Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 1619,89 грн. заборгованості за теплову енергію. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачам надаються послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS], якими вони користуються, проте належним чином не виконують своїх обовязків щодо їх оплати, що й спричинило виникнення заборгованості в зазначеному вище розмірі. Зазначає, що заборгованість утворилася за період з 01.07.2014 року по 28.02.2015 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності №10-5 від 23.02.2015 року /а.с.16/, позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позові, просить стягнути вказану вище заборгованість. Відповідач [PERSON] позовні вимоги заперечила, оскільки не погоджується із тарифами, за якими нараховується плата за теплову енергію, а тому з огляду на це вказану заборгованість не визнає. При цьому зазначила, що її син [PERSON] останні 13 років не проживає за зазначеною адресою, оскільки виїхав за межі України. Просить залишити в силі ухвалу судді Палюх Н.М., якою скасовано судовий наказ про стягнення з заборгованості за теплову енергію. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення, яке знаходяться в матеріалах справи, в судове засідання повторно не зявилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі на [ADDRESS], однак згідно з довідкою, виданою ЛКП «Сигнівка» від 09.11.2015 року, [PERSON] за даною адресою не проживає /а.с.38/. З 10.04.2014 року Верховною Радою України прийнято Закон №1198 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким доповнено ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» частиною 4 та визначено, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Вказаний закон набрав чинності з дня його опублікування 07.06.2014 року, а тому нарахування оплати за теплову енергію для населення та проведення розрахунків із виконавцем послуг почалось з 01.07.2014 року. Позивач ЛКП «Залізничнетеплоенерго» згідно Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виробником та виконавцем послуг з надання теплової енергії населенню. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. \~\~ Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, централізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обовязок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Частиною 1 ст.64 ЖК України передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення; повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова від 30.04.2015 року з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість за послуги за теплову енергію в розмірі 1619,89 грн., даний наказ скасовано ухвалою Залізничного районного суду м. Львова 02.06.2015 року /а.с.7/. Як вбачається із розрахунку ЛКП Залізничнетеплоенерго /а.с.5/, заборгованість відповідачів за центральне опалення за період з 01.07.2014 року по 28.02.2015 року складає 1619,89 грн. Відповідно до п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Зі змісту п.13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (обєму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У відповідності до ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст. 543 ЦК України). Як встановлено судом, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі №81 на вул.Городоцькій, 301 у м.Львові, однак фактично [PERSON] за вказаною адресою не проживає. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за теплову енергію за період з 01.07.2014 року до 28.02.2015 року є безпідставною. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що порушені права позивача підлягають судовому захисту, з [PERSON] та [PERSON] підлягає солідарному стягненню на користь позивача заборгованість за теплову енергію за період з 01.07.2014 року по 28.02.2015 року, яка складає 1619,89 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів 243,60 грн. судових витрат, сплачених позивачем /а.с.3, 9/.

Outcome: partial