Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У жовтні 2018 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні права на спілкування з дитиною та визначення способу участі у її вихованні, в якій просив суд: -зобов`язати відповідачку усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] ; -визначити [PERSON] участь у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] наступним чином: 1.можливість спілкування першого та третього вихідних кожного місяця з 19:00 години п`ятниці до 19:00 години неділі без присутності відповідачки; 2.спільний відпочинок батька з донькою протягом першої половини всіх канікул, визначених Міністерством освіти та науки України для дошкільних та шкільних учбових закладів без присутності відповідачки; 3.необмежене спілкування батька з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ними; 4.у вихідні та святкові дні кожного непарного тижня року, крім другої половини всіх канікул, визначених Міністерством освіти та науки України для дошкільних та шкільних учбових закладів без присутності відповідачки; 5.без обмежень у часі на території навчального закладу, який відвідує чи буде відвідувати дитина, на перервах чи у вільний від занять час; 6.на перервах чи у вільний від занять час; 7.щорічно [INFO] - на день народження доньки; 8.щорічно [INFO] - на день народження позивача; -зобов`язати відповідачку за два дні до дня зустрічі позивача з донькою [PERSON] , [INFO] , надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, про шкільні заходи за місцем навчання доньки, а у разі настання будь-яких змін, повідомляти про це батька особисто засобами телефонного зв`язку або на електронну адресу, не пізніше наступного дня після настання таких змін. - зобов`язати відповідачку повідомляти позивача про хвороби та щеплення [PERSON] , [INFO] , та повідомляти про її місцезнаходження під час її хвороби для можливості відвідування батьком; - зобов`язати відповідачку повідомляти позивача про виїзд [PERSON] , [INFO] , з місця її проживання. Позов обґрунтований такими обставинами. З 24.12.2011 по 24.11.2013 позивач перебував у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу у 2014 році стосунки їхні погіршилися, відповідач всіляко намагалася відокремити життя дитини від нього, звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Вказані позовні вимоги позивач визнав та подав до суду зустрічний позов про визначення участі батька у вихованні дитини. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2014 зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, визначено [PERSON] участь у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , у присутності матері дитини під час зустрічей за наступним графіком: щосуботи з 10 год. до 12 год.; щопонеділка з 17 год. до 19 год.; у задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2015 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року залишено без змін. Проте, навіть чотири години спілкування з донькою у присутності матері виявилися для позивача недоступними - відповідачка постійно не виконує рішення суду. Після винесення попереднього рішення суду він майже два роки не бачився з дитиною, оскільки колишня дружина змінила адресу і дошкільний заклад дитини, і він не міг їх знайти. Вважає, що відповідачка шляхом негативних розмов стосовно нього, налаштовує дитину проти батька, в результаті чого дитина вороже відноситься до нього. Відповідачка приховує інформацію про те, де та з ким мешкає дитина, забороняє відвідувати свята у дитячому садку, спілкуватися з дитиною у присутності співробітників садка. Позивач вважає, що спосіб його участі у спілкуванні з донькою, котрий викладений у позові, не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості доньки в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, донька заслуговує на піклування обох батьків. Відповідач позов визнала частково та обґрунтувала свою позицію такими обставинами. Відповідач не заперечувала щодо зустрічей дитини з батьком без її присутності, пояснила, що після розлучення тягар утримання дитини повністю лежить на ній, позивач за рішенням суду сплачує 1200 грн. аліментів, однак станом на сьогодні утримання дитини сягає 10 000 грн. Дитина не бажає зустрічатися з батьком, вона була свідком того, як позивач вдарив її матір у голову. Дитина отримує турботу від її нового чоловіка, дідуся, та оцінюючи її відсутність з боку батька, самостійно визначила своє негативне ставлення до батька. У період з 2014 року по 2016 рік позивач взагалі не виявляв бажання бачити дитину. Потім почав приходити без відому до дитини в садок, навіть були спроби викрадення дитини. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації посилався на висновок Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-2224/03 від 13.03.2019 про визначення участі батька [PERSON] у вихованні дитини, просив прийняти рішення яке буди відповідати інтересам дитини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. ?14.01.2019 позивачем подане клопотання про долучення додаткових доказів (а.с.79-81) ?14.02.2019 представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для укладення мирової угоди. (а.с.95) ІІІ. Процесуальні дії суду. ?02.11.2018 відкрито провадження за поданою позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання. ( а.с. 59-60). ?14.01.2019 протокольною ухвалою долучено письмові докази, підготовче засідання відкладено (а.с. 81-82). ?01.02.2019 протокольною ухвалою закрито підготовче засідання, справа призначена до розгляду (а.с.90-91). ?14.02.2019 протокольною ухвалою розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача (а.с.95) ?24.04.2019 заслухано вступне слово учасників справи, досліджено письмові докази по справі, закінчено з`ясування обставини та перевірки їх доказами. оголошено перерву в судовому засіданні (а.с.109-114) ?28.05.2019 заслухано виступи учасників справи в судових дебатах та ухвалено рішення суду (а.с. 118). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 24.12.2011 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а. с. 21). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 9). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2013 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 12). Розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 4 від 13.01.2014 визначено участь [PERSON] у вихованні його дитини [PERSON] , [INFO] , встановивши йому наступний час спілкування з дитиною, із обов`язковою присутністю матері дитини два дні по дві години протягом тижня за попередньою домовленістю між батьками, зобов`язано батька дитини - [PERSON] дотримуватись режиму харчування та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дитини - [PERSON] , зобов`язано матір дитини - [PERSON] не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини - [PERSON] (а. с. 20). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.11.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] . Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, визначено [PERSON] участь у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , у присутності матері дитини під час зустрічей за наступним графіком: щосуботи з 10 год. до 12 год.; щопонеділка з 17 год. до 19 год.; у задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено (а. с. 13 - 15). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2015 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року залишено без змін (а. с. 18 - 19). 28.11.2017 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 87). Під час розгляду справи в суді встановлено, та не заперечувалося сторонами, що позивач протягом тривалого часу не спілкувався з дитиною. Відповідно до Висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №101-2224/03 від 13.03.2019 про визначення участі батька [PERSON] у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] , з метою забезпечення прав та інтересів дитини, визначено участь батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] за наступним графіком: щопонеділка з 17-00 год. до 19-00 год. без обов`язкової присутності матері; щонеділі з 09-00 год. до 14-00 год. без обов`язкової присутності матері з урахуванням зайнятості дитини (додаткових занять дитини) (а. с. 99-100). Матеріалами справи підтверджується, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини проживає окремо від дитини. Також судом встановлено, що відповідач уникає зустрічей дитини з батьком посилаючись на відсутність у дитини такого бажання, що також підтверджується висновками від 31.10.2016 та 22.12.2018 про результати розгляду звернення [PERSON] до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві з приводу невиконання [PERSON] рішення суду (а. с. 16, 79). V. Оцінка суду. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», § 76, заява № 2091/13 (M. S. v Ukraine) суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Аналогічні норми права містяться в законодавстві України. Так, відповідно до положень статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За правилами статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до положень статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із частиною першою статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої, другої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі оцінки наданих сторонами доказів і пояснень сторін в судовому засіданні, суд дійшов до переконання, що спілкування батька з дитиною не лише не перешкоджатиме її нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки дитині потрібна любов і увага обох батьків, а роль батька у вихованні дівчинки є надзвичайно важливою. На думку суду усунення батька від виховання доньки може негативно вплинути на її розвиток як особистості. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що право позивача на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною гарантується законодавством України, а тому заявлені позивачем вимоги щодо участі у вихованні доньки є правомірними. Разом з тим, при визначенні способу участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд враховує вік дитини, якій на час розгляду справи судом є шість років, прихильність дитини до матері, те що батько тривалий час ні спілкувався та не зустрічався з дитиною, вороже налаштування дитини щодо батька, ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, ведення батьками здорового способу життя, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні шляхом встановлення відповідного графіку спілкування дитини з батьком. Також суд враховує те, що між батьками дитини склалися особисті неприязні стосунки, проте ці стосунки не повинні перешкоджати спілкуванню батька та доньки. При цьому, суд виходить з того, що дитина тривалий час проживає з матір`ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання, розвиток дитини, а також те, що інтересам дитини приділяється першочергова увага, а саме дитина повинна мати певний час для відпочинку та сталий режим дня за місцем свого постійного проживання. Вимоги позивача, щодо його спілкування з донькою на перервах, можуть відволікати дитину від навчального процесу, тому задоволенню не підлягає, а вимога, щодо спілкування у вільний від занять час не конкретизована, але розглянута судом, шляхом встановлення часу для зустрічей з батьком. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що впродовж перших трьох місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі батька з дочкою мають відбуватися лише в присутності матері, яка повинна, діючи в інтересах дитини, сприяти налагодженню їх стосунків. Присутність під час спілкування з дитиною матері, ворожі відносини між сторонами та необхідність забезпечення дотримання режиму відвідування учбових закладів, додаткових занять та відпочинку дитини виключають можливість ночівлі дитини в житловому приміщенні батька та їх спільний відпочинок під час канікул, а отже на перші три місяці суд встановлює інший графік, відповідно до якого батько матиме можливість бачитися з дочкою у першу та третю суботу кожного місяця з 12-00 год. до 14-00 год., та у другу та четверту неділю місяця протягом трьох годин з 12-00 год. до 14-00 год. за місцем проживання дитини у присутності матері. На думку суду таке рішення відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини і в той же час не буде істотно порушувати права позивача на спілкування з дочкою, оскільки при регулярних зустрічах з батьком та за сприяння матері [PERSON] подолає емоційне відчуження і тоді буде можливість виконувати рішення суду в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial