Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить: -встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме: факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме: державного акту на право приватної власності на землю ЗП 10В-01862, який виданий 29.12.2001 року на ім`я [PERSON] , площею 4,9200 га, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №320 від 29.12.2001 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської сільської ради №160 від 22.11.2001 року, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вознесенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом від 26.10.2006 р. після смерті [PERSON] ([PERSON] ), який помер [INFO] рокуправо власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 4.9200 га цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, що посвідчено державним актом на право приватної власності на землю ЗП 10В-01862, який виданий 29.12.2001 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №320 від 29.12.2001 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської сільської ради №160 від 22.11.2001 року; - визнати право власності за [PERSON] (іпн [NUMBER] ) на спадкове майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,1800 гектарів, яка розташована на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району, яка посвідчена державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ЗП №045173 від 22.07.2002 року, на підставі розпорядження голови Мелітопольської райдержадміністрації №478 від 18 липня 2002 року в порядку спадкування за заповітом від 09.08.2013 р. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що 29.12.2001 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю ЗП 10В-01862 на ім`я [PERSON] , площею 4,9200 га, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №320 від 29.12.2001 року, на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської сільської ради №160 від 22.11.2001 року, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вознесенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. [PERSON] було складено заповіт від 26.10.2006 року відповідно до якого він заповів [PERSON] на земельну ділянку площею 4,9200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Заповіт був посвідчений Онищенко Л.А. секретарем виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області 26.10.2006 року. [PERSON] помер [INFO] . Позивач стверджує, що [PERSON] та [PERSON] це одна й та ж сама особа, т.я. [PERSON] це ім`я турецького походження, [PERSON] - ім`я українського походження. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Сєдова Віталія Владленовича із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] ([PERSON] ), однак, нотаріусом було відмовлено і роз`яснена необхідність звернутися до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності правовстановлюючого документу померлому. Крім того, від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЗП №045173, який виданий на підставі розпорядження голови райдержадміністрації № 478 від 18 липня 2002 року, площею 5,1800 гектарів, яка розташована на території Вознесенської сільської ради. За життя [PERSON] , склала заповіт від 09.08.2013 р., яким вона заповідала належну їй земельну ділянку у розмірі 5,1800 га, [PERSON] , [INFO] . 22.10.2019 року [PERSON] , звернувся до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , однак у письмовому поясненні № _668/01-16_ від 22.10.2019 року було роз`яснено, що строк для подання ним заяви про прийняття спадщини сплив. Таким чином у письмовому поясненні було запропоновано звернутись для вирішення питання прийняття спадщини у судовому порядку. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимоги не заперечує. Від третіх осіб на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимоги не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП - 10 - В - 01862 на праві приватної власності [PERSON] належала земельна ділянка площею 4, 9200 га на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 320. 26 жовтня 2006 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 710. Згідно заповіту [PERSON] зробив заповітне розпорядження, згідно якого на випадок смерті земельну ділянку в розмірі 4,9200 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП-10-В-01862, заповів [PERSON] , який народився [INFO] в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області. [PERSON] є рідним братом [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] за національністю турками. Брат спадкодавця [PERSON] та сусід спадкодавця [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] є тією ж особою, що і [PERSON] , який мав земельну ділянка на території Вознесенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, так як[PERSON] ім`я турецького походження, а [PERSON] це таж сама особа з іменем українського походження. На підтвердження, того факту що [PERSON] є тією ж особою що і [PERSON] надані фотокартки у родинному колі, фотокартки на яких рідні брати зображені удвох. Крім того, вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] , копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] , копією освідчення особи [PERSON] . Після смерті [PERSON] (ім`я турецького походження), він же [PERSON] (ім`я українського походження) 04.05.2019 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] , відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,9200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП 10-В-01862. Для оформлення спадкового майна спадкоємець [PERSON] , звернувся до Приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Сєдова Віталія Владленовича із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] ([PERSON] ), однак, нотаріусом було відмовлено через те, що необхідно встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме: державного акту на право приватної власності на землю ЗП 10В-01862, виданий 29.12.2001 року на ім`я [PERSON] , площею 4,9200 га, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №320, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Крім того, за збільшеними позовними вимогами [INFO] померла [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ЗП №045173, який виданий на підставі розпорядження голови райдержадміністрації № 478 від 18 липня 2002 року, площею 5,1800 гектарів, яка розташована на території Вознесенської сільської ради. [PERSON] , склала заповіт від 09.08.2013 р., яким вона заповідала належну їй земельну ділянку площею 5,1800 га, [PERSON] , [INFO] . 09.08.2013 р. заповіт був складений та посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Зубовою А.О. 22.10.2019 року [PERSON] звернувся до Мелітопольської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , однак у письмовому поясненні № _668/01-16_ від 22.10.2019 року було роз`яснено, що згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з часу смерті спадкодавця. До сливу шестимісячного строку заяву не було подано, факт сумісного проживання зі спадкодавцем не підтверджено. З наданої приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Сєдовим В.В. спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] ([PERSON] ), встановлено, що спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину спадкоємець не отримав. З наданої Мелітопольської районної державної нотаріальної контори спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , встановлено, що спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину спадкоємець не отримав. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.188 ЦК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Відповідно до ч. 6 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві або в паспорті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог п.1. ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст.1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їх представників. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Таким чином, оскільки позивач - [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після [PERSON] ([PERSON] ), померлого [INFO] та прийняв спадщину, яка відкрилась після його смерті, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості у зв`язку з відсутністю документів, що підвереджують факт належності правовстановлюючого документу померлому, зазначеного в заповіті. Крім того, оскільки позивач - [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після [PERSON] , померлої [INFO] та прийняв спадщину, яка відкрилась після її смерті, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, пропущення строку для прийняття спадщини. Тому суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом за позивачем після смерті [PERSON] ([PERSON]) , який помер [INFO] . Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ,за позивачем слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved