Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

І. Виклад позицій учасників цивільного процесу. а. щодо позову, пред`явленого [PERSON] 1. В березні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та посилається на те, що 20 серпня 2013 року він уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким позивач набув право власності на земельну ділянку площею 0,0758 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в ОК «СТ «Стадне» на території Гнідинської сільської ради. Однак на цій земельній ділянці розташовується будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що був самочинно зведений [PERSON] Ця обставина перешкоджає позивачу користуватись придбаною ним земельною ділянкою. Тому [PERSON] просить суд зобов`язати [PERSON] знести будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а також звільнити та привести в придатний для використання стан земельну ділянку площею 0,0758 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначення для ведення садівництва, розташовану в ОК «СТ «Стадне» на території Гнідинської сільської ради. 2. У судовому засіданні [PERSON] , яка є представником одночасно [PERSON] та ОК «СТ «Стадне», підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 3. [PERSON] , яка є представником [PERSON] , також підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 4. [PERSON] та її представник [PERSON] не визнають позов та посилаються на те, що будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами був зведений ще в 1991 році. Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] не мав права приватизовувати земельну ділянку, на якій розташовується домоволодіння, та відчужувати її у власність [PERSON] Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. 5. [PERSON] та представник СК «Вікторія-Плюс» [PERSON] також просять суд відмовити у задоволенні позову. б. щодо позову, пред`явленого [PERSON] 6. В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та посилалась на те, що розпорядженням Бориспільської РДА №3067 від 17 вересня 2012 року була затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документу, що посвідчував право власності [PERSON] на земельну ділянку, та передачі в його власність земельної ділянки площею 0,0758 га з цільовим призначенням для ведення садівництва в ОК «СТ «Стадне» на території Гнідинської сільської ради. На підставі цього рішення місцевого органу виконавчої влади [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . 20 серпня 2013 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу, за яким він відчужив приватизовану ним земельну ділянку у власність [PERSON] Водночас, [PERSON] є членом СК «Вікторія-Плюс», на території якого в 1991 році вона та її чоловік [PERSON] звели будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами. Ця обставина свідчить про те, що земельна ділянка, на якій розташовувалось домоволодіння, не вважалась вільною та не могла бути передана у власність [PERSON] Він незаконно приватизував земельну ділянку та не мав права відчужувати її у власність [PERSON] Тому [PERSON] просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Бориспільської РДА №3067 від 17 вересня 2012 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчував право власності [PERSON] на земельну ділянку, та передачі в його власність земельної ділянки площею 0,0758 га з цільовим призначенням для ведення садівництва в ОК «СТ «Стадне» на території Гнідинської сільської ради, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , та визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 20 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] 7. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог: визнати незаконним та скасувати розпорядження Бориспільської РДА №1497 від 11 березня 2008 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОК «СТ «Стадне» на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) земельної ділянки для ведення колективного садівництва на території Гнідинської сільської ради, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 15 квітня 2008 року між Бориспільської РДА та ОК «СТ «Стадне», визнати незаконним та скасувати розпорядження Бориспільської РДА №3067 від 17 вересня 2012 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчував право власності [PERSON] на земельну ділянку, та передачі в його власність земельної ділянки площею 0,0758 га з цільовим призначенням для ведення садівництва в ОК «СТ «Стадне» на території Гнідинської сільської ради, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , та визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 20 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] 8. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 9. [PERSON] та представник СК «Вікторія-Плюс» [PERSON] також підтримують позов та просять суд задовольнити його. 10. [PERSON] , яка є представником одночасно [PERSON] та ОК «СТ «Стадне», не визнає позов та посилається на те, що будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, зведений [PERSON] , є об`єктом самочинного будівництва. Тому у неї не виникло жодного права на земельну ділянку, на якій розташовується домоволодіння. Ця обставина свідчить про те, що спірна земельна ділянка була цілком вільною та могла бути приватизована [PERSON] . Тому представник [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 11. [PERSON] , яка є представником [PERSON] , також не визнає позов та просить суд відмовити в його задоволенні. ІІ. Процесуальні дії, вчинені у цивільній справі. 12. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 квітня 2017 року (а.с.40 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі за позовом, пред`явленим [PERSON] , та призначено цивільну справу до судового розгляду. 13. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 12 травня 2017 року (а.с.96-98 т.1), було задоволено клопотання [PERSON] про допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 14. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 12 травня 2017 року (а.с.96-98 т.1), до участі у розгляді цивільної справи були залучені ОК «СТ «Стадне» та СК « Вікторія -Плюс» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 15. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 28 липня 2017 року (а.с.135-136 т.1), до участі у розгляді цивільної справи був залучений [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 16. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 28 липня 2017 року (а.с.135-136 т.1), у приватного нотаріуса Бориспіль-ського районного нотаріального округу Мурги С.Г. були витребувані копії документів, на підставі яких 20 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки. 17. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 9 жовтня 2017 року (а.с.180-181 т.1) позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Бориспільської РДА та ОК «СТ «Стадне», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - СК «Вікторія-Плюс», про визнання недійсним та скасування розпорядження місцевого органу виконавчої влади, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки був об`єднаний в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Бориспільська РДА, [PERSON] , ОК «СТ «Стадне» та СК «Вікторія-Плюс», про зобов`язання знести будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а також звільнити та привести в придатний для використання стан земельну ділянку. 18. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 грудня 2017 року (а.с.206-208 т.2) було відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі. 19. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 2 травня 2018 року (а.с.57-58 т.3), до участі у розгляді цивільної справи був залучений [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 20. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 18 лютого 2019 року (а.с.246-247 т.3), допит свідків [PERSON] , [PERSON] був виключений з порядку дослідження доказів. ІІІ. Обставини, встановлені судом при вирішенні спору. 21. З копій технічного паспорту на будинок, виготовленого станом на 12 травня 2011 року (а.с.69-73, 169-173 т.1, а.с.11-15 т.2), вбачається, що ще в 1991 році [PERSON] звела будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами на території Гнідинської сільської ради. Вказаний будинок представляв собою двоповерхову споруду загальною площею 81,3 кв.м. та житловою площею 42,6 кв.м. Надвірні будівлі та господарські споруди складались з гаражу, двох сараїв, убиральні, двох навісів, теплиці, питного колодязя, вигрібної ями, огорожі та воріт. 22. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в 1991 році вона познайомилась з сім`єю Ковтонюків. На той час вони вже звели будинок на виділеній їм земельній ділянці. 23. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в 1989 році вона познайомилась з [PERSON] , якому радіозавод виділив земельну ділянку. На цій земельній ділянці він та його дружина [PERSON] розпочали будівництво домоволодіння. В 1991 році вони закінчили будівництво будинку. 24. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що в 1990 році він працював на радіозаводі. Керівництво радіозаводу домовилось з радгоспом ім. Щорса про виділення земельної ділянки працівникам радіозаводу. Свідок [PERSON] приїхав для того, щоб вибрати земельну ділянку, та познайомився з [PERSON] В 1991 році він та його дружина [PERSON] звели будинок на виділеній їм земельній ділянці. 25. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в 1991 році вона отримала земельну ділянку та познайомилась з [PERSON] Вона стверджує, що в 1991 році [PERSON] та його дружина [PERSON] звели будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами. 26. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є двоюрідним братом [PERSON] та перебував з нею в одному садівницькому кооперативі. В 1991 році вона та її чоловік [PERSON] побудували будинок на виділеній їм земельній ділянці. В 2000 році вони остаточно переїхали в будинок та постійно проживають в ньому, зокрема на час судового розгляду цивільної справи. 27. Аналіз вказаних доказів переконливо свідчить про те, що в 1991 році [PERSON] та її чоловік [PERSON] звели будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами на території Гнідинської сільської ради. 28. Розпорядженням Бориспільської РДА №3067 від 17 вересня 2012 року (а.с.26-27 т.4) була затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документу, що посвідчував право власності [PERSON] на земельну ділянку, та передачі в його власність земельної ділянки площею 0,0758 га з цільовим призначенням для ведення садівництва в ОК «СТ «Стадне» на території Гнідинської сільської ради. 29. На підставі цього рішення органу місцевого самоврядування [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.149 т.1). 30. 20 серпня 2013 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.7-8, 148 т.1, а.с.8-9 т.2), за яким [PERSON] відчужив у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0758 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в ОК «СТ «Стадне» на території Гнідинської сільської ради. 31. З копії акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства №А29/22 від 1 червня 2012 року (а.с.11-13 т.1) вбачається, що в межах цієї земельної ділянки розташовується будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, зведений [PERSON] Крім того, у судовому засіданні учасники цивільного процесу визнали цю обставину, на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України вона не потребує додаткового доказування. IV. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо позову, пред`явленого [PERSON] 32. Відповідно до ст.12 Закону України «Про власність» в редакції, чинній станом на 1991 рік, праця громадян вважалась основою створення і примноження їх власності. Громадянин набував право власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. 33. Згідно з ч.1 ст.13 цього ж Закону об`єктами права індивідуальної власності вважались жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. 34. Відповідно до ч.1 ст.30 ЗК України в редакції, чинній станом на 1991 рік, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходило у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. 35. Згідно з ч.2, ч.3 ст.67 ЗК України в редакції, чинній станом на 1991 рік, розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не міг перевищувати: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Розмір земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва не міг перевищувати 0,1 гектара, будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. 36. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. 37. Згідно з ч.5 ст.116 ЗК України в редакції, чинній станом на 2012 рік, земельні ділянки, які перебували у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передавались у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування виключно після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. 38. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержан-ня в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 39. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. б. щодо позову, пред`явленого [PERSON] 40. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 41. Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. V. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо позову, пред`явленого [PERSON] 42. В 1991 році [PERSON] та її чоловік [PERSON] власною працею звели будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами на території Гнідинської сільської ради. На підставі ст.12 Закону України «Про власність», що був чинним станом на той час, вони набули право власності на цей об`єкт нерухомого майна. Крім того, на підставі ч.1 ст.30 ЗК України в редакції, чинній на той час, до них перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовувалось домоволодіння. 43. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що право користування [PERSON] та її чоловіка [PERSON] вказаною земельною ділянкою у встановленому порядку було припинено. 44. Ці обставини переконливо свідчать про те, що станом на 2012 рік спірна земельна ділянка не була вільною та не могла бути передана у власність [PERSON] . Тому розпорядження Бориспільської РДА №3067 від 17 вересня 2012 року в частині передачі земельної ділянки у власність [PERSON] та виданий йому державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] суперечать вимогам ч.5 ст.116 ЗК України. 45. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності належить визнати незаконним та скасувати розпорядження Бориспільської РДА №3067 від 17 вересня 2012 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчував право власності [PERSON] на земельну ділянку, та передачі в його власність земельної ділянки площею 0,0758 га з цільовим призначенням для ведення садівництва в ОК «СТ «Стадне» на території Гнідинської сільської ради, а також визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] 46. У зв`язку з тим, що оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку визнаний недійсним, [PERSON] вважається таким, що не набув у встановленому порядку право власності на приватизовану ним земельну ділянку. Тому він не мав права розпоряджатись цим об`єктом нерухомого майна на власний розсуд, зокрема відчужувати земельну ділянку у власність [PERSON] Ця обставина свідчить про те, що укладений між ними договір купівлі-продажу земельної ділянки суперечить ч.1 ст.319 ЦК України. 47. З огляду на це суд вважає, що з метою остаточного відновлення законності належить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 20 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] б. інші вимоги та докази [PERSON] , відхилені судом, та мотиви їх відхилення. 48. Розпорядженням Бориспільської РДА №1497 від 11 березня 2008 року (а.с.183-184 т.2) був затверджений проект землеустрою щодо відведення ОК «СТ «Стадне» на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) земельної ділянки для ведення колективного садівництва на території Гнідинської сільської ради. 49. 15 квітня 2008 року Бориспільська РДА уклала з ОК «СТ «Стадне» договір оренди земельної ділянки (а.с.62-67 т.1), за яким Бориспільська РДА передала у користування ОК «СТ «Стадне» земельну ділянку площею 22,709 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради. 50. Як вбачається з ч.1 ст.4 ЦПК України особа має право звернутись до суду за захистом виключно своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Однак вказане розпорядження місцевого органу виконавчої влади та договір оренди земельної ділянки не порушують права [PERSON] Ця обставина свідчить про те, що [PERSON] не має права оскаржувати їх законність. Крім того, спір з приводу права користування земельною ділянкою для ведення колективного садівництва виник між ОК «СТ «Стадне» та СК « Вікторія -Плюс» та підлягає вирішенню виключно в порядку господарського судочинства. 51. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання незаконним та скасування розпорядження Бориспільської РДА №1497 від 11 березня 2008 року, а також для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 квітня 2008 року між Бориспільської РДА та ОК «СТ «Стадне», відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цих вимог [PERSON] належить відмовити. 52. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона познайомилась з сім`єю [PERSON] лише в 2000 році. Інший свідок [PERSON] познайомилась з ними взагалі в 2004 році. Тому обом свідкам не відомі обставини зведення спірного домоволодіння в 1991 році. 53. З огляду на це суд дійшов до переконання, що показання свідків [PERSON] та [PERSON] не містять відомості щодо обставин, які мають значення для правильного вирішення спору. За цією ознакою показання вказаних свідків є неналежними доказами в розумінні ст.77 ЦПК України. в. щодо позову, пред`явленого [PERSON] 54. У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу земельної ділянки визнаний недійсним, [PERSON] не є власником земельної ділянки площею 0,0758 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в ОК «СТ «Стадне» на території Гнідинської сільської ради. Ця обставина переконливо свідчить про те, що він не має права вимагати від [PERSON] знесення спірного домоволодіння, а також звільнення та приведення в придатний для використання стан вказаної земельної ділянки. 55. З огляду на це суд вважає, що підстави для задоволення позову, пред`явленого [PERSON] , відсутні. г. доводи [PERSON] , відхилені судом, та мотиви їх відхилення. 56. В обґрунтування пред`явленого позову [PERSON] посилається на ст.376 ЦК України, що регулює правовідносини самочинного будівництва. Однак ЦК України набув чинність лише 1 січня 2004 року, тоді як [PERSON] звела будинок ще в 1991 році. Ці обставини свідчать про те, що ст.376 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини. 57. Крім того, навіть якщо б домоволодіння [PERSON] і мало ознаки самочинного будівництва, в такому випадку Гнідинській сільській раді та іншим компетентним органам належало спочатку звернутись до суду з позовом про знесення цього об`єкту нерухомого майна. Виключно після цього Бориспільська РДА мала право передати земельну ділянку, на якій розташовується домоволодіння, у власність інших осіб, зокрема [PERSON] 58. З огляду на це суд критично оцінює посилання [PERSON] на ст.376 ЦК України. IV. Розподіл судових витрат. 59. За правилом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1920 гривень, тоді як [PERSON] сплатила судовий збір в загальному розмірі 3329 гривень 60 копійок (640 х 3 + 1409,60). Ці обставини підтверджуються квитанціями (а.с.6 т.1, а.с.1, 39, 41 т.2, а.с.16 т.2). 60. Однак у задоволенні позову, пред`явленого [PERSON] , відмовлено в повному обсязі. Водночас, позов [PERSON] задоволений частково: задоволено три з п`яти вимог немайнового характеру. 61. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень. Підстави для відшкодування [PERSON] судових витрат відсутні.

Outcome: partial