Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

із позовною заявою про втрату права на користування жилим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зняття із обліку у суд звернулася [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], Козелецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, третьої особи - Служби у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області. Позивач [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування від 30 вересня 2013 року [PERSON] їй подарована 1/4 частина будинку з надвірними будівлями у [ADDRESS]. [PERSON] частина будинку з надвірними будівлями належала на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 вересня 2013 року державним нотаріусом. Також відповідно до договору дарування від 26 жовтня 2013 року [PERSON] їй подарована інша 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями у [ADDRESS]. [PERSON] вказана частина будинку з надвірними будівлями належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 жовтня 2013 року приватним нотаріусом. Вона є власником 1/2 частини житлового будинку у [ADDRESS]. Не має можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй 1/2 частиною житлового будинку у [ADDRESS]. У спірному житлі 4 червня 1999 року зареєстровані колишня дружина [PERSON] - [PERSON] та їхні діти - [PERSON] і [PERSON] Із 2005 року подружжя [PERSON] фактично припинили сімейні відносини, а за рішенням від 9 грудня 2009 року Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб між ними розірваний. Після розлучення [PERSON] проживала спільно із дітьми та іншим чоловіком. У спірному приміщенні проживав [PERSON] спільно із матір'ю, а після її смерті у 2011 році мешкав один. У 2013 році, дізнавшись про намір [PERSON] відчужити приміщення, 30 липня 2013 року без його відома [PERSON] зареєструвала за вказаною свого сина [PERSON] Скориставшись тимчасовою відсутністю [PERSON] у спірному приміщенні, [PERSON] у серпні 2013 року принесла у будівлю свої речі. У подальшому, користуючись наявністю реєстрації у [ADDRESS], [PERSON] спільно із дітьми періодично приходять у спірне приміщення, тримають у ньому свої особисті речі. Вказані обставини, які стали їй відомі після набуття 1/2 частини житлового будинку у власність, порушують її права на володіння, користування та розпорядження належним їй на праві власності майном. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не проживали у спірному приміщенні з часу реєстрації з 4 червня 1999 року, оскільки у них було інше житло, вони самоправно вселилися у вказане приміщення, і тому підлягають виселенню. Позивач [PERSON] ставить позовні вимоги про: визнання такими, що втратили право на користування 1/2 частиною будинку [ADDRESS], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], а [PERSON] - таким, що не набув прав користування даним приміщенням; зобов'язання [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не перешкоджати у здійсненні права власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS]; виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] із 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]; зобов'язання зняти із реєстрації в [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. У судовову засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] та їхній представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Представники відповідача та третьої особи подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що за договором від 30 вересня 2013 року дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого нотаріально, [PERSON] передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняла у власність, як дарунок, 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказана частина нерухомого майна належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 березня 2008 року державним нотаріусом. 30 вересня 2013 року проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на вказане нерухоме майно. За договором від 26 жовтня 2013 року дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого нотаріально, [PERSON] передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняла у власність, як дарунок, 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказана частина нерухомого майна належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 жовтня 2013 року приватним нотаріусом. 26 жовтня 2013 року проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на вказане нерухоме майно. На час укладення договорів дарування зареєстрованими за вказаною адресою із 4 червня 1999 року були [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] За цією ж адресою із 30 липня 2013 року зареєстрований [PERSON] За рішенням від 9 грудня 2009 року Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є колишньою дитиною, а [PERSON] і [PERSON] є його дітьми. Відповідачі зареєстровані у будинку в [ADDRESS] із 1999 року, що належав його батькам. Вказаний будинок успадкував після померлих батьків. У серпні 2013 року [PERSON] і його діти заселилися у вказаний будинок. Із письмового пояснення [PERSON] виходить, що вона проживає у [ADDRESS], по-сусідству із квартирою [PERSON], який має двох дітей - [PERSON] і [PERSON], які проживають у вказаній квартирі із серпня 2013 року. [PERSON], яка є колишньою дружиною [PERSON], із дітьми у квартирі не проживали та винаймали собі житло (а.с. 103). Із письмового пояснення [PERSON] виходить, що у будинку у [ADDRESS], що належав її матері, проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у період із 2010 року до 2011 року (а.с. 135). Із письмового пояснення [PERSON] виходить, що має будинок у [ADDRESS], де проживали у період із 2008 року до 2010 року [PERSON] із своїми дітьми (а.с. 136). Із письмового пояснення [PERSON] виходить, що у нього в будинку в [ADDRESS] проживали з листопада 2012 року до серпня 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] (а.с. 137). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] і її представника [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON] і [PERSON], їхнього представника [PERSON], вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], Козелецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, третьої особи - Служби у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про втрату права на користування жилим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зняття із обліку підлягає задоволенню. Підстави для застосування строків позовної давності у спірних правовідносинах відсутні. Позивач [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями у [ADDRESS]. Договори дарування від 30 вересня 2013 року і 26 жовтня 2013 року, укладені між [PERSON] і [PERSON], посвідчені нотаріально, є дійсними. [PERSON], [PERSON] і [PERSON], як члени сім'ї наймача [PERSON], не проживали із часу реєстрації місця свого проживання 4 червня 1999 року у жилому приміщенні - в 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], а тому втратили право користування вказаним жилим приміщенням відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР. [PERSON], місце проживання якого зареєстроване 30 липня 2013 року у [ADDRESS], необхідно визнати таким, що не набув права користування жилим приміщенням. 9 грудня 2009 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний. 13 вересня 2013 року і 15 жовтня 2013 року [PERSON] у порядку спадкування за законом набув права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями у [ADDRESS]. У серпні 2013 року відповідачі самоправно зайняли вказане жиле приміщення, а тому відповідно до ст. 116 ЖК Української РСР підлягають виселенню. Оскільки [PERSON] є власником вказаного нерухомого майна, має право володіти, користуватися і розпоряджатися ним, а тому необхідно зобов'язати [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не перешкоджати позивачеві у здійсненні права власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS]. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72 і 156 ЖК Української РСР, ст. 405 ЦК України). Враховуючи, що у відповідачів відсутнє право на користування спірним жилим приміщенням, необхідно зобов'язати Козелецький районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області зняти із реєстрації в [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]

Outcome: approved