Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

КП Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» звернулось до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між КП Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» та відповідачами по справі виникли цивільні правовідносини, які підтверджується тим, що з боку позивача було здійснено постачання централізованого водопостачання та водовідведення на об'єкт відповідача розташований за адресою: [ADDRESS], а з боку відповідачів - споживання та оплата спожитої води та водовідведення. З метою належного обліку вказаних правовідносин було відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Комунальне підприємство Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» надавало відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення. У зв'язку з неналежним виконанням обов'язку щодо сплати за спожиті послуги за період з 01.01.2008 року по 01.08.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 7910,37 грн. Враховуючи той факт, що відповідач несвоєчасно сплачує кошти за спожиті комунальні послуги, розрахунковий період по сплаті послуг є календарний місяць і сплата за послуги повинна вноситись не пізніше 20 числа місяця, котрий наступає після розрахункового, у зв'язку з чим боржникам, відповідно ст. 625 ЦК України, були нараховані: три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 588,43 грн., індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 654,61 грн. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості у розмірі 7910,37 грн., три проценти річних у розмірі 588,43 грн., індекс інфляції у розмірі 654,61 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 229,40 грн. Представник позивача КП Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» Літвінов В.К., що діє за довіреністю № 5 від 01 січня 2014 року, в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні поясненням, викладеним в позовній заяві. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання, призначене на 22.08.2014 року представник позивача не з'явився. Надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, мотивуючи це тим, що питною водою вона та її сім»я не користується, воду для потреб сім»ї вони беруть з джерела. Крім того, зазначила, що за послуги водопостачання та водовідведення вона фактично не користується, у зв'язку з чим не здійснює розрахунку з позивачем. Грошові кошти у розмірі 7,25 грн., які зазначені в розрахунку, наданому позивачем як оплата послуг по водопостачанню та водовідведенню у вересні 2011 року, вона фактично не сплачувала. Вважає, що дані грошові кошти були сплачені безпосередньо позивачем з метою перервати строк позовної давності. В судове засідання, призначене на 11.08.2014 року та на 22.08.2014 року відповідачка [PERSON] не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. За таких умов, суд доходить до висновку, що розгляд справи можливо провести без участі відповідачів за наявними у справі доказами, що не суперечить вимогам п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрутованість. Судом встановлено, що між КП Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» та [PERSON], [PERSON] виникли цивільні правовідносини, які підтверджується тим, що з боку позивача було здійснено постачання централізованого водопостачання та водовідведення на об'єкт відповідача, розташований за адресою: [ADDRESS], а з боку відповідача, споживання та оплата спожитої води та водовідведення. Договір про постачання централізованого водопостачання та водовідведення між сторонами не укладений, але з метою належного обліку вказаних правовідносин було відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Доводи відповідачки [PERSON] про те, що вона фактично не користується послугами позивача по водопостачанню та водовідведенню, оскільки для потреб сім»ї вони беруть воду з джерела, суд оцінює критично та до уваги прийняти може. На думку суду, той факт, що питну воду відповідачка бере з джерела ніяким чином не може припинити її обов'язок по оплаті послуг позивача з водопостачання та водовідведення. Також, суд критично ставиться до ствердження відповідачки про те, що грошові кошти у розмірі 7,25 грн., які зазначені в розрахунку, наданому позивачем як оплата послуг по водопостачанню та водовідведенню у вересні 2011 року були сплачені безпосередньо позивачем з метою перервати строк позовної давності. З квитанції АТ «Ощадбанк» від 09.09.2011 року вбачається, що [PERSON] був здійснений комунальний платіж та перераховано на користь КП «Словміськводоканал» на особовий рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 7,25 грн. Той факт, що ініціали платника є відмінними від ініціалів відповідачів судом сприймається як описка. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Приписами ст.ст. 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено що, виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; проводити в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; виробник зобов'язаний: укласти договір з виконавцем (споживачем) про умови надання житлово-комунальних послуг; виробити житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору, стандартів, нормативів, норм і правил. Згідно ч.1 ст.30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пункт 18 Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення», чітко зазначає обов'язок власників наймачів квартир сплачувати комунальні послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачами по справі не сплачувалися грошові кошти за спожиті комунальні послуги, що підтверджується розрахунком КП «Словміськводоканал» (а.с. 5-7), виникла заборгованість за надані послуги з водовідведення та водопостачання станом на 01 грудня 2013 року становить 7910,37 грн. Згідно положень статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини. Приписами ч. 4 ст. 203 ЦК України передбачено, що правочин має вчиняться у формі, встановленій законом. Як вбачається з матеріалів справи договір про надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території між позивачем та відповідачами укладений не був, однак, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов до висновку, що між позивачем та відповідачами існують фактичні договірні відносини. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені строки, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Позивачем надавались [PERSON] та [PERSON] послуги по водопостачанню та водовідведенню на підставі відкритого особового рахунку, відповідачами використовувались дані послуги для задоволення власних потреб, проте порушувались умови оплати наданих послуг. За таких умов, суд приходить до висновку, що виникла заборгованість за спожиті послуги у розмірі 7910,37 коп. підтверджена та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з чим боржнику, у відповідності до ст. 625 ЦК України були нараховані: - три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 588,43 грн., - індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 654,61 грн. Отже, позовні вимоги КП «Словміськводоканал» про стягнення суми заборгованості по сплаті за спожиті послуги у вигляді водопостачання та водовідведення у розмірі 7910,37 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 588,43 грн., суму індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 654,61 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, яка свідчить про визнання свого боргу або іншого зобов'язання, після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Як встановлено в судовому засіданні, 09.09.2011 року відповідачем був здійснений комунальний платіж та перераховано на користь КП «Словміськводоканал» на особовий рахунок [NUMBER] грошові кошти у розмірі 7,25 грн. Таким чином, суд доходить до висновку, що з даним платежем, перебіг строку позовної давності перервався та почався спочатку. Тому підстав для застосування строку позовної давності та відмови в задоволенні позовних вимог з цієї підстави суд не вбачає. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при подачі позовної заяви до суду у сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved