Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. \~Позивач звернулася до суду шляхом пред`явлення позову до відповідача [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 липня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №215 та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів доходу, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки припинені між сторонами. Причиною розпаду сім`ї є те, що сторони мають різні погляди на життя, різні характери та вони фактично не живуть однією сім`єю. Аргументи учасників справи Відповідач надав суду заяву про визнання позову у повному обсязі. Участь сторін та інших учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження суді [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 березня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 травня 2021 року сторонам надано час на примирення, строком на 2 місяці. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 серпня 2021 року поновлено провадження у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 11 липня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №215, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 11 липня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 09 квітня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Як встановлено під час судового розгляду та не спростовано сторонами, неповнолітній син [PERSON] , фактично проживає разом з матір`ю позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до\~ст. 111 Сімейного кодексу України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 травня 2021 року сторонам був нада6ний час на примирення два місяці. Як встановлено судом, зі спливом двох місці, сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, після вжитих заходів щодо примирення подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін « [PERSON] ». Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у розмірі ј від всіх видів доходу, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, неповнолітній син, проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем не надходило. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» для дітей віком до 6 років, який станом на 18 серпня 2021 року становить 2013 гривень. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Жодних доказів на підтвердження стану здоров`я дитини та батька суду не надані. Отже, враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 17 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд враховує ту обставину, що відповідач згодний сплачувати аліменти у зазначеному розмірі, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень за подання до суду позову в частині розірвання шлюбу та з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень за подання до суду позову в частині стягнення аліментів, враховуючи ту обставину, що позивач відповідно до вимог п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.. На підставі викладеного і

Outcome: approved