Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідальним квартиронаймачем [PERSON] було встановлено фактичні відносини з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення, згідно рішення Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року, про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування Комунальному підприємству «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до довідки про склад сім`ї за місцем реєстрації відповідального квартиронаймача [PERSON] зареєстровані інші члени її сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконують, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість, яка станом на 30.07.2019 року складає 119 362 (сто дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят дві) грн. 80 коп., з яких: сума основного боргу - 61 926 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять шість) грн. 44 коп., 3 % річних - 8 417 (вісім тисяч чотириста сімнадцять) грн. 36 коп. та інфляційне збільшення суми боргу - 49 019 (сорок дев`ять тисяч дев`ятнадцять) грн. 00 коп. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача змушена була звернутися до суду та просити суд стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради вказану суму заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 119 362 (сто дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят дві) грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзиви на позовну заяву не подали. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Від відповідачів будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення у вигляді судової повістки, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином були повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзиви, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає фізичній особі - споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у водопостачанні і водовідведенні за його місцем проживання. Матеріалами справи підтвердженого, що згідно до рішення № 526 Дніпропетровської міської ради від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про виникнення договірних правовідносин між вказаними учасниками справи Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , а відтак відповідно є абонентами щодо користування послугами водопостачання і водовідведення до вказаної квартири (а.с. 19-21). Матеріалами справи також підтвердженого, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свої зобов`язання по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення не виконують, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом 30 липня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 119 362 (сто дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят дві) грн. 80 коп., з яких: сума основного боргу - 61 926 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять шість) грн. 44 коп., 3 % річних - 8 417 (вісім тисяч чотириста сімнадцять) грн. 36 коп. та інфляційне збільшення суми боргу - 49 019 (сорок дев`ять тисяч дев`ятнадцять) грн. 00 коп. (а.с. 5-8). У зв`язку з порушенням відповідачами зобов`язань по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, позивач у позасудовому вертався до [PERSON] з досудовим повідомленням, однак заборгованість відповідачами погашена не була (а.с.4). Відтак, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 19, 26, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10 січня 2002 року № 2918-III (статті 22, 32) на споживача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. За надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншій строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 р. №6-2951цс15. Оскільки в даному випадку матеріалами справи підтверджено надання відповідних житлово-комунальних послуг відповідачам, які у свою чергу, як споживачі, не сплачували вартість спожитих послуг, то вимоги про стягнення заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення є такими, що ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Окрім цього, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку із чим із Відповідачів на вимогу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради також підлягає стягненню у судовому порядку 3 % річних від суми заборгованості, та сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача підлягають задоволенню, а з Відповідачів підлягає стягненню за особовим рахунком № [NUMBER] , станом на 30.07.2019 року заборгованість у загальному розмірі 119 362 (сто дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят дві) грн. 80 коп., з яких: сума основного боргу - 61 926 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять шість) грн. 44 коп., 3 % річних - 8 417 (вісім тисяч чотириста сімнадцять) грн. 36 коп. та інфляційне збільшення суми боргу - 49 019 (сорок дев`ять тисяч дев`ятнадцять) грн. 00 коп. Суд зауважує, що відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилися, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп., по 640 (шістсот сорок) грн. 33 коп. із кожного Відповідача окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved