Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області звернувся з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок знищення дерев до відповідачів [PERSON] , третя особа: Державне підприємство «Дніпропетровське лісове господарство» про стягнення шкоди заподіяної внаслідок знищення дерев. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: незаконна порубка лісу та не відшкодування в подальшому збитків, завдає істотної шкоди місцевим бюджетам та регіональному розвитку, підриває матеріальну основу місцевого самоврядування, що у свою чергу негативно впливає на економічну незалежність та безпеку держави, у тому числі і з огляду на вже згадуваний особливий статус земельних ресурсів. Повноваження виконавчих комітетів сільських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища, крім іншого, також встановлені в статтях 15, 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції яких віднесено здійснення координації діяльності відповідних, спеціально уповноважених, державних органів управління в галузі охорони навколишнього природного середовища на їх території. Виконавчі органи сільських рад можуть здійснювати й інші повноваження відповідно до законодавства України. Дніпропетровська місцева прокуратура №3 звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки незаконна порубка лісу заподіює істотну шкоду економічним інтересам держави, що виявляються у грошовій шкоді, а саме вилучення у держави вартості пошкодженої або знищеної деревини, втрати на лісовідновлення зрубаних лісових ділянок, тощо. Незважаючи на факт завдання шкоди інтересам держави у зв`язку із самовільною рубкою дерев на території сільської ради, Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області заходів до їх відшкодування в судовому порядку, спрямованих на захист та поновлення порушених інтересів держави, з грудня 2018 року та до теперішнього часу, тобто протягом року, не вжито. Цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не заявлено та жодних дій щодо стягнення шкоди, завданої державі кримінальним правопорушенням не вжито, що свідчить про неналежне здійснення наданих законом повноважень. Згідно листа Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі Дніпропетровської області від 18.11.2019 №02-06/735 на Обухівську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області відкритий рахунок по коду класифікації доходів бюджету 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності та іншої діяльності» №33110331004081, банк одержувача Казначейство України (ел. адм. подат.) м. Київ, МФО 899998. Таким чином, збитки заподіяні порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища відшкодовується шляхом перерахування на єдиний розподільний казначейський рахунок виконавчого органу місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2019, за результатами розгляду кримінального провадження №12018040440001702 від 10.12.2018 за обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення. Під час досудового розслідування кримінального провадження №12018040440001702 від 10.12.2018 та відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 встановлено, що 09 грудня 2018 року, приблизно о 10 год. 00 хв. [PERSON] , знаходячись на території лісосмуги, розташованої у Дніпровському районі Дніпропетровської області, поблизу с. Горянівка, у кварталі 4 виділ 14 Кіровського лісництва ДП «Дніпропетровське лісове господарство», діючи умисно, з особистих мотивів, з метою заготівлі деревини для використання її в побутових потребах, порушуючи вимоги нормативних актів, що регулюють порубку деревини в лісах, а саме: Лісового кодексу України від 21.01.1994; Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ №555 від 27.07.1995; постанов КМУ «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» № 761 від 23.05.2007, «Про затвердження Порядку заготівлі другорядних лісових матеріалів і здійснення побічних лісових користувань в лісах України» № 449 від 23.04.1996; «Про затвердження Правил поліпшення якісного складу лісів» № 724 від 12.05.2007, «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» № 655 від 23.07.2008, не маючи на те відповідного дозволу (лісорубного квитка або ордеру), за допомогою заздалегідь пристосованого приладдя, а саме бензопили марки «Дока БЛ-139», спиляв відділивши від кореня одне дерево породи «Акація біла» з діаметром пенька 55 см. Внаслідок своїх незаконних дій [PERSON] спричинив, згідно висновку судової економічної експертизи №12/11.2/209 від 29.12.2018, шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 13 093 грн. 30 коп. Відповідно до листа Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі Дніпропетровської області від 18.11.2019 №02-06/735 кошти на рахунок [NUMBER] у період з грудня 2018 по 18.11.2019 від [PERSON] не надходили. Під час судового розгляду кримінального провадження №12018040440001702 від 10.12.2018 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, ДП «Дніпропетровське лісове господарство» (код ЄДРПОУ 00991686) в порядку кримінального судочинства цивільний позов до [PERSON] не заявлявся. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , на користь держави в особі Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, код ЄДРПОУ 04338339 шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 13 093,30 грн. (тринадцять тисяч дев`яносто три гривні тридцять копійок), на рахунок №331 10331004081, банк одержувача Казначейство України (ел. адм. подат.) м. Київ, МФО 899998 ККДБ 24062100 (отримувач Управління державної казначейської служби України в Дніпровському районі Дніпропетровської області код ЄДРПОУ 37976087). Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження. Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Нерода Д.Д. до початку судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, справу розглянути без його участі проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надавав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернувся до суду в інтересах держави в особі Зарічанської сільської Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Дане звернення викликане тим, що Зарічанська сільська рада самостійно не звернулась із позовом про захист порушених прав про стягнення з винних осіб шкоди, завданої навколишньому середовищу. Тому звернення з даним позовом прокурора є єдиним ефективним способом звису порушених прав. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2019року , за результатами розгляду кримінального провадження №12018040440001702 від 10.12.2018 за обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення. Під час досудового розслідування кримінального провадження №12018040440001702 від 10.12.2018 та відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 встановлено, що 09 грудня 2018 року, приблизно о 10 год. 00 хв. [PERSON] , знаходячись на території лісосмуги, розташованої у Дніпровському районі Дніпропетровської області, поблизу с. Горянівка, у кварталі 4 виділ 14 Кіровського лісництва ДП «Дніпропетровське лісове господарство», діючи умисно, з особистих мотивів, з метою заготівлі деревини для використання її в побутових потребах, порушуючи вимоги нормативних актів, що регулюють порубку деревини в лісах, а саме: Лісового кодексу України від 21.01.1994; Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ №555 від 27.07.1995; постанов КМУ «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» № 761 від 23.05.2007, «Про затвердження Порядку заготівлі другорядних лісових матеріалів і здійснення побічних лісових користувань в лісах України» № 449 від 23.04.1996; «Про затвердження Правил поліпшення якісного складу лісів» № 724 від 12.05.2007, «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» № 655 від 23.07.2008, не маючи на те відповідного дозволу (лісорубного квитка або ордеру), за допомогою заздалегідь пристосованого приладдя, а саме бензопили марки «Дока БЛ-139», спиляв відділивши від кореня одне дерево породи «Акація біла» з діаметром пенька 55 см. Внаслідок своїх незаконних дій [PERSON] спричинив, згідно висновку судової економічної експертизи №12/11.2/209 від 29.12.2018, шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 13 093 грн. 30 коп. За даними обставинами відповідачем заподіяну матеріальну шкоду, внаслідок знищення або пошкодження дерев до цього часу не відшкодовано в добровільному порядку. Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 38 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 Лісового кодексу України У порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; Відповідно до ч. 1 ст. 69 Лісового Кодексу України - Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Відповідно до ч.5 ст. 10 ЗУ «Про рослинний світ» - Спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст. 40 ЗУ «Про рослинний світ» - Порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; Згідно п.3 ч.3, ч. 4 ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 1 ст. 105, с. 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни несуть відповідальність за порушення лісового законодавства та зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, зокрема шляхом самовільного вирубування та пошкодження дерев та чагарників в порядку і розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколішнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Статтею 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколішнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 22 ЦК України - Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1190 ЦК України - Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Судом встановлено, що відповідач притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 246 КК України. Але кримінальне провадження за обвинуваченням відповідача було закрито у зв`язку декриміналізацією кримінального правопорушення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України. Таким чином відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності не за реабілітуючими обставинами. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 2102,00 грн.

Outcome: approved