзив відповідача (т. 2 а.с. 50-53). ?11.04.2018 представником ТОВ «Хостпро» подано заперечення на відповідь на відзив позивача (т. 2 а.с. 66-68). ?26.04.2018 представником позивача подано письмові пояснення по справі (т. 2 а.с. 77-84). ?27.04.2018 представником позивача подано письмове заперечення на клопотання ТОВ «Хостпро» про забезпечення судових витрат (т. 2 а.с. 86-92). ?02.05.2018 представником позивача подано письмові пояснення по справі (т. 2 а.с. 107-114). ?26.09.2018 представником ТОВ «Хостпро» подано заяву про стягнення судових витрат (т. 2 а.с. 136-144). ІІІ. Процесуальні дії суду. ?05.12.2017 відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду (т. 1 а.с. 164). ?02.02.2018 постановлено ухвалу про забезпечення позову (т. 1 а.с. 168-170). ?21.02.2018 протокольними ухвалами вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та замінено засідання з розгляду справи по суті підготовчим засіданням, відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Хостпро» про забезпечення судових витрат, відповідачу встановлено додатковий строк для подання заяв по суті справи та оголошено перерву в підготовчому засіданні (т. 2 а.с. 12-14). ?27.07.2018 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (т. 2 а.с. 98-100). ?27.04.2018 постановлено ухвалу про забезпечення судових витрат ТОВ «Хостпро» (т. 2 а.с. 102-103). ?20.09.2018 постановлено ухвалу про залишення без розгляду позову в частині вимог до ТОВ «Хостпро» та призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати (т. 2 а.с. 117-118, 119-120). ?07.11.2018 постановлено ухвалу про стягнення з позивача на користь ТОВ «Хостпро» судових витрат (т. 2 а.с. 166-167, 168-169). ?18.01.2019 проведено судовий розгляд та проголошено вступну та резолютивну частини рішення. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Компанія ОПІНЕЛЬ САС (OPINEL SAS), створена і зареєстрована за законодавством Французької Республіки як акціонерне товариство спрощеного типу, знаходиться за юридичною адресою: 508 бульвар Генрі Бордо, 73000 Шамбері, Франція, з 01.09.1980 р. здійснює діяльність по торгівлі ножовими товарами, виготовленню та оптовому продажу будь-яких предметів, вироблених у галузі ножових товарів (т. 1 а.с. 125-145, 146-151). ОПІНЕЛЬ САС (OPINEL SAS) є власником знаку для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією № 1292544 від 22.12.2015, яка зареєстрована щодо товарів 08, 21, 24 та 35 класів міжнародної класифікації товарів і послуг (надалі - МКТП), а також знаку для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією № 613734 від 21.01.1994, яка зареєстрована щодо 06, 08, 10, 21, 25 та 28 товарів класів МКТП та знаку для товарів і послуг «ОРІNЕL» за свідоцтвом України № 4368 на знак для товарів і послуг щодо товарів 08 класу МКТП, що підтверджується відомостями, наданими ДП «Український інститут інтелектуальної власності», та випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (т. 1 а.с. 18-30). В українському сегменті мережі Інтернет зареєстроване приватне доменне ім`я другого рівня [INFO] та функціонує сайт http//[INFO], який використовуються Інтернет-магазином, що здійснює діяльність, аналогічну діяльності позивача, а саме: продає та рекламує товари, однорідні з товарами, для яких зареєстровані торговельні марки позивача. На підтвердження вказаної обставини позивачем надано свідоцтво про засвідчення факту огляду сторінок сайту сайту http//[INFO] з додатком, складеним нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербург Журавльовим Ю.Б. 06.07.2017, запис у реєстрі № 3-2488 (т. 1 а.с. 31-48). Організацією, уповноваженою здійснювати адміністрування адресного простору мережі Інтернет в домені.UAі обслуговування відповідної доменної зони, є ТОВ «Хостмайстер» (на підставі відповідного договору з ICANN - Інтернет-корпорацією з присвоєння імен та номерів). ТОВ «Хостпро», яке здійснює діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, на підставі договору з ТОВ «Хостмайстер» отримало статус реєстратора доменних імен (а.с. 193-201, 202-211). З довідки ТОВ «Хостпро» вбачається, що власником (реєстрантом) доменного імені [INFO] є відповідач [PERSON] (т. 1 а.с. 231). 14.07.2016 позивач в особі представника звернувся до ТОВ «Хостпро» з листом-претензією, адресованою Інтернет-магазину [INFO], щодо незаконного використання знаку для товарів та послуг «ОРІNЕL», у якому вимагав припинити діяльність, пов`язану з використанням доменного імені [INFO], здійснити передачу прав на це доменне ім`я та підписати відповідне зобов`язання (т. 1 а.с. 62-68). ТОВ «Хостпро» перенаправило претензію власнику доменного імені, проте останній на неї не відреагував (т. 1 а.с. 69). V. Оцінка суду. Відповідно до статті 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Згідно статті 418 цього Кодексу до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг). Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів (стаття 492 ЦК). Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг в Україні, є Закон «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 (далі - Закон № 3689-XII). Стаття1 Закону № 3689-XII дає визначення знаку як позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб, та доменного імені як імені, що використовується для адресації комп`ютерів і ресурсів в Інтернеті. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом (частина 3 статті 5 Закону № 3689-XII). Відповідно до статті 494 ЦК набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом. Згідно пункту 4 статті 5 Закону № 3689-XII обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг. За змістом статті 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891 (дата набуття чинності для України - 25.12.1991) з дати реєстрації, зробленої таким чином в Міжнародному бюро відповідно до положень статей 3 та 3ter, у кожній зацікавленій Договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б він був заявлений там безпосередньо. Відповідно до частини 1 статті 495 ЦК майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Стаття 16 Закону № 3689-XII визначає, що свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права. При цьому використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмінності знака. Відповідно до статті 424 ЦК майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом (частини 2, 3 статті 426 ЦК). Відповідно до пункту 5 статті 16 Закону № 3689-XII свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. За приписом статті 20 Закону № 3689-XII будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Судом встановлено, що використання знаку «ОРІNЕL»у назві доменного імені на веб-сайті за адресою: htpp://opinel.com.ua було здійснене без згоди позивача, а відтак позивач вправі вимагати припинення порушення його права. Позиція відповідача полягає у тому, що документи, які містять інформацію про власника доменного імені, та свідоцтво про засвідчення факту огляду сторінок сайту htpp://opinel.com.ua, є недопустимими доказами. Однак зважаючи на те, що у цивільному судочинстві діє правило, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (статті 12, 81 ЦПК України), та враховуючи, що відповідачем не оспорюється той факт, що він є власником (реєстрантом) доменного іменіopinel.com.ua, і жодних доказів на спростування цього факту ним не надано, суд визнає доведеним, що [PERSON] є особою, яка порушила права позивача, і саме він повинен відповідати за даним позовом. Отже на підставі викладених у заявах по суті справи аргументів і оцінки наданих сторонами доказів суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог ОПІНЕЛЬ САС (OPINEL SAS) про зобов`язання [PERSON] припинити порушення його прав на знаки для товарів та послуг та заборону використовувати позначення «OPINEL» в мережі Інтернет та у назвах доменних імен, в тому числі у доменному імені [INFO] та на веб-сайті за адресою: htpp://opinel.com. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві були об`єднані дві вимоги немайнового характеру до двох відповідачів - ТОВ «Хостпро» та [PERSON] , кожна з яких була оплачена судовим збором в розмірі 1 600 грн. (усього - 3 200 грн., т. 1 а.с 12). Окрім того позивач сплатив судовий збір в сумі 800 грн. за подання заяви про забезпечення позову, яка була задоволена (т. 1 а.с 160). Отже враховуючи, що позов до ТОВ «Хостпро» залишений без розгляду, а позов до [PERSON] задовольняється в повному обсязі, на нього слід покласти судовий збір в сумі 2 400 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved