Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.У січні 2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк», за участю третіх осіб: приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса №37786 від 17.11.2020 року, зареєстрованого у виконавчому провадженні №63871799 від 15.12.2020 року таким, що не підлягає виконанню, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 17.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №37786 від 17.11.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 76\~897,65 грн. за ВД 77147,65 грн., суму боргу перераховувати на користь стягувача за реквізитами: АТ «ПУМБ» р/р [NUMBER] , МФО 334851, ОКПО 14282829 та винагороду приватному виконавцю [PERSON] у розмірі 7689,77 грн. перерахувати у ПАТ КБ «ПриватБанк», а загальна сума яка підлягає стягненню за виконавчим провадженням №63871799 складає 84987,42 грн. Позивач зазначає, що отримує заробітну плату від ФОП [PERSON] . У постанові приватного виконавця Юхименко О.Л. №63871799 від 15.12.2020 року «про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» зазначено, що виданий виконавчий напис №37786 від 17.11.2020 року, документ видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., стягувати з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 76\~897,65 грн. Зазначає, що в постанові приватного виконавця Юхименко О.Л. не зазначено на підставі яких документів вона є боржником перед АТ «ПУМБ» в розмірі 76\~897,65 грн. Вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. незаконно винесла виконавчий напис № 37786 від 17.11.2020 року та таким, що вчинений з порушенням законодавства. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати виконавчий напис № 37786 від 17.11.2020 року, вчинений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення за боржника [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 76\~897,65 грн. та на користь Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни 7689,77 грн. - таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності, вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Враховуючи, що позивач повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. 3. Представник відповідача Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.48) та шляхом оголошення на офіційному сайті суду. Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності. 4. Третя\~особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд винести рішення згідно діючого законодавства (а.с.49). \~ \~ \~ \~5. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Таким чином, суд в порядку ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~ 6. Ухвалою суду від 19.01.2021 року відкрито загальне позовне провадження за зазначеним позовом та призначене до підготовчого засідання (а.с.9). 7. 11.02.2021 року по справі проведено підготовче засідання. Справу призначено до судового розгляду та встановлено порядок з`ясування обставин по справі (а.с.46). 8. Ухвалою суду від 19.01.2021 року витребувано у Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.: копії документів, завірені належним чином, що були надіслані на адресу нотаріусу та на підставі яких було вчинено виконавчий напис №37786 від 17.11.2020 року (а.с.19-44). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Як вбачається з матеріалів справи, а саме виконавчого напису №37786 від 17.11.2020 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., здійснюється стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за Кредитним договором № 25340140 від 15.11.2013 року в розмірі 76897,65 грн., та також витрати за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом в розмірі 250,00 грн., загальна сума заборгованості за цим виконавчим написом складає 77147,65 грн. (а.с.19). 10. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадження за № 63871799 від 15.12.2020 року, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 37786, виданого 17.11.2020 року, про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 76897,65 грн., сума за ВД: 77147,65 грн., звернуто стягнення на доходи боржника, що отримує від ФОП [PERSON] (а.с.6). V. Оцінка Суду. 11. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 12. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 13. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02.09.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. 14. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). 15. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. 16. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 17. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 18. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 19. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. 20. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 21. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. 22. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. 23. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. 24. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. 25. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 26. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до ст.. 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 27. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. 28. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. 29. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. 30. У зв`язку з викладеним, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 31. В той же час, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 32. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року № 207/1587/16 (провадження № 14-12559св18). 33. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 34. Ухвалюючи рішення по даній справі, суд приходить до висновку про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог Порядку щодо спливу 30-денного строку з моменту надіслання банком письмової вимоги до боржника, оскільки доказів отримання письмової вимоги боржником матеріали справи не містять, а тому відсутні підстави стверджувати, що у боржника була об`єктивна можливість ознайомитися, в разі її наявності, із розміром заборгованості, а у разі необхідності його спростувати або усунути порушення умов кредитного договору. 35. Крім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. 36. В обґрунтування позову [PERSON] посилалась на те, що вимоги АТ «Перший Український міжнародний банк», щодо стягнення з неї заборгованості у розмірі 76897 грн. 65 коп. зазначені в постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та у виконавчому написі № 37786 від 17.11.2020 року - неправомірні та є спірними, обґрунтовуючи тим, що кредитних договорів з АТ «ПУМБ» вона не укладала. 37. Представником відповідача заперечень щодо заявленого позову також надано не було. 38. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що доводи [PERSON] щодо наявності спору та взагалі наявності кредитного договору укладеного між [PERSON] та АТ «Перший Український міжнародний банк», який був підставою вчинення нотаріусом виконавчого напису, є важливими і такими, що можуть прямо вплинути на результат розгляду справи, а тому суд приймає ці доводи та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved