Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO], 02.09.2019 був доставлений у супроводі спеціалізованої бригади швидкої допомоги та його матері до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР. Іванов І.О. у поле зору психіатрів вперше потрапив у 2016 році, знаходився на стаціонарному лікуванні з 22.02.2016 по 29.07.2016 з приводу психічних розладів внаслідок враження головного мозку. Наступна госпіталізація - з 21.08.2018 по 30.10.2018 - після обстеження діагноз було змінено на шизофренію параноїдну форму, епізодичний з наростаючим дефектом тип перебігу параноїчний синдром. 14.09.2018 пацієнт написав заяву, у якій відмовився від подальшого стаціонарного лікування і вимагав виписки. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.09.2018 госпіталізація була продовжена у примусовому порядку. Зі слів матері, після виписки протягом останніх дев`яти місяців стан хворого був задовільний. В подальшому відмовився від прийому підтримуючої терапії, змінився у поведінці, став дратівливим та конфліктним. 03.09.2019 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів психіатрів, яка дійшла висновку, що хворий страждає на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноїдної форми епізодичного типу перебігу. параноїдний синдром», тому потребує примусової госпіталізації до психіатрично-наркологічного відділення для лікування. Представник КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР - лікар-психіатр Гаркуша Є.В. в судовому засіданні просила задовольнити заяву про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку, пояснила, що хворий перебуває на обліку у лікаря-психіатра, на теперішній час психічний стан здоров`я [PERSON] погіршився, він виявляє агресію та підвищену роздратованість. Вважає, що [PERSON] становить загрозу для себе та оточуючих, тому хворий потребує примусового лікування. Законний представник в судовому засіданні просила госпіталізувати [PERSON] для примусового лікування, оскільки поведінка його зовсім неконтрольована, постійно конфліктує, погрожує їй та сусідам розправою, розмовляє з неіснуючими людьми. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти примусової госпіталізації відносно нього, однак погоджувався, що дійсно поводиться агресивно. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. 02.09.2019 [PERSON] у супроводі спеціалізованої бригади швидкої допомоги та його матері був доставлений до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР, після чого його було оглянуто черговим лікарем-психіатром [PERSON] та виставлений діагноз: «Гострий шизофреноподібний розлад». Згідно висновку ЛКК від 03.09.2019 /а.с.4/ [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, епізодичний з наростаючим дефектом тип перебігу, параноїчний синдром. Згідно з п.9 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Згідно з ч.ч.1,2 ст.342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст. 13 ч. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з ст. 16 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. У зв`язку з викладеним, аналізуючи обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи висновок лікарсько-психіатричного огляду комісії лікарів-психіатрів КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved