Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

КП «Бахмут-Вода» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму боргу за період з 01 листопада 2016 року по 29 лютого 2020 року за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) в розмірі 3470 грн. 86 коп., а також судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за період з 01 листопада 2016 року по 29 лютого 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 3470 грн. 86 коп. 24 липня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив застосувати позовну давність до суми заборгованості за період з листопада 2016 року по 26 березня 2017 року, посилаючись на те, що сальдо на лютий 2020 року складає 11279 грн., що є недійсним. Ця ж сума вказана у претензії, яка додана до справи. Однак заявлена сума до стягнення вказана у розмірі 3470 грн. Пояснення такої різниці позивач обґрунтовує у рукописному тексті в роздруківці особового рахунку, як включенні до цієї суми заборгованості суми 7808 грн., яка утворилася поза межами позовної давності. Ці обставини і є предметом суперечок з позивачем та не оплати за комунальні послуги у даний період часу. Позивач у грудні 2016 року подавав до суду аналогічний позов на суму 22269 грн. У суді позовні вимоги було змінено з урахуванням суми 7808 грн., яка знаходилася поза межами позовної давності. Присуджена до сплати сума 14460 грн. ним була повністю погашена. Проте вважає, що позивач навмисно на зняв з особового рахунку вказану суму 7808 грн., пред`являючи її до сплати у претензії та поточних рахунках. Вважає, що оскільки позов подано до суду 26 березня 2020 року, то з урахуванням строку позовної давності заборгованість повинна бути обчислена з 26 березня 2017 року по 26 березня 2020 року. Посилається на те, що позивачу необхідно переглянути вказану ним у позові заборгованість, та видалити з неї суми, що знаходяться поза межами позовної давності, а також зняти з особового рахунку суму 7808 грн., вказавши дійсну заборгованість (а.с. 32-33). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності зазначив, що відповідач перервав строк позовної давності сплатою у вересні 2017 року поточної заборгованості за період з часу встановлення лічильника, тобто з березня 2017 року по вересень 2017 року, у розмірі 300 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визначав частково у межах строку позовної давності. Просив застосувати строк позовної давності. Пояснив, що у вересні 2017 року він приходив до абонвідділу КП «Бахмут-Вода» і сплачував по квитанції 300 грн. Це була часткова оплата за наявними показниками лічильника з березня 2017 року по вересень 2017 року, а не оплата попередніх боргів. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири та споживачем послуг з водопостачання (водовідведення) за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія договору купівлі-продажу квартири від 27 жовтня 2004 року, копія витягу КП «Бюро технічної інвентаризації м. Артемівська» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2004 року, витяг з особового рахунку № [NUMBER] (а.с. 5, 6, 9). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Згідно з витягом з особового рахунку [PERSON] № [NUMBER] , за період з 01 листопада 2016 року по 29 лютого 2020 року по особовому рахунку існує заборгованість за послуги з водопостачання (водовідведення) у розмірі 3470 грн. 86 коп. (а.с. 9). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2017 року з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто на користь КП «Бахмут-Вода» суму боргу за період з 01 листопада 2013 року по 31 жовтня 2016 року у розмірі 14460 грн. 78 коп. (а.с. 7-8). У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] визнав, що присуджена до сплати сума у розмірі 14460 грн. 78 коп. ним була повністю погашена (а.с. 32). При цьому, у витягу з особового рахунку зазначено, що на суму 22269 грн. 19 коп. була пред`явлена вимога про стягнення суми боргу. У судовому засіданні позовні вимоги були уточнені, сума 7808 грн. 41 коп. відповідно до ст. 257 ЦК України поза межами позовної давності. За рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2017 року сума боргу у розмірі 14460 грн. 78 коп. стягнута у повному обсязі. Рішення суду відповідачем виконано. Борг складає: 11279,27 - 7808,41 = 3470,86 грн. (а.с. 9). Відповідно до скріншоту екрана даних по особовому рахунку № [NUMBER] автоматизованої бази обліку оплати та нарахувань «Населення», 26 вересня 2017 року відповідачем [PERSON] було сплачено 300 грн. заборгованості, що утворилася станом на вересень 2017 року (а.с. 48). Згідно з довідкою КП «Бахмут-Вода» від 21 грудня 2020 року № 3152, за період з 01 січня 2016 року по теперішній час за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , будь-яких заяв з питання здійснення перерахунку за період тимчасової відсутності членів родини [PERSON] , які зареєстровані за вищезазначеною адресою, не надходило (а.с. 57). Відповідно до довідки КП «Бахмут-Вода» про надходження грошових коштів на особовий рахунок № [NUMBER] , 26 вересня 2017 року - 300 грн. (добровільна сплата через касу підприємства), 01 жовтня 2017 року - 516,08 грн. (перерахування з ГУ ПФУ), 07 листопада 2017 року - 258,04 грн. (перерахування з ГУ ПФУ), 03 грудня 2017 року - 258,04 грн. (перерахування з ГУПФУ), 07 січня 2018 року - 258,04 грн. (перерахування з ГУПФУ), 04 лютого 2018 року - 258,04 грн. (перерахування з ГУПФУ), 04 березня 2018 року - 258,04 грн. (перерахування з ГУПФУ), 01 квітня 2018 року - 258,04 грн. (перерахування з ГУПФУ), 1163,84 грн. (перерахування з ГУПФУ), 05 травня 2018 року - 11577,12 грн. (добровільна сплата через фінансову установу банка), 06 травня 2018 року - 549 грн. (перерахування з ГУПФУ), 1378 грн. (перенесення судового збору на рахунок підприємства), 03 червня 2018 року - 549 грн. (перерахування з ГУПФУ), 01 липня 2018 року - 549 грн. (перерахування з ГУПФУ), 02 грудня 2018 року - 1033,50 грн. (повернення судового збору на особовий рахунок), 16 вересня 2019 року - 344,50 грн. (сплата судового збору через фінансову установу банка), 344,50 грн. (перенесення судового збору на рахунок підприємства) (а.с. 58). На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою 31 березня 2020 року. Таким чином, у межах загальної позовної давності перебуває заборгованість за період з 31 березня 2017 року по 29 лютого 2020 року. Однак у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 26 вересня 2017 року за наявними показниками лічильника сплатив суму заборгованості, яка утворилася за період з березня 2017 року по вересень 2017 року, у розмірі 300 грн., чим перервав строк позовної давності. За таких підстав, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем обов`язку з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, тому позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01 листопада 2016 року по 29 лютого 2020 року за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) у розмірі 3470 грн. 86 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволення позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved