Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У липні 2017 р. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі за текстом - ПАТ «Укрсоцбанк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] - відповідач 1, [PERSON] - відповідач 2) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 670 020,85 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі кредитного договору від 11.01.2008 № 032/08-003К Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк (далі - АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є позивач, надав позичальнику [PERSON] кредит в межах максимального ліміту заборгованості 1 000 000 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 17.12.2014 з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 032МS90080111001-ПОР, відповідно до умов якого останній зобов`язався солідарно з позичальником відповідати за виконання умов кредитного договору. Зобов`язання за кредитним договором позичальник [PERSON] належним чином не виконує, що надає банку право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором. Станом на 05.07.2017 утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 670 020,85 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 490 537,29 грн.; заборгованості за відсотками - 144 087,37 грн.; заборгованості за комісіями - 18 872,32 грн.; інфляційних втрат за кредитом - 7 773,23 грн.; інфляційних втрат за відсотками - 8 750,64 грн. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він не з`явився, відзиву на позов не подав. Відповідач [PERSON] позов не визнав та обґрунтував свої заперечення посиланням на припинення поруки. Вказав, що банк не виконав вимоги п. 3.3.1. договору поруки щодо направлення йому у п`ятиденний строк повідомлення про невиконання позичальником зобов`язання та не пред`явив до нього вимоги протягом шести місяців після настання строку виконання основного зобов`язання. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. 15.01.2018 суд (під головуванням судді Комаревцевої Л.В.) ухвалив заочне рішення про задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» в повному обсязі. 25.04.2018 відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою від 11.06.2018 суд скасував заочне рішення та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.09.2018 представником позивача подано додаткові докази. 07.09.2018 представником відповідача 2 [PERSON] подано відзив на позов. 30.10.2018 справу передано до провадження судді Трусової Т.О. 01.11.2018 представником позивача подано письмові пояснення щодо наявних у справі доказів. Ухвалою від 02.11.2018 справа прийнята до провадження судді Трусової Т.О. та призначена до судового розгляду на 25.02.2019. 25.02.2019 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 09.07.2019. 09.07.2019 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 26.11.2019. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 11.01.2008 р. між АКБ «Укрсоцбанк» (кредитором), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] (позичальником) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 032/08-003К (далі - кредитний договір), предметом якого є надання кредитором позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 1 000 000 грн. зі строком кредитування до 10.01.2023 (а.с. 4-9). Згідно з умовами, визначеними у пункті 1.2. договору, кредит надається на поточні витрати. Договором передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремим частинами (траншами) зі сплатою 14,5% річних за кредитом та комісій в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів (пункт 1.1.1.). Сторони договору погодили, що погашення кредиту буде здійснюватися позичальником починаючи з січня 2009 р. щомісячно, до 5 числа кожного місяця, рівними частинами - по 66 667 грн. (пункт 1.1.2. договору). Відповідно до пункту 2.4. кредитного договор, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Згідно пункту 1.3. кредитного договору на забезпечення виконання позичальником зобов`язань перед кредитором кредитор укладає з майновим поручителем [PERSON] договір іпотеки, предметом якого виступає належна останньому квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Додатковою угодою № 1 від 19.06.2008 сторони кредитного договору погодили, що за використаний кредитний ліміт кредитної лінії позичальник щомісяця сплачує кредитору комісію в розмірі 4,5%, яка нараховується на залишок заборгованості за формулою: «фактична заборгованість`х4,5х`кількість днів в періоді» 360х100» (а.с. 10). Додатковою угодою № 1 від 03.04.2009 сторони кредитного договору змінили умови кредитування та виклали графік погашення кредиту у новій редакції (а.с. 11). 17.12.2014 сторони кредитного договору уклали договори про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 3, № 4 та № 5 (далі - договори про внесення змін, а.с. 12-16, 17, 18). Договором про внесення змін № 3 сторони виклали кредитний договір у новій редакції. Згідно нової редакції кредитного договору його предметом є надання кредитором позичальнику кредиту в сумі 618 351 грн. зі сплатою 19% річних та комісій в розмірі та порядку, визначених в Додатку № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною (пункт 1.1.). Сторони договору погодили, що починаючи з січня 2015 р. погашення кредиту має здійснюватися позичальником щомісячно, до 17 числа кожного місяця, рівними частинами - по 6 374,75 грн. (пункт 1.1.1. договору). Відповідно до пункту 2.4. договору про внесення змін до кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитом за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, не пізніше 17 числа кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі, шляхом договірного списання кредитором грошових коштів в сумі нарахованих процентів з поточного рахунку позичальника та зарахування відповідної суми грошових коштів на відповідні внутрішньобанківські рахунки обліку нарахованих процентів (пункту 2.4.1. договору про внесення змін до кредитного договору). Згідно з умовами, визначеними договором про внесення змін № 4, позичальник зобов`язався погасити частину заборгованості за кредитом в сумі 30 917,55 грн. не пізніше 17.12.2014. Договором про внесення змін № 5 сторони погодили, що станом на вказану дату (17.12.2014) заборгованість позичальника складає: за кредитом - 587 433,45 грн.; по процентах - 42 822,69; по комісіях - 22 600,16 грн. Цим же договором передбачено, що протягом дванадцятимісячного строку з дати його підписання встановлюється процентна ставка за користування кредитом в розмірі 10% річних, а після спливу цього строку, починаючи з 17.12.2015, - 19% річних. Також даним договором сторони погодили черговість погашення заборгованості за кредитним договором та встановили графік погашення відстроченої до сплати комісії. Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечувалось порукою згідно з укладеним 17.12.2014 між ПАТ «Укрсоцбанк» (кредитором), [PERSON] (позичальником) та [PERSON] (поручителем) договором поруки № 032МS90080111001-ПОР, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався у повному обсязі та солідарно з позичальником відповідати перед кредитором за виконання усіх зобов`язань за кредитним договором (а.с. 21-22). Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит у загальному розмірі 1 000 000 грн. Натомість позичальник [PERSON] допускав систематичні порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісії у встановлені договором строки та розмірах, а з травня 2016 р. будь-які сплати за кредитним договором взагалі припинив. 08.06.2017 позивач направив позичальнику [PERSON] та поручителю [PERSON] досудову вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату нарахованих процентів і комісії (а.с. 25-27), проте ні позичальник, ні поручитель, вимоги кредитора не виконали. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 05.07.2017 загальний розмір заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 032/08-003К становить 670 020,85 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 490 537,29 грн.; заборгованості за відсотками - 144 087,37 грн.; заборгованості за комісіями - 18 872,32 грн.; інфляційних втрат за кредитом - 7 773,23 грн.; інфляційних втрат за відсотками - 8 750,64 грн. (а.с. 28-31). ІV. Зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до пункту 3.2.3. кредитного договору (в редакції від 17.12.2014) у разі затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 3 календарні місяці кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій. Кредитним договором передбачено, що протягом 60 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора позичальник зобов`язаний достроково повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, а також можливі штрафні санкції (пункт 3.3.14 кредитного договору). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Положеннями статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з приписом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Розмір заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 032/08-003К відповідачами не оспорюється і жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості по тілу кредиту, відсотках, комісії та втрат від інфляції суду не надано, а тому суд покладає його в обґрунтування свого рішення як об`єктивний і належний доказ розміру невиконаних зобов`язань за даним договором. Згідно з умовами, визначеними у договорі поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за кредитним договором, при цьому відповідальність поручителя та боржника є солідарною. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За приписом частини 4 статті 559 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Умовами договору поруки сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його укладення і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків (пункт 6.2.). Тобто договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, а наявне в договорі положення про його дію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань не може вважатися строком дії поруки, оскільки не відповідає змісту статей 251, 252 ЦК, де визначено, що з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається саме календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Верховний Суд України та новостворений Верховний Суд неодноразово висловлювали аналогічну позицію з питання припинення поруки. За умовами кредитного договору затримання позичальником сплати кредиту (частини кредиту) та/або процентів щонайменше на 3 календарні місяці кореспондує праву кредитора вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій та зумовлює обов`язок позичальника достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісію тощо протягом 60 календарних днів з дати одержання письмового повідомлення кредитора (пункти 3.2.3., 3.3.14.) Відтак, сторони погодили настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі у разі невиконання позичальником боргових зобов`язань, встановлених кредитним договором, понад 3 календарні місяці. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, позичальник [PERSON] повністю припинив виконувати зобов`язання за кредитним договором з травня 2016 р. З даним позовом банк звернувся до суду лише у липні 2017 р., а відтак надана відповідачем [PERSON] порука припинилася на підставі частини 4 статті 559 ЦК України. Отже, на підставі оцінки викладених у заявах по суті справи аргументів і наданих сторонами доказів суд визнає обґрунтованими і доведеними вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» лише до позичальника [PERSON] , а у задоволенні вимог, заявлених до поручителя [PERSON] , відмовляє у зв`язку з припиненням поруки. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на результат розгляду справи, суд покладає на відповідача [PERSON] сплачений позивачем судовий збір в сумі 10 050,31 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved