Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду із цим позовом і в обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач [PERSON] є її сином та батьком її малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , яка наразі фактично мешкає із нею. Мати дитини померла, а батько не проживає з дитиною з липня 2018 року, з того часу перестав опікуватися та цікавитися нею, повністю припинив спілкування і перестав брати участь у вихованні. Вона та друга бабуся дитини [PERSON] самостійно піклуються про стан здоров`я онуки, про її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримують дитину. Батько свідомо без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків, не забезпечує потреб дочки, взагалі відсутній у її житті.З цих підстав вважає, що [PERSON] має бути позбавлений батьківських прав, а її слід призначити опікуном дитини, про що і просила суд. ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Додала, що її невістка, мати дитини, раптово померла у 2014 році, і онука стала мешкати з нею. На початку відповідач хоч якось брав участь у житті дочки, іноді приходив, дзвонив, але згодом втратив будь-який інтерес до дочки, оскільки зловживає наркотичними засобами і його стан вже є таким, в якому всі інші складові життя для нього неважливі. Проживаючи поряд, він не працює, не приходить відвідати дочку, не дзвонить та не відповідає на її дзвінки, взагалі забув про її існування. Отримуючи пенсію дитини по втраті годувальника, він витрачає її на власні потреби, а коли вона забирала банківську карту, то він звертався до банку і блокував карту, отримуючи нову. Онука живе з нею та її чоловіком - дідом дитини, часто бува у іншої бабусі та діда, отже, вони вчотирьох виховують її. Живуть вони у двокімнатній квартирі, в якій наявне все для потреб дитини. Дохід родини складається із заробітних плат її і чоловіка. Хоче позбавити відповідача батьківських прав та оформити опіку над онукою за для її майбутнього, бажає виростити та вивчити її, потім залишити їй квартиру. Відповідач не сплачує аліментів, і вона через незнання не зазначила вимоги про їхнє стягнення у позовній заяві, однак, якщо є така змога, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву він суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Скрипник Г.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і послалася в цьому на наявні висновки органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав та служби у справах дітей про доцільність встановлення опіки над дитиною. Вказала, що відповідач дійсно свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків і його спосіб життя, пов`язаний із вживанням наркотичних засобів, не дає підстав вважати, що йому потрібна дитина. Дівчинка мешкає із бабусею та дідусем, які виховують її, забезпечують всі її потреби, піклуються про неї та опікуються її розвитком. Родина позивача має всі умови для проживання в ній дитини, а стан здоров`я [PERSON] , її соціальний статус, дохід та власні якості дозволяють їй бути призначеною опікуном онуки. Нею як представником органу опіки та піклування було особисто відвідане родину, перевірені умови проживання, з`ясовано характер відносин у сім`ї. Дитина знаходиться у добрій атмосфері, зростає у любові, забезпечена всім потрібним. Під час засідання комісії дівчинка була присутня, усвідомлювала суть питання, що вирішується, і не заперечувала проти позбавлення її батька батьківських прав щодо неї. Виконавчим комітетом Мирноградської міської ради крім зазначених вище висновків спрямоване до суду подання про встановлення опіки над дитиною і призначення опікуна. Просила суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти, а також встановити опіку над дитиною, призначивши її опікуном [PERSON] . ІІІ. Процесуальні дії у справі. 03.09.2020 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи здійснено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який надійшла до суду 18.09.2020. 18.09.2020 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 15.10.2020, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі - пояснення (заперечення) щодо позову. 15.10.2020 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 06.11.2020. 06.11.2020 через неявку відповідача розгляд справи відкладено на 26.11.2020. 26.11.2020 у зв`язку із повторною неявкою до суду відповідача, що був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. 26.11.2020 у справі виконавчим комітетом Мирноградської міської ради пред`явлене подання про встановлення опіки та призначення опікуна, згідно з яким орган опіки та піклування просить встановити опіку над малолітньою [PERSON] та призначити [PERSON] її опікуном (а.с.59). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] , яка народилася [INFO] та зареєстрована і мешкає за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю відповідача [PERSON] , який народився [INFO] , зареєстрований за адресою матері (а.с.6,7,8,17,32). Дитина [PERSON] народилася [INFO] в м. Димитрові від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Прізвище « [PERSON] » матір`ю дитини набуте внаслідок шлюбу 10.06.2006 з [PERSON] (а.с.12), який був розірваний 04.04.2007 (а.с.13), до цього шлюбу вона йменувалася прізвищем « [PERSON] » (а.с.11). 14.09.2007 внаслідок укладення шлюбу із відповідачем [PERSON] . [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.14). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 18.10.2013, яке набуло законної сили 29.10.2013 (а.с.15). [INFO] [PERSON] померла в м. Димитрові у віці 31 року (а.с.10). Матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.11), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Разом із нею за цією адресою зареєстроване місце проживання дитини [PERSON] . Фактично дитина мешкає із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що відображено в акті контрольного обстеження житлово-побутових умов учениці 8-Б класу ЗЗСО І-ІІ ступенів - ліцею «Гармонія» [PERSON] (а.с.19). Згідно з цим актом дитина мешкає з бабусею і дідусем [PERSON] , житлово-побутові умови проживання задовільні, створені належні умови для всебічного розвитку, навчання і виховання. Квартира перебуває у користуванні позивача відповідно до ордеру №252 від 23.11.1981 (а.с.16). За інформацією про виконання батьківських обов`язків [PERSON] , викладеною ліцеєм, батько з дитиною не проживає, її навчанням, вихованням, дозвіллям не займається, успіхами не цікавиться, не створює умов для фізичного та психічного розвитку. До школи не з`являється, класний керівник та педагоги не бачили його жодного разу. Останнім часом контакту з ним дитина не підтримує, два роки він ніде не працює, матеріально дочку не забезпечує, аліменти не сплачує. Дитина виховується бабусею і дідусем (а.с.20). Психолого-педагогічна характеристика дитини здебільшого позитивна (а.с.21). [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря з приводу диспластичної кардіопатії (а.с.22). Позивач [PERSON] здорова, працює електромонтером з обслуговування підстанцій ТОВ «Збагачувальна фабрика «Свято-Варваринська», її дохід з серпня 2019 року по липень 2020 включно склав 125745,27 грн (а.с.23,24-26,27). Родина позивача не перебуває на обліку в Мирноградському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей і молоді (а.с.28), також на такому обліку не перебуває і родина [PERSON] (а.с.29). Висновком виконавчого комітету Мирноградської міської ради №028 від 05.11.2020 визначено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] є доцільним і відповідатиме інтересам дитини (а.с.57-58). Відповідно до висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради №41 від 11.11.2020 встановлення опіки над малолітньою [PERSON] та призначення [PERSON] її опікуном буде доцільним і відповідатиме інтересам дитини (а.с.55-56). Згідно з довідкою №17.26-22/12236 від 22.10.2020 виконавчих листів про стягнення із [PERSON] аліметів на утримання дитини [PERSON] у Мирноградському міському ВДВС Східного МРУ МЮ (м. Харків) не знаходиться (а.с.59а). Опитана судом дитина [PERSON] повідомила, що вона мешкає із бабусею і дідусем в м-ні Молодіжному, це батьки її батька. Часто вона буває і у батьків матері, іноді залишається у них на ніч. Вони всі між собою дружні, всі піклуються про неї. Її батько давно не з`являється, вона не бачила його з весни, він не дзвонить і не приходить. Вона усвідомлює, яка справа розглядається, була з бабусею у виконкомі, вважає, що батька треба позбавити батьківських прав щодо неї, оскільки він їх не здійснює. Судом в ході судового розгляду справи за клопотанням позивача також опитано свідків. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою і подругою родини [PERSON] , пояснила, що знайома з ними з 1991 року. [PERSON] не живе з батьками і дочкою, він є наркоманом, не бере участі в житті дитини. Здатен лише забирати гроші, зараз виглядає, як безхатько, вона бачила його на вулиці місяці два тому. Вважає, що його треба позбавити батьківських прав, а опікуном [PERSON] призначити бабусю [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що її дока раптово померла у 2014 році, залишивши дитину - її онуку [PERSON] . Відповідач непогана людина, вона жаліє його, але терпець вже урвався. Він не виконує обов`язків батька, не бачить дитину і не дзвонить їй, не утримує, а навпаки витрачає її кошти - пенсію за втратою годувальника, яка була призначена дитині після смерті її дочки. Про те, що він вживає наркотики, їй казала ще за життя дочка. V. Оцінка суду. Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, свідків, думку дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач систематично свідомо ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої дитини. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків судом не встановлено. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Діючи виключно в інтересах дитини з метою захисту її прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає жодних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі. Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів малолітньої [PERSON] суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно неї. Відповідно до частин другої та третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В цій справі вимога про стягнення аліментів в позовній заяві не викладена, але про таке стягнення просила позивач в судовому засіданні, про що і зазначила у відповідній заяві. Враховуючи те, що аліменти із [PERSON] до цього часу судом не стягувалися, суд, виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, він зобов`язаний виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дитини до досягнення нею повноліття, сплачуючи аліменти на її утримання. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідача та їх розмір, суд враховує, що відомості про наявність у відповідача на утриманні інших осіб, вади здоров`я відсутні, відповідач перебуває у працездатному віці. З огляду на наведене, з нього слід стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 02.09.2020 і до повноліття дитини. Щодо встановлення опіки та призначення опікуна суд виходить з того, що відповідно до положень ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч.2 ст.244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Частина четверта ст.167 СК України вказує, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. У відповідності з ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В цій справі належними, допустимими і достатніми доказами встановлено, що мати дитини померла, а батько підлягає позбавленню його батьківських прав, отже, дитина фактично є такою, що позбавлена батьківського піклування. Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил). Відповідно до п.3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3). Таким чином, для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин: дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном. При цьому орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє, чи відповідає кандидат в опікуни вимогам закону, чи має він можливість виконувати опікунські обов`язки, який має характер стосунків із дитиною тощо. Оскільки дитина [PERSON] позбавлена батьківського піклування, а з питання встановлення опіки над нею з призначенням опікуна у справі наявне відповідне подання, суд вважає за доцільне встановити над дитиною опіку та призначити її опікуном позивача [PERSON] . Призначаючи опікуна, суд враховує, що [PERSON] є рідною бабусею дитини, саме з нею дитина проживає, між ними наявні теплі та довірливі стосунки, що прямо вбачається з поведінки дитини в судовому засіданні та ставлення до неї бабусі, і сама дитина бажає бачити бабусю своїм опікуном. Відповідність [PERSON] як кандидата в опікуни вимогам закону та її можливість виконувати опікунські обов`язки встановлена органом опіки та піклування та перевірена судом. У зв?язку із призначенням [PERSON] опікуном онуки саме на її користь підлягають стягненню із [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у вищевизначених розмірі та преріоді часу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України та виходячи з кількості вимог у справі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 840,80 грн, а на користь держави - судовий збір в сумі 1681,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved