Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Кредитна спілка «Мілове-Кредит» (далі - Позивач) просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі -Відповідачі) заборгованість за кредитом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 лютого 2013 року з Відповідачкою [PERSON] було укладено договір кредиту № 71С (далі - Договір), відповідно до умов якого їй було надано кредит у розмірі 8000 (восьми тисяч) гривень терміном на 12 місяців зі сплатою за користування кредитом 60% річних. При укладанні Договору, поручителями виступили Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з якими було укладені договори поруки № 71С від 08.02.2014 року. З боку КС «Мілове Кредит» усі умови Договору були виконані вчасно і в повному обсязі, однак Відповідачка [PERSON] свої зобовязання за Договором з 18.07.2013 року не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 25 березня 2014 року складає 8641,47 гривень, з яких основний борг 6124,66 гривень, 2517,01 гривень відсотки за його користування. З урахуванням 3% річних від простроченої суми боргу, та штрафних санкції за обліковими ставками НБУ (6,5%), Позивач просить стягнути солідарно з Відповідачів заборгованість за кредитом у розмірі 9462,68 гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 гривень, а також витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень. Представник Позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги у частині суми заборгованості за кредитом визнали повністю, та підтвердили факт укладення договорів поруки. Проти вимоги про стягнення з них витрат на правову допомогу, Відповідачі категорично заперечили, оскільки вони не викликані їх діями. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника Позивача, Відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступних доказів: Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 08 лютого 2013 року між Позивачем та Відповідачкою [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 71С, згідно умов якого Позивач надав Відповідачці кредит у сумі 8000 гривень (а.с. 15-16). 08 лютого 2013 року між Позивачем та Відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки. (а.с. 17-21). Відповідно до п. 1.1. договору кредиту № 71 С від 08 лютого 2013 року, сторони домовилися, що Позивач надає Відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, а остання у свою чергу, зобовязується повернути кредит та проценти за його користування у розмірі та у строк, встановлені Договором. Строк дії кредитного договору становить 1 рік до 08.02.2014 року. Згідно п. 4.2. цього Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користуванням кредитом і становить 0,1644 % від суми залишку кредиту за кожен день. При цьому Позивачем був складений графік надання/погашення кредиту та нарахування /сплати процентів, з яким Відповідачка [PERSON] погодилася, підписавши Договір. Статтею 553 ЦК України встановлено обовязок поручителя відповідати перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно наданої довідки розрахунків відповідачка [PERSON] порушила умови договору та прострочила виплату, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 9462 гривень 68 копійок (а.с.25-26). Згідно п. 1.1. Договорів поруки від 08.02.2013 року, Поручителі гарантували належне виконання Відповідачкою [PERSON] зобовязання перед Позивачем, тому вони несуть з нею солідарну відповідальність за порушення цього зобовязання відповідно до ст. 554 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з сукупності допустимих доказі наданих сторонами, враховуючи, що Позивач документально довів існування грошового зобовязання забезпеченого поручителями, і яке було порушено Відповідачкою [PERSON], суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Позивач наполягає на стягненні з Відповідачів 3000 гривень за надання правової допомоги, однак статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки представник Позивача у судових засіданнях у цій справі приймав участь протягом 3-х годин, тому сума, яка підлягає стягненню, становить 1461 грн. 60 копійок. Понесені Позивачем судові витрати у розмірі 243,60 гривень, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають солідарному стягненню з Відповідачів. На підставі ст.ст. 526, 536, 553-554, 1054 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,

Outcome: partial