Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

мотивований позов тим, що 11.09.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси і кредит» в особі відділення № 47 м. Вінниці філії «Центральне регіональне управління» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 47-40/08-А, відповідно до якого позичальник отримала 26 209 доларів США на строк до 10.09.2015 року із сплатою процентів. В цей самий день між ним та банком був укладений договір поруки №47-40/08-А-П від 11.09.2008 року, згідно з яким позивач зобов'язувався солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань боржником по кредитному договору. Відповідно до п. 2.3 договору поруки у випадку непогашення боржником заборгованості за кредитним договором у кредитора виникає право вимоги сплати боргу в повному обсязі до поручителя, а згідно п. 3.1 договору поручитель зобов`язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором про невиконання боржником прийнятих на себе зобов`язань сплатити грошову суму, яку вимагає кредитор. В п. 6.2 договору поруки сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Із змісту п. 5.1 договору вбачається, що порука припиняється із припиненням зобов`язання, забезпеченого порукою, але дана умова не може розглядатись як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Крім того, в п. 5.1 договору поруки визначено, що порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не заявив вимоги до поручителя. В свою чергу п. 3.5 кредитного договору передбачено, що у випадку вимоги банку про дострокове повернення кредитних ресурсів та сплату процентів позичальник зобов`язаний зробити повне погашення заборгованості за договором, тобто повернути кредитні ресурси та сплатити всі проценти протягом 10 банківських днів з моменту одержання вимоги банку. 03.07.2009 року на адресу [PERSON] банк направив вимогу № 698 про дострокове повернення кредитних коштів, яку вона отримала 13.07.2009 року. Таким чином, термін повернення суми настав 27.07.2009 року. Проте, банк не направив відповідної вимоги [PERSON], тому на підставі п. 5.1. договору поруки, ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припинилась. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Суду пояснив, що жодної вимоги про погашення боргу позивач не отримував, тому відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України договір поруки від 11.09.2008 року слід визнати припиненим. Про те, що в 2011 році банк пред`явив позов до суду позивач не знав, оскільки [PERSON] погасила заборгованість, увійшла в графік і позов був залишений без розгляду. Навіть до спливу 3-річного строку після постановлення ухвали про залишення позову без розгляду банк не звертався до суду і до поручителя із вимогою про погашення боргу. Чи існує борг на сьогоднішній день - невідомо. Станом на липень 2009 року [PERSON] та [PERSON] були в шлюбі, проживали в [ADDRESS]. З якого часу позивач проживає за іншою адресою і чи повідомляв він банк про зміну місця проживання - невідомо. Вважає, що підстав для застосування давності немає, оскільки позовна давність на ці правовідносини не поширюється. Крім того, про порушення права позивач дізнався в 2014 році лише при розгляді справи про поділ майна подружжя, що знаходиться в провадженні Вінницького районного суду. Представник відповідача - ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» - Майданюк С.П. в судове засідання не з`явився, подав письмові заперечення, відповідно до яких позов вважає безпідставним, оскільки вимогу про стягнення боргу банк пред`явив в 2011 році, звернувшись до суду з відповідним позовом, тому договір поруки не є припиненим в розумінні п. 5.1 договору поруки. Крім того, письмова вимога надсилалась в липні 2009 року на адресу [PERSON] і [PERSON] Таким чином, позивач пропустив строк позовної давності, оскільки про порушення свого права він дізнався ще 13.07.2009 року. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 11.09.2008 року кредитного договору № 47-0/08-А ВАТ «Банк «Фінанси і кредит» надав [PERSON] кредитні ресурси в сумі 26 209 доларів США до 10.09.2015 року із сплатою процентів, що визначені п. 4.1 договору (а.с. 7-9). З метою забезпечення повного і своєчасного виконання даного договору 11.09.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси і Кредит» та [PERSON] був укладений договір поруки № 47-40/08-А-П. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Крім того, в пункті п. 5.1 договору поруки сторони визначили, що порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором та/або договором про відкриття кредитної лінії не заявив вимоги до поручителя. В судовому засіданні було встановлено, що позичальник [PERSON] порушила умови договору і вчасно не виконувала зобов`язання за кредитним договором, тому 03.07.2009 року (через 10 місяців після укладення кредитного договору) банк направив [PERSON] та [PERSON] вимогу щодо дострокового повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків та сплати пені (а.с. 11). Вимога була отримана [PERSON] 13.07.2009 року, що підтверджено копією рекомендованого листа (а.с. 12). В судовому засіданні представник позивача пояснив, що станом на липень 2009 року [PERSON] і [PERSON] перебували в шлюбі, проживали за однією адресою - [ADDRESS], тому суд вважає, що вручення рекомендованого листа з повідомленням повнолітньому члену сім`ї - [PERSON] (під розписку) є належним повідомленням [PERSON] про наявність боргу по кредиту. Таким чином, відповідач в установлений п. 5.1 строк пред`явив вимогу до поручителя [PERSON] щодо дострокового погашення боргу. Крім того, в 2011 році ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Як пояснив представник позивача [PERSON] на підставі заяви банку про залишення позову без розгляду внаслідок погашення боргу відповідачко. [PERSON] суд постановив відповідну ухвалу 19.07.2011 року. Таким чином, навіть за наявності порушення умов кредитного договору [PERSON] з наступного дня після отримання кредитних коштів, тобто з 12.09.2008 року, банк, звернувшись до суду з позовом про стягнення боргу з боржника і поручителя до 11.09.2011 року не порушив трирічний строк, обумовлений сторонами в п. 5.1 договору поруки. Доказів в підтвердження суми боргу і моменту настання строку виконання основного зобов`язання після липня 2011 року позивач не надав, тому підстав для припинення договору поруки внаслідок недотримання відповідачем п.5.1 договору поруки, ч. 4 ст. 559 ЦК України, немає. Згідно ст. 60 ЦПК України, обов'язком сторони є доведення тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не доведено наявності умов, необхідних для припинення договору поруки, тому позов задоволенню не підлягає. Також відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Outcome: dismissed