Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

із позовною заявою про усунення від права на спадкування за законом у суд звернулася [PERSON] до [PERSON] і [PERSON]. Позивач [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Після померлого [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із 1/3 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], а також земельної ділянки (паю) площею 3.84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Останні роки життя стан чоловіка погіршився, дуже хворів, оскільки при виконанні обов'язків військової служби отримав травму, став непрацездатним, йому безстроково встановлена друга група інвалідності. Із літа 2013 року [PERSON] зовсім не ходив, був у безпорадному стані, потребував постійного стороннього догляду, а вона доглядала за чоловіком. [PERSON] і [PERSON], які є синами [PERSON], мешкали окремо, під час хвороби батька ухилялися від надання йому допомоги, не провідували його, не давали грошей на життєві потреби та придбання ліків. Поховання [PERSON] проходило без участі відповідачів [PERSON] і [PERSON] Придбала всі необхідні речі для поховання чоловіка, за власні кошти придбала і встановила надгробний пам'ятник. Позивач [PERSON] ставить позовні вимоги про усунення [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] року. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] і представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнали. При судовому розгляді справи встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, за життя перебував із 20 жовтня 2005 року у шлюбі із [PERSON], спільно проживали. [PERSON] є батьком [PERSON] і [PERSON]. Після померлого [PERSON] залишилося спадкове майно. Із заявами від 07 березня 2013 року про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] до нотаріальної контори звернулися [PERSON] і [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ст. 1224 ЦК України («Усунення від права на спадкування») передбачені випадки усунення від спадкування осіб, які відповідно до заповіту або закону мають право на спадкування після смерті спадкодавця, зокрема: 1)не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Таке положення не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом; 2)не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині; 3)не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом; 4)не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди для реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того із подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу; 5)за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані; 6)положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Вислухавши позиції позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON] і представника відповідачів [PERSON], вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] не надали доказів про те, що спадкодавець [PERSON] перебував у безпорадному стані, а відповідачі [PERSON] і [PERSON], - його сини, як спадкоємці, ухилялися від надання допомоги. Свідки [PERSON] і [PERSON], які надали показання у судовому засіданні, не підтвердили те, що [PERSON] перебував у безпорадному стані, а відповідачі [PERSON] і [PERSON] ухилялися від надання йому допомоги. Тому, суд не вбачає підстав для застосування у спірних правовідносинах норм ст. 1224 ЦК України до відповідачів [PERSON] і [PERSON] Оскільки відсутні підстави для усунення відповідачів [PERSON] і [PERSON] від права на спадкування за законом після батька - [PERSON], померлого [INFO] року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом необхідно відмовити.

Outcome: dismissed