Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . За життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження за яким він заповідає : синові [PERSON] - жилу кімнату № 1-7 площею 6,7 кв. м плану будови; дочці [PERSON] - жилу кімнату 1-3 площею 22,5 кв. м плану будови; дочці [PERSON] - жилу кімнату 1-8 площею 10,1 кв. м плану будови. Всі решта жилих і допоміжних приміщень № 1-1, 1-2, 1-4, 1-5, 1-6 і надвірні господарські будівлі та споруди житлового будинку [ADDRESS] заповів в загальне користування всіма спадкоємцями в рівних частинах. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно за заповітом. Будучи спадкоємцями за заповітом, позивачі в строки, передбачені ст. 1270 ЦК України, подали заяви до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини. Належним чином оформити спадщину після смерті батька і отримати свідоцтво про право на спадщину на частки в житловому будинку в порядку спадкування за заповітом не мають змоги, оскільки при посвідченні заповіту не було здійснено розрахунок часток спадкового майна кожного із спадкоємців. Просили визначити частку [PERSON] та частку [PERSON] у спадковому житловому будинку під номером [ADDRESS] згідно заповіту, яким визначе6но конкретні кімнати, визнати право власності [PERSON] на частку у спадковому житловому будинку та право власності [PERSON] на частку у спадковому житловому будинку. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 2 липня 2018 року відкрито провадження в справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 15 серпня 2018 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті та за клопотанням позивача вирішено питання про витребування спадкової справи померлого [PERSON] , інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] та кола спадкоємців, копії свідоцтва про смерть [PERSON] . Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року за клопотанням представника позивачів призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 7 травня 2019 року поновлено провадження у справі. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. У судове засідання позивачі та представник позивачів не з`явилися, в поданій до суду заяві представник позивачів вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно. Фактичні обставини справи Судом встановлені наступні факти. [INFO] помер [PERSON] . Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Коритищенською сільською радою Миронівського району Київської області 8 липня 2010 року (а.с. 14). Спадкоємцями померлого [PERSON] за заповітом, посвідченим секретарем Коритищенської сільської ради Миронівського району Київської області 5 липня 2010 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 3, є позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Спадковим майном є, в тому числі, житловий будинок під номером [ADDRESS] . 12 листопада 1996 року на будинок Коритищенською сільською радою народних депутатів Київської області було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, за змістом якого будинок належить [PERSON] на праві особистої власності. Будинок зареєстрований в Білоцерківському бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу № 1 за реєстром № 36. Позивачам померлий заповів : [PERSON] - жилу кімнату 1-3 площею 22,5 кв. м плану будови, [PERSON] - жилу кімнату 1-8 площею 10,1 кв. м плану будови, [PERSON] - жилу кімнату № 1-7 площею 6,7 кв. м. Всі решта жилих і допоміжних приміщень № 1-1, 1-2, 1-4, 1-5, 1-6 та надвірні господарські будівлі та споруди житлового будинку під номером [ADDRESS] заповів в загальне користування всіма спадкоємцями в рівних частинах. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 24548853 від 25 серпня 2010 року, який приєднано до матеріалів спадкової справи, складений [PERSON] заповіт є чинним. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу за № 49820707 (номер у нотаріуса 257/2010), що підтверджується даними Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 24551912 від 25 серпня 2010 року (а.с. 98). Спадкоємець за заповітом [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Спадкоємцем майна, що належало [PERSON] є його син [PERSON] , який є відповідачем у даній справі. Відповідно до повідомлення Миронівської районної державної нотаріальної контори № 964/01-16 від 13 вересня 2018 року, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.82). У матеріалах справи міститься повідомлення нотаріуса від 8 червня 2011 року № 733/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, є те, що в тексті заповіту заповідач своє майно заповідав : [PERSON] жилу кімнату № 1-7 площею 6,7 кв. м; Каменевій Галині Федорівні жилу кімнату 1-3 площею 22,5 кв. м; [PERSON] жилу кімнату 1-8 площею 10,1 кв. м, всі інші жилі та допоміжні приміщення № 1-1, 1-2, 1-4, 1-5, 1-6 та надвірні господарські будівлі та споруди в житловому будинку [ADDRESS] заповідав в загальне користування всіма спадкоємцями в рівних частинах, тому при посвідченні такого заповіту невід`ємною частиною заповіту повинна бути довідка про розрахунок часток (а.с. 37). На виконання ухвали Миронівського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 року судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» [PERSON] надано висновок від 11 березня 2019 року за № СЕ-1201-1-1036.18 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.-а.с. 159-170). Згідно з даними висновку: Частка досліджуваного домоволодіння під номером [ADDRESS] , яку складає житлова кімната № 1-3 площею 22,5 кв.м плану будови, що заповідалася [PERSON] , з урахуванням інших приміщень житлового будинку та господарських будівель і споруд домоволодіння, становить 39/100. Частка досліджуваного домоволодіння під номером [ADDRESS] , яку складає житлова кімната № 1-7 площею 6,7 кв.м плану будови, що заповідалася [PERSON] , з урахуванням інших приміщень житлового будинку та господарських будівель і споруд домоволодіння, становить 30/100 або 3/10. Частка досліджуваного домоволодіння [ADDRESS] , яку складає житлова кімната № 1-8 площею 10,1 кв.м плану будови, що заповідалася [PERSON] , з урахуванням інших приміщень житлового будинку та становить 31/100. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 2 статті 1296 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. На підставі частини 1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пункту 216 глави 22 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 за № 20/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, який діяв на час звернення позивачів за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Перешкодою до оформлення спадкових прав став той факт, що померлий заповів спадкоємцям окремі жилі кімнати будинку без визначення часток у вказаному майні. Висновки за результатами розгляду Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статтей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги в частині визначення за позивачами часток у спадковому майні є доведеними. Будучи спадкоємцями померлого [PERSON] за заповітом, позивачі мають перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю довідки про розрахунок часток, тому порушене право підлягає захисту. У задоволенні вимог про визнання за кожною з позивачів права власності на частку у спадковому майні необхідно відмовити, оскільки, за умови визначення часток у майні, перешкоди до оформлення спадщини у встановленому порядку відсутні. Згідно з правилами статті 1296 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину може бути видано кожному з позивачів із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте позивачем вимоги про стягнення судового збору з відповідача не ставилися, в зв`язку з чим судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1216, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: partial