Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Згідно позовної заяви, у період з 01.01.2009 до 05.04.2019 Концерн «МТМ» надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в житлове приміщення, розташоване за адресою [ADDRESS] , споживачем послуг є відповідач, який не здійснював оплату за надані послуги у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.06.2019 року утворилася загальна заборгованість на суму 5247,19 грн. Відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, тому позивач просить суд стягнути з нього суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вказаний період, а також стягнути судові витрати по оплаті судового збору. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 14.02.2020 року. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Згідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. 21.10.2010 року між теплопостачальною організацією Концерном МТМ та споживачем - [PERSON] укладено договір «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води» по о/р 91270596 за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником зазначеної квартири. Нарахування за послугу з централізованого опалення проводяться на 34.6 м. в. опалювальної площі. Відповідно до розрахунку, Концерн МТМ у період з 01.01.2009 по 05.04.2019 надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води (підігріву питної води) у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 6760,42 грн. Споживачем за вказаний період здійснено оплату за надані послуги по особовому рахунку в сумі 1513,23 грн. Відповідно до довідки щодо заборгованості, без вихідного номеру та дати складання, наданої позивачем у якості доказу, заборгованість відповідача за період 01.01.2009 по 31.05.2019 складає 5247,19 грн., з урахуванням пільги ВВВ 100 відсотків. [PERSON] є інвалідом війни 3 групи з наявністю пільги на оплату послуг позивача 100 відсотків. Крім того, у договорі Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води» від 21.10.2010 року, зазначено, що суб`єктами користування послуг є [PERSON] та член його сім`ї (одна особа). Відносини між виконавцями та споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у тому числі і порядок розрахунків за надані послуги, регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2015р. №1037). Згідно з вимогами пунктів 12, 20-22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, споживач оплачує надані послуги відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Якщо встановлено будинкові засоби обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги згідно з їхніми показами пропорційно до опалюваної площі квартири. За наявності будинкових та/або квартирних приладів обліку теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання), Постанова встановлює соціальний норматив користування тепловою енергією в розмірі 0,0431 Гкал на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період з урахуванням коригуючи коефіцієнтів, що залежать від регіону та поверховості будинків. Коригуючи коефіцієнти для розрахунку розміру витрат теплової енергії на потреби централізованого опалення передбачені додатком 2 до Постанови. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 4) 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 5) 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Відповідач, неодноразово звертався до позивача з вимогою роз`яснення природи нарахувань, а саме на яку площу вони здійснюються та який корегуючи коефіцієнт для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення використовується та чому. На зазначені запити, відповіді позивачем не надано. Під час розгляду справи, аналогічні питання виникли у суду, однак представником позивача, актуальної інформації суду не надано. Більш детального розрахунку накопиченої заборгованості з коефіцієнтом та пільгою, суду надано не було. Позивач, мотивує свої позовні вимоги, лише розрахунком суми нарахувань, оплати та накопиченої заборгованості, з якого неможливо встановити, на яку площу вони здійснюються, який корегуючи коефіцієнт застосовується та яка саме пільга застосовується. Надані відповідачем докази, у своїй сукупності дають суду достатньо підстав вважати, що позивач неодноразово порушив його право на отримання інформації, щодо підстав законності здійснення нарахувань за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) за адресою: [ADDRESS] . Суд відхиляє доводи представника позивача про доведеність факту належних нарахувань, оскільки з наданих ним доказів встановити їх законність та обґрунтованість не виявилось можливим. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства та досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає в повному обсязі. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: dismissed