Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці грудня 2020 року [PERSON] пред`явив до суду вказаний позов, який обґрунтовує тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради депутатів трудящих від 25 жовтня 1958 року було видано свідоцтво про право власності на будівлі № [NUMBER] , згідно з яким [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] . Вказане домоволодіння було збудовано у 1944 році. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла племіннику [PERSON] , який доводиться позивачу батьком. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] . При цьому, спадкове домоволодіння розташовувалось на земельній ділянці фактична площа якої на час смерті [PERSON] становила 2200 кв.м. Вказана земельна ділянка весь час оброблялась [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] мала намір приватизувати земельну ділянку. Проте, [PERSON] як спеціаліст у галузі земельних відносин, роз`яснила що вона не має права на приватизацію цієї земельної ділянки. Натомість запропонувала написати відмову від земельної ділянки на користь [PERSON] 09 грудня 2016 року [PERSON] надала нотаріально посвідчену відмову від земельної ділянки. У зв`язку з цим, [PERSON] звернувся до Бориспільської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га по [ADDRESS] у власність. В подальшому, [PERSON] звернулась до Бориспільської міської ради з заявою, якою просила вважати її заяву недійсною та не затверджувати проект землеустрою [PERSON] . Крім цього, [PERSON] та [PERSON] також звернулись з клопотаннями про надання їм дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок відповідно в [ADDRESS] та [ADDRESS] . Незважаючи на це, рішенням Бориспільської міської ради №4883-62-VII від 27 серпня 2019 року був затверджений проект землеустрою та [PERSON] безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 32110500000:11:026:0067) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Сидоренко Ю.В. за [PERSON] було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Вказане рішення Бориспільської міської ради позивач вважає протиправними. Оскільки, внаслідок неправомірних дій Бориспільської міської ради він був позбавлений можливості реалізувати свої права та законні інтереси щодо відведення у власність земельної ділянки. У зв`язку з цим рішення Бориспільської міської ради №4883-62-VII від 27 серпня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 32110500000:11:026:0067) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадянину [PERSON] по [ADDRESS] (землі житлової та громадської забудови)» є протиправним та підлягає скасуванню. Крім цього, слід також скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером 32110500000:11:026:0067 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.72). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит свідків (а.с.111-112). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.113). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали пред`явлений позов та просили суд його задовольнити. Представник Бориспільської міської ради надав відзив на позовну заяву, яким заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтуванням своїх заперечень вказав на те, рішенням Окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року було визнано протиправною бездіяльність Бориспільської міської ради щодо не розгляду клопотання [PERSON] від 25 жовтня 2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,10 га по [ADDRESS] . Тому на виконання рішення суду Бориспільська міська рада за результатами розгляду клопотання та проекту землеустрою прийняла рішення №4883-62-VII від 27 серпня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 32110500000:11:026:0067) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадянину [PERSON] по [ADDRESS] (землі житлової та громадської забудови)». Оспорюване рішення є ненормативним правовим актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання. Оскільки, на підставі цього рішення [PERSON] набув у власність спірну земельну ділянку. Підстави для відмови у затвердженні погодженого проекту землеустрою щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки були відсутні. З цих підстав, рішення Бориспільської міської ради №4883-62-VII від 27 серпня 2019 року є законним та не підлягає скасуванню. Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сидоренко Ю.В. та [PERSON] у судове засідання не з`явились та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомили. Про час та місце розгляду справи завчасно та у встановленому порядку повідомлялись. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 09 грудня 2016 року [PERSON] надала свою згоду на виділення земельної ділянки площею 0,10 га, з землі, якою вона користується та знаходиться по [ADDRESS] [PERSON] для будівництва житлового будинку, що підтверджується заявою, посвідченою приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є., зареєстрованою в реєстрі за №875 (а.с.31). Рішенням Бориспільської міської ради №2107-27-VII від 04 липня 2017 року [PERSON] був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га по [ADDRESS] (а.с.95). 02 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міського голови з заявою, якою просила відкликати свою заяву від 09 грудня 2016 року та не затверджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] (а.с.32). Натомість заявою, посвідченою приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К. від 05 січня 2018 року, зареєстрованою в реєстрі за №25, [PERSON] надала свою згоду на вилучення земельної ділянки розміром 0,10 га, яка перебуває в її користуванні по [ADDRESS] з метою відведення її для будівництва та обслуговування житлового будинку своєму сину [PERSON] (а.с.33). Рішенням Бориспільської міської ради №2965-38-VII від 03 березня 2018 року [PERSON] також був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га по [ADDRESS] (а.с.51 зворот). В подальшому, рішенням Бориспільської міської ради №4883-62-VII від 27 серпня 2019 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером 3210500000:011:026:0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташовується в [ADDRESS] (а.с.107). На підставі цього рішення приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сидоренко Ю.В. внесла запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку (а.с.64). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються розділом IV та розділом V ЗК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо позовних вимог про визнання неправомірними та скасування рішень Бориспільської міської ради. Згідно з ч.2 та п.г) ч.3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. За змістом ч.6 ст.118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Згідно з ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до положення ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно п.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16-ц (провадження №14-301цс18) рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом. За змістом п.41 та п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справ №688/2908/16-ц (провадження №14-28цс20) не існує єдиної універсальної відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи. Судам при вирішенні аналогічних спорів слід враховувати, що подати позов до суду про захист свого законного інтересу може будь яка особа, яка звернулася до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду, залежно від істотних ознак кожної конкретної правової ситуації (зокрема, від добросовісності поведінки усіх зацікавлених осіб, обізнаності їх про інтереси інших осіб щодо цієї земельної ділянки тощо). б. норми матеріального права щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. У відповідності до положення ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. в. норми процесуального права. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України на позивача покладається обов`язок з доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні. Всупереч цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що оскаржуваними рішеннями Бориспільської міської ради були порушені саме його права. Зважаючи на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження наявності у позивача оформленого права користування стосовно спірної земельної ділянки площею 0,10 га по [ADDRESS] . Так, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що на спірній земельній ділянці проживала тітка позивача. Вона віддала [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] , а вони, в свою чергу, доглядали за тіткою. Свідку відомо про те, що вказану земельну ділянку обробляє сім`я [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що особисто був знайомий з батьком позивача. В 1986-1987 роки захворіла бабуся, яка проживала в [ADDRESS] . Вона склала заповіт, яким належний їй будинок заповіла батьку позивача. Після смерті бабусі земельну ділянку почала обробляти сім`я [PERSON] , яку вони обробляють і зараз. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що після смерті чоловіка [PERSON] оформлюючи спадщину вона вирішила приватизувати земельну ділянку. З цією метою вона зустрілась з юристом [PERSON] . Остання вмовила поїхати до нотаріуса і написати відмову від земельної ділянки на користь її сина [PERSON] . Вказану земельну ділянку сім`я [PERSON] обробляє, але наразі їм стало відомо, що [PERSON] має намір продати цю земельну ділянку. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] ввела в оману [PERSON] , яка доводиться свідку матір`ю, та заволоділа земельною ділянкою. Зловживаючи довірою [PERSON] , [PERSON] змусила її написати відмову від земельної ділянки у нотаріуса. Зі слів [PERSON] вона повинна була спочатку оформити земельну ділянку на свекруху, а потім сказала, що це неможливо, бо в свекрухи вже є земельна ділянку у с. Мартусівка Бориспільського району. Судом критично оцінюються вказані показання свідків з точки зору належності, допустимості та достатності цього доказу на підтвердження наявності у позивача переважного права по відношенню до [PERSON] в отриманні у власність спірної земельної ділянки. Встановлено, що [PERSON] зверталась до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним та скасування рішення Бориспільської міської ради №2107-27-VII від 04 липня 2017 року «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Борисполі (землі житлової та громадської забудови)», в частині надання дозволу [PERSON] на розробку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею у межах 0,10 га по [ADDRESS] . Разом з цим, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог (а.с.121-124). Доводи позивача стосовно неправомірності дій Бориспільської міської ради, які полягають у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення однієї і тієї ж земельної ділянки у власність кільком особам, тобто у даному випадку позивачу та відповідачу, не свідчить про автоматичне позбавлення позивача права в подальшому на отримання цієї земельної ділянки у власність та про порушення його прав. Натомість, з матеріалів цивільної справи вбачається обізнаність Бориспільської міської ради про існування спору між [PERSON] та [PERSON] стосовно земельної ділянки по [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується численними протоколами з засідань постійної комісії з питань індивідуального будівництва та землекористування Бориспільської міської ради, зокрема від 18 грудня 2017 року, від 26 грудня 2017 року, від 08 лютого 2018 року, від 14 березня 2018 року, від 11 квітня 2018 року, від 19 квітня 2018 року, згідно яких питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки неодноразово відкладалось у зв`язку з існування земельного спору (а.с.99-101,104-106). Разом з цим, іншим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року, на яке у відзиві на позовну заяву вказав представник Бориспільської міської ради та наявність якого перевірено судом за допомогою доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/76816140), встановлено, що за позовом [PERSON] було визнано протиправною бездіяльність Бориспільської міської ради, що полягає у не розгляді його клопотання від 25 жовтня 2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у його власність земельної ділянки площею 0,1000 га по [ADDRESS] . Саме на виконання цього судового рішення Бориспільська міська рада і прийняла оспорюване рішення №4883-62-VII від 27 серпня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 32110500000:11:026:0067) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадянину [PERSON] по [ADDRESS] (землі житлової та громадської забудови)». Крім цього, суд звертає увагу, що в силу вимог ч.9 ст.118 ЗК України, Бориспільська міська рада не наділена іншими повноваженнями, окрім як затвердити погоджений проект землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки. Незважаючи на ту обставину, що в матеріалах цивільної справи міститься проект землеустрою, розроблений ТОВ «Проектно-інженерна компанія Нова Земля», на замовлення [PERSON] (а.с.49-62). Судом не встановлено, що [PERSON] у порядку, передбаченому ст.118 ЗК України звертався до Бориспільської міської ради з клопотанням про затвердження цього проекту землеустрою. Судом не встановлено обставин, які б вказували, що під час прийняття оспорюваного рішення Бориспільська міська рада діяла не об`єктивно, упереджено та порушила права та законні інтереси позивача, в тому числі правомірне очікування позивача на отримання у власність земельної ділянки. Крім того, положення чинного ЗК України не містить правових норм щодо регулювання порядку черговості звернення та розгляду заяв громадян про надання дозволу на розробку проектів землеустрою та в подальшому про затвердження відповідного проекту землеустрою. VII. Висновки суду. З огляду на викладені обставини в їх сукупності, рішення Бориспільської міської ради №4883-62-VII від 27 серпня 2019 року ґрунтується на вимогах ч.7 та ч.9 ст.118 ЗК України. З цих міркувань судом не встановлено обґрунтованих підстав для визнання неправомірним та скасування оскаржуваного рішення Бориспільської міської ради. Враховуючи ту обставину, що позовні вимоги про скасування рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сидоренко Ю.В. про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером 3210500000:11:026:0067 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташовується в [ADDRESS] , є похідними від вимог про визнання неправомірними та скасування вищевказаного рішення Бориспільської міської ради, для задоволення яких судом не було встановлено правових підстав. Тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. VІІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при пред`явленні позову [PERSON] сплатив судовий збір, у розмірі 1681 гривні 60 копійок (а.с.1). Разом з цим, у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування йому понесених судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed