Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою село Євминка, вул. Шевченка, 35, Козелецького району, Чернігівської області, до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що після смерті [PERSON] позивач не може успадкувати вище вказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 02 жовтня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 198097, яке видане 08 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Євминської сільської ради. Для позивача у справі, померлий є батьком. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено секретарем виконавчого комітету Євминської сільської ради 11 лютого 1997 року, яким належне на день смерті майно він заповідав позивачу у справі, сину [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою с. Євминка, вул. Шевченка, 35, Козелецького району, Чернігівської області. Правовстановлюючий документ на дане домоволодіння виданий та зареєстрований на голову колгоспного двору. Позивач у справі, [PERSON] як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до Козелецького районного приватного нотаріуса [PERSON], спадкова справа № 6/2013, але оформити дану спадщину у вигляді домоволодіння позивач не може, так як правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житловий будинок, від 22 лютого 1990 року на цілу частину будинку з надвірними будівлями видане на голову колгоспного двору. Вказане свідоцтво зареєстровано в КП «Ніжинське МБТІ». В звязку з відміною колгоспних дворів, власникам цих дворів, які мали документи, які підтверджують право власності колгоспного двору на житловий будинок і зареєстровані за колгоспним двором, необхідно було звернутися до сільської ради для заміни правовсгановлюючих документів та в БТІ для реєстрації права власності на нерухоме майно за кожним членом колгоспного двору. Однак за життя [PERSON] у належний спосіб належні йому права не оформив, тому на даний час для оформлення спадкових прав позивач змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року (із змінами), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося до припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами відноситься до категорії колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року учасниками колгоспного двору були померлі [PERSON] та [PERSON], дружина померлого, а для позивача матір, тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частинах кожен на ? частину. Матір позивача, [PERSON] померла 04 лютого 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 029445, актовий запис № 06. Після її смерті спадщину прийняв чоловік - [PERSON],оскільки постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини та звернувся з заявою про прийняття спадщини до Остерської районної державної нотаріальної контори, тому [PERSON] має право на домоволодіння на цілу частину, однак за життя у належний спосіб спадкових прав не оформив. Позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON]. Спадкоємців за законом, які мають право на обовязкову частку в даній спадщині не має. Згідно частини 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Частина 1 ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі наведенного та

Outcome: approved