Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 вересня 2004 року уклала з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» договір добровільного страхування життя №0001040. За цим договором [PERSON] зобов`язалася протягом 21 року, тобто до 16 вересня 2025 року, щоквартрально сплачувати страхові внески у розмірі 375 гривень, а ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» зобов`язався здійснити страхову виплату у випадку настання страхового випадку у розмірі 100% страхової суми, що склалася на момент виплати. [PERSON] належним чином виконувала свої зобов`язання за договором та щоквартально здійснювала страхові платежі. 01 листопада 2016 року розпорядженням Національної комісії державного регулювання у сфері фінансових послуг анульована ліцензія ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на провадження страхової діяльності. 11 листопада 2016 року розпочато кримінальне провадження №42016100000001118 за ознаками ч.5 ст.191 КК України за фактом заволодіння службовими особами страхової компанії чужим майном в особливо великих розмірах. У зв`язку з цим, [PERSON] звернулась до ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» з заявою про дострокове розірвання договору добровільного страхування життя та про виплату належної їй викупної суми. Незважаючи на це, поштове повідомлення не було доставлене ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» з причини його відсутності за вказаною адресою. Тому [PERSON] просить стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на свою користь викупну суму у розмірі 22024 гривень, пеню у розмірі 21694 гривень 71 копійки, три відсотки річних у розмірі 2187 гривень 54 копійки та інфляційні втрати у розмірі 5457 гривень 55 копійок. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просила здійснити за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.80-81). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2020 року, занесеної до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 16 вересня 2004 року [PERSON] уклала з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» договір добровільного страхування життя №0001040 за програмою «Турбота про майбутнє». За умовами якого, [PERSON] зобов`язалася протягом 21 року, тобто до 16 вересня 2025 року, щоквартрально сплачувати страхові внески у розмірі 375 гривень, а ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» зобов`язався здійснити страхову виплату у випадку настання страхового випадку у розмірі 100% страхової суми, що склалася на момент виплати. Вказані обставини підтверджуються копією полісу страхування життя та копію заяви на страхування життя (а.с.10-11,12-13). В подальшому внаслідок укладення шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). [PERSON] належним чином виконувала свої зобов`язання за договором та щоквартально в період з 16 вересня 2004 року по 20 вересня 2016 року здійснювала страхові платежі, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.14-51). 25 січня 2017 року [PERSON] звернулась до ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» з заявою про дострокове припинення договору страхування життя з вимогою виплатити викупну суму (а.с.55). Незважаючи на це, ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» не виплатив на користь [PERSON] викупну суму. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про страхування» та гл.51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» ЦК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується суд при вирішенні спору. За змістом ч.6 ст.6 Закону України «Про страхування» страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Відповідно до положень ст.18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Відповідно до ч.2, ч.4 та ч.8 ст.28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. У разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору страхування, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід`ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. За правилами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12, Правильними є застосування ст.625 ЦК щодо відповідальності за порушення грошового зобов`язання у спорах, які виникають з договорів страхування. Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. За змістом п.5 договору, укладеного між сторонами по справі, страхувальник має право на дострокове розірвання договору за своєю ініціативою та має право на отримання викупної суми, яка розраховується математично на день припинення полісу залежно від періоду, протягом якого він діяв. Відповідно до Таблиці значень викупних сум по закінченню 13 років дії договору викупна сума становить 22024 гривні. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив на користь [PERSON] викупну суму за поданою нею заявою. Тому суд вважає, що з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на користь [PERSON] належить стягнути викупну суму за договором добровільного страхування життя у розмірі 22024 гривні. Так, з 26 березня 2017 року по день звернення позивача до суду з даним позовом період прострочення виконання зобов`язання відповідачем становить 1209 днів. Тому три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становить 2187 гривень 54 копійки (22024 ? 3% річних / 100% / 365 днів у році ? 1209 днів прострочки). Водночас, як вбачається з письмових розрахунків, наданих позивачем, інфляційне збільшення боргу становить 5457 гривень 55 копійок (22024 гривень ? сукупний індекс інфляції 124,78 / 100% - 22024 гривень). В свою чергу, пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання становить 21694 гривні 71 копійки (а.с.72-74). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на користь [PERSON] слід стягнути також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2187 гривень 54 копійки, інфляційне збільшення боргу становить 5457 гривень 55 копійок, а також пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання становить 21694 гривні 71 копійки, а всього у розмірі 51363 гривні 80 копійок (22024 + 21694,71+2187,54+5457,55). VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду [PERSON] не сплачувала судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок, оскільки на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від його сплати. Разом з цим, пред`явлений нею позов задоволений. Тому з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на користь держави підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок. Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1 ст.137 та п.1 ч.3 ст.141 ЦПК України сторони несуть витрати, пов`язані з правничою допомогою. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. Встановлено, що [PERSON] понесла також витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень. Вказана обставина підтверджується договором №02/20, укладеним між [PERSON] та правозахисником Дарковим В.М. (а.с.68-69) та квитанцією від 24 червня 2020 року (а.с.71). Тому з ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved