Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (далі КП «Черкасиводоканал») у лютому 2020 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми у зв`язку із простроченням платежів, вказавши, що КП «Черкасиводоканал» надає відповідачу житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , нараховуючи плату за надані послуги згідно із встановленими тарифами. Однак відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує вартість наданих позивачем послуг, внаслідок чого станом на 01.01.2020 року виникла заборгованість у сумі 1499,46 гривень, яку позивач разом із інфляційними втратами в сумі 26,97 гривень, трьома відсотками річних в сумі 359,28 гривень та судовим збором просив стягнути на свою користь з [PERSON] . Ухвалою суду від 26.02.2020 року провадження в справі відкрито. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору. В судовому засіданні представник позивача Зелтіньш Ю.Ю. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, підтвердила обставини викладені у позові, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. додатково пояснила, що відповідачем вносяться платежі в розмірі більшому за місячні нарахування, що свідчить про визнання нею факту існування боргу перед позивачем та перериває перебіг позовної давності. Відмова в задоволенні позову не є підставою для списання існуючого боргу перед підприємством. У відповіді на відзив від 10.04.2020 №1643/12 КП «Черкасиводоканал» заперечувало проти доводів відповідача викладених у відзиві на позов посилаючись на наступне. Зокрема щодо посилання відповідача на звернення з заявою про списання заборгованості в сумі 1046,31 грн. відносно якої існує рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2015 року у справі №711/8352/15-ц про відмову в задоволенні позову, позивач вказував, що відмова в задоволенні позову не є підставою для припинення зобовязання, а є обставиною, яка позбавляє кредитора права на судовий захист його вимог в частині примусового виконання зобов`язань боржником. Крім того, особовий рахунок відкритий на конкретного споживача у підприємства-виконавця житлово-комунальних послуг є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства-виконавця і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто підприємства-виконавця. Списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено. Заперечували проти застосування строку позовної давності, оскільки відповідачем сплачуються кошти за надані позивачем послуги без призначення (зазначення місяця за який здійснюється оплата) та неодноразово сплачувались суми в більшому розмірі, ніж було нараховано, а тому строки позовної давності перервано. На підставі викладеного просили позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання 22.05.2020 до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. У відзиві на позов від 02.04.2020 року [PERSON] заперечувала проти позовних вимог КП «Черкасиводоканал» посилаючись на те, що позивач неодноразово звертався до суду з аналогічними вимогами. Так, ухвалою суду від 02.02.2015 року було скасовано судовий наказ в справі №711/421/15-ц. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2015 року позивачу було відмовлено в задоволенні позову. Проте позивач протиправно продовжує нараховувати заборгованість та знову звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.01.2020 року по справі №711/8320/19 було скасовано судовий наказ від 09.12.2019 року у справі №711/8320/19. Вона неодноразово зверталась до КП «Черкасиводоканал» з заявою щоб вони виключили із своїх записів інформацію про заборгованість якої, на її думку, немає. Всі послуг, які вона отримала, були нею оплачені. Також звертала увагу на те, що виходячи з розрахунку наданого позивачем, заборгованість утворилась ще у 2015 році. Наявне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2015 року, яким позивачу відмовлено у задоволенні позову. проте позивач продовжує відображати суму коштів, у стягненні якої йому суд відмовив, у всіх квитанціях на оплату як заборгованість. Таким чином позивач, на її думку, намагається стягнути кошти за період, за який вже відбувався розгляд справи, що є підставою для закриття провадження. Крім того посилалась на сплив строку позовної давності, що також є підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного просила відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог повністю та застосувати наслідки спливу позовної давності. В запереченнях від 17.04.2020 року [PERSON] зазначала, що вона не погоджується із доводами та обставинами зазначеними у відповіді на відзив позивача, вважає їх надуманими та необґрунтованими. На її думку доводи позивача не ґрунтуються на належних та допустимих доказах та здійснені з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Суд заслухавши представника позивача, оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно до ст. 264 ЦК України, - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради. Таким чином, [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, що надає КП «Черкасиводоканал». КП «Черкасиводоканал» надає відповідачу житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення нараховуючи плату на підставі Постанов Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал». КП «Черкасиводоканал» надано розрахунок заборгованості відповідача по оплаті за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення та оборотні відомості, відповідно до яких станом на 01.01.2017 року існувала заборгованість в сумі 1568,43 грн., за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року за адресою [ADDRESS] за надані КП «Черкасиводоканал» послуги було нараховано 4191,65 грн., всього станом на 31.12.2019 року за вказаним рахунком було нараховано 5760,08 грн. За період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року відповідачем особисто було сплачено 3422,07 грн. Також в період з 01.01.2017 року по 31.02.2019 року відповідачу надавалась субсидія на сплату житлово-комунальних послуг в сумі 838,55 грн. Таким чином розмір заборгованості відповідачів перед КП «Черкасиводоканал» за послуги з водопостачання та водовідведення становить 1499,46 грн. (5760,08 грн. - 4260,62 грн. = 1499,46 грн.), які і підлягають до стягнення з [PERSON] на користь КП «Черкасиводоканал». Також відповідно до наданого позивачем розрахунку видно, що відповідачем вносились суми в більшому розмірі, ніж нарахування у відповідному місяці, що свідчить про визнання наявності боргу перед КП «Черкасиводоканал» за надані ними послуги та є підставою для переривання перебігу строку позовної давності. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати та три проценти річних за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. КП «Черкасиводоканал» надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 26,97 грн.. та трьох відсотків річних в сумі 359,28 грн. у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року, які і підлягають до стягнення з відповідача на користь КП «Черкасиводоканал». Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що рішенням суду від 21.12.2015 року у справі №711/8352/15-ц відмовлено в задоволенні позову КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до [PERSON] про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, оскільки предмет розгляду у вказаній справі був борг, що утворився станом на 01.08.2015 року. А предметом розгляду розглядуваної справи є борг відповідача перед КП «Черкасиводоканал», що виник станом на 01.01.2020 року. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають задоволенню та до стягнення з [PERSON] підлягає борг за водопостачання та водовідведення, що утворився станом на 01.01.2020 року в сумі 1499,46 грн., інфляційні втрати в сумі 26,97 грн. та три відсотка річних в сумі 359,28 грн. за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1909,90 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №16792 від 14.01.2020 року. Частиною 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.01.2020 року у справі № 711/8320/19 було скасовано судовий наказ від 03.12.2019 року за заявою КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних. При зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради було сплачено судовий збір в сумі 192,10 грн., що підтверджується платіжним доручення №15292 від 16.10.2019, яке знаходиться в матеріалах цивільної справи № 711/8320/19. А тому до стягнення з [PERSON] на користь КП «Черкасиводоканал» підлягає 2102,00 гривні понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved