Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із цим позовом і в обґрунтування вимог вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії. 02.02.2021 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 80135,50 грн, що знаходиться на рахунку у Покровському УПФУ Донецької області. Листом відповідача нотаріусу від 19.11.2020 повідомлено, що нараховані та не отримані пенсіонером суми пенсії виплачуються за минулий рік, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. За відомостями УПФУ розмір нарахованої та не виплаченої пенсії [PERSON] становить 107284,82 грн. Позивач вважає обмеження відповідачем суми пенсії трирічним терміном неправомірним, залишок недоотриманої пенсії складає 27149,82 грн. Стверджує, що набув право власності в порядку спадкування на грошову суму в розмірі 107284,82 грн, з яких 27149,82 грн не виплачені йому дотепер. Просив суд стягнути на його користь вказану суму грошових коштів з відповідача. 18.06.2021 позивачем уточнено позовні вимоги шляхом подання відповідної заяви. Зазначено, що успадкована ним сума недоотриманої пенсії його батька [PERSON] не отримана ним до цього часу в сумі 107284,82 грн, і саме таку суму він просить стягнути з відповідача на свою користь. ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи. До суду позивач [PERSON] та його представник адвокат Корнієнко А.А. не з`явилися, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без їхньої участі. Відповідачем 20.05.2021 наданий судові відзив на позовну заяву з проханням відмови у задоволенні позовних вимог. З урахуванням ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір недоотриманої пенсії [PERSON] до виплати визначено управлінням з 16.11.2017 по 29.02.2020, сума становить 80135,50 грн. Загальна сума недоотриманої пенсії складає 107284,82 грн за період з 01.09.2016 по 30.11.2019. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2019 у справі №200/7937/19-а [PERSON] поновлено нарахування і виплату пенсії, за грудень 2019 року та січень-лютий 2020 року поточну пенсію виплачено у повному обсязі. Станом на 07.05.2021 за виплатою недоотриманої пенсії спадкоємці [PERSON] до управління не зверталися. В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучі повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, у відзиві також зазначено про проведення розгляду справи без участі представника управління. 18.06.2021 судом отримано заяву представника позивача про прийняття уточненої позовної заяви, якою позовні вимоги збільшено. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 26.02.2021 позовна заява надійшла до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Ухвалою судді від 01.03.2021 вона була передана на розгляд Димитровського міського суду Донецької області за підсудністю. 19.04.2021 справа надійшла до Димитровського міського суду Донецької області та була автоматично розподілена у провадження судді Салькової В.С. 20.04.2021 ухвалою судді у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення його сплати до ухвалення рішення по суті спору відмовлено, позовну заяву залишено без руху для виправлення недоліків - сплати судового збору або заявлення клопотання про звільнення від сплати судового збору з належними та допустимими доказами обставин, що обґрунтовують таке звільнення. 21.04.2021 недоліки позовної заяви позивачем усунуто. 23.04.2021 ухвалою суду відкрите провадження у справі (загальне позовне провадження), розпочате підготовче провадження та призначене підготовче засідання на 20.05.2021. 20.05.2021 підготовче провадження у справі ухвалою суду закрите, справа призначена до судового розгляду на 15.07.2021. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] у с. Григорівка Амвросіївського району Донецької області помер [PERSON] (а.с.18). На момент смерті [PERSON] був пенсіонером, що підтверджується відомостями Покровського об`єднаного УПФУ Донецької області (а.с.19,22,48,53-54). 02.02.2021 сину померлого [PERSON] . [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , спадковим майном відповідно до якого є недоотримана пенсія в розмірі 80135,50 грн (а.с.15-17). Відомості про розмір суми спадкового майна вказані нотаріусом на підставі листа Покровського ОУПФУ Донецької області від 19.11.2020 (а.с.19). 09.02.2021 адвокат Корнієнко А.А. в інтересах [PERSON] звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати роздруківку помісячних виплат пенсії [PERSON] та вказати розмір нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії за весь час перебування на обліку (а.с.20-21). Листом від 11.02.2021 адвокатові управлінням надані витребувані відомості за період з липня 2007 року по лютий 2020 року, згідно з якими сума до виплати складає 107284,82 грн (а.с.22-27). За повідомленням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. від 17.05.2021 недоотримана пенсія [PERSON] за відомостями, поданими нотаріусові Покровським ОУПФУ Донецької області, становить 80135,50 грн, тому видати свідоцтво та (або) додаткове свідоцтво на будь-яку іншу недоотриману пенсію не є можливим та не передбачено діючим законодавством України (а.с.17). Згідно з довідкою про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії [PERSON] , що сформована відповідачем, за період з вересня 2016 року по лютий 2020 року включно [PERSON] було нараховане до виплати 122391,93 грн, виплачено 15107,11 грн (за жовтень 2019 року, грудень 2019 року, січень-лютий 2020 року) та не виплачено 107284,82 грн. V. Оцінка суду. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України,?ст.4 ЦПК України? кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. При цьому під захистом цивільних прав слід розуміти передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, а під способами захисту суб`єктивних цивільних прав треба розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів вказаний у?ст. 16 ЦК України та не є вичерпним, застосовується судом залежно від змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушено, а також наслідків, що спричиненні цим порушенням. Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену в?постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина перша статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказує, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зауважує, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах належить встановити , що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. З досліджених судом доказів у справі достовірно встановлено, що позивачем успадковане майно після смерті його батька [PERSON] у вигляді недоотриманої ним за життя пенсії. Разом із тим, позивачем не доведене порушення відповідачем його прав на одержання спадкового майна. Так, матеріали справи містять відомості про те, що позивач через свого представника звертався до Покровського ОУПФУ Донецької області за отриманням інформації про розмір нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії за весь час перебування на обліку [PERSON] та отримав цю інформацію. Відомостей про те, що [PERSON] або його представник адвокат Корнієнко А.А. зверталися до відповідача із вимогою про фактичне одержання позивачем успадкованої суми недоотриманої спадкодавцем пенсії та отримали відмову у цьому стороною позивача суду не надано. Посилання в уточненій позовній заяві на те, що «адвокат Корнієнко А.А. звернувся зі свідоцтвом про спадщину до упфу, але було відмовлено у виплаті допомоги так як довідка переселенця [PERSON] скасована. Про це було повідомлено телефонограмою», суд не бере до уваги, оскільки такі твердження не доведені у встановленому законом порядку. За змістом наданого відповідачем відзиву на позовну заяву станом на 07.05.2021 за виплатою недоотриманої пенсії спадкоємці [PERSON] до управління не зверталися. Як зазначено у ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. [PERSON] не надано судові жодних доказів, які б підтверджували порушення його прав з боку відповідача, як само й не вбачається, яким чином відповідачем були порушені права позивача за відсутності його вимоги. Враховуючи те, що суд не вбачає у викладених позивачем обставинах ознак порушення його права, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. VІ. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд зазначає, що через відмову у задоволенні позову судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору в сумі 908,00 грн покладаються на позивача [PERSON] .

Outcome: dismissed