Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» (далі по тексту - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути заборгованість за надані послуги з центрального опалення у розмірі 30272, 29 грн., заборгованість за постачання гарячої води у розмірі 2151,57 грн., 3 % річних в розмірі 386,04 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 1388,59 грн., а також судовий збір в розмірі 1 921, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що КП «Київтеплоенерго», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», здійснює надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до помешкання, де проживає відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проте останній не проводить оплату за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 01.06.2019 року утворилась заборгованість, яка становить 30272,29 грн. (за надані послуги з центрального опалення) та 2515,57 грн. (за надані послуги з постачання гарячої води). Таким чином, оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач вимушений був звернутись до суду за її примусовим стягненням, а також просив суд стягнути три проценти річних, інфляційну складову заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду вді 05.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 25.09.2019 року. Судове засідання 25.09.2019 року було відкладено на 13.11.2019 року за клопотанням позивача для надання доступу та забезпечення можливості представнику КП «Київтеплоенерго» зняти та зафіксувати показники лічильника за адресою відповідача. В судовому засіданні 13.11.2019 року представник позивача подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просила суд стягнути з відповідача на користь КП «Київтеплоенерго» 2151, 57 заборгованості за постачання гарячої води, 1 774, 63 3 відсотки річних та інфляційну складову боргу та судовий збір. Також надала пояснення, що сума заборгованості за централізоване опалення була сплачена позивачем, однак після зняття показників з лічильника сума заборгованості за постачання гарячої води збільшилась. Судове засідання було відкладено на 02.12.2019 року за клопотанням відповідача для погашення наявної у нього заборгованості за постачання гарячої води та надння можливості ознайомлення з заявою про зменшення позовних вимог. 02.12.2019 року судове засідання було відкладено на 17.12.2019 року у зв`язку з неявкою сторін. 16.12.2019 року представником позивача через канцелярію суду було подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до вимог якої представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача інфляційну складову боргу та 3% річних у розмірі 1 774, 63 грн. 17.12.2019 року судове засідання було відкладено на 27.01.2020 року для надання можливості відповідачу ознайомитись з заявою про зменшення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки він не надає доступ до лічильника для зняття показників та у зв`язку з тим, що сума заборгованості була погашена ним після звернення позивача з позовом до суду наполягала на задоволенні позовних вимог в частині 3 відсотків річних та інфляційних втрат. Відповідач з приводу задоволення позовних вимог заперечував з підстав, що 3 відсотки річних та інфляція були розраховані з розміру заборгованості, яка не відповідала дійсності та після знаття показників з лічильника перерахунок вказаних сум здійснений не був. Також просив в разі задоволення позову стягнути з нього судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником особового рахунку № [NUMBER] та отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . КП «Київтеплоенерго», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року. Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Згідно з п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до п.18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість позивача перед позивачем станом на 01.06.2019 року складала 32423,86 грн., з яких 30272,29 грн. за надані послуги з центрального опалення та 2151,57 грн. за надані послуги з постачання гарячої води. З вказаної суми заборгованості було розраховано 3 відсотки річних та інфляційні втрати за період з жовтня 2018 року по 01 червня 2019 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем протягом жовтня - листопада 2019 року було здійснено оплату коштів за надані послуги з централізованого опалення в сумі 17500,00 грн. та за послуги з постачання гарячої води в сумі 2500,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій, які містяться в матеріалах справи. Із наданих представником позивача в судовому засіданні пояснень та поданої заяви про зменшення позовних вимог вбачається, що дійсний розмір заборгованості [PERSON] за надані послуги з центрального опалення складав не 30272,29 грн., а 17500,00 грн. Тоді як сума боргуза надані послуги з постачання гарячої води склала 2151,57 грн. Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що зобов`язання не виконувалось відповідачем належним чином та позивач був позбавлений можливості здійснити розрахунок заборгованості з дійсних показників лічильника відповідача, оскільки відповідач не надавав показники лічильника, що не заперечувалось останнім в судовому засіданні, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційної складової заборгованості за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання в сумі 846,24 грн. інфляційних втрат та 236,01 грн. трьох процентів річних, розрахованих з заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 17500 грн. та 2151,57 грн. за надані послуги з постачання гарячої води. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних та інфляційної складової заборгованості за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання в сумі 846,24 грн. інфляційних втрат та 236,01 грн. трьох процентів річних. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1171, 51 грн.

Outcome: partial