Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 20.11.2020 року позивач звернулась до суду з позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 23.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2530; малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити на виховання позивачу; після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування вимог вказано, що 23.11.2007 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, шлюбні стосунки фактично припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. ІІ. Процедура та позиції сторін 07.12.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлений належним чином. ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2530, що підтверджується змістом оригіналу свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній, донька проживає разом з матір`ю. ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Згідно зі статею 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 Сімейного кодексу України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив на позовну заяву не надав, таким чином не висловив заперечень проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved