Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 19.02.2021 [PERSON] (далі позивач ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (в подальшому відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 25.04.2014 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 154 було зареєстровано шлюб між [PERSON] , громадянкою України та [PERSON] , громадянином республіки Ліван. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] Посилаючись на відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрати почуття любові один до одного, та як наслідок припинення сімейних відносин, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з останнього на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви ( 19.02.2021 року ) і до повноліття дитини ( [INFO] ). 1.2. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2.1. Позивач в судове засідання не з`явилася надавши заяву про розгляд справи за її відсутності ( а.с.35) 2.2. Відповідач в судове засідання будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи не з`явився, поважності причин своєї неявки суд не повідомив. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.02.2021, розгляд даної позовної заяви було визначено судді Коваленку К.В.( а.с.15) 3.2.Ухвалою суду від 06.04.2021 відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні на 21.06.2021 на 11 годину ( а.с.17). 3.3. Відповідно до рішення ВРП від 12.05.2021 № 999/3дп/15/21 суддю [PERSON] тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя. 3.4. На підставі Розпорядження керівника апарату суду № 425 від 30.06.2021 року проведено повторний авторозподіл справи та визначено суддю Червонописького В.С. ( а.с.28) 3.5. 07.07.2021 відповідно до ухвали судді Червонописького В.С., справа ним прийнята до свого провадження та призначена до підготовчого судового засідання на 14.07.2021 на 14 годину ( а.с.30) 3.6. 14.07.2021 в зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання відповідача, від якого не надійшло відомостей про належне сповіщення, розгляд було відкладено на 17.08.2021 на 10 год. про що було повідомлено через сайт судової влади ( а.с.38,40) 3.7. 17.08.2021 ухвалою суду підготовче провадження було закрите та справа призначена до розгляду на 10.09.2021 на 10.год.30 хв. про що було оголошено через сайт судової влади ( а.с.48) 3.8. 10.09.2021 відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 20.10.2021 у на 16 год.45 хв. ( а.с.49) про що учасники повідомлені через сайт судової влади ( а.с.51) Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4.1. В судовому засіданні встановлено, що 25.04.2014 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 154 було зареєстровано шлюб між [PERSON] , громадянкою України та [PERSON] , громадянином республіки Ліван ( а.с.9 ). 4.2. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 1165 від 30.12.2015 року ( а.с.10) 4.3. На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть. 4.4. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. V. Оцінка Суду. 5.1. Щодо розірвання шлюбу 5.1.1. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 5.1.2. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. 5.1.3. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 5.1.4. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. 5.1.5. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, Суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам одного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. 5.2. Щодо стягнення аліментів. 5.2.1. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 5.2.2. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 5.2.3. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 5.2.4. Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). 5.2.5.Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача Суд відповідно до статті 182 СК, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 5.2.6.Таким чином, сукупність приведених доказів, їх оцінка переконують суд про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і на період досягнення дитиною повноліття. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 908,00 грн. Враховуючи ту обставину, що позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути їх з відповідача [PERSON] на користь держави в розмірі 908 грн.00 коп. за розгляд справи в суді. Разом з тим, при зверненні позивачки до суду із позовними вимогами про розірвання шлюбу, відповідно до дублікату квитанції № 0.0.2017808993.1 від 16.02.2021 нею сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. ( а.с.1). Таким чином, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на її користь. Вирішуючи питання про витрати на правову допомогу, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цих позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази оплати позивачкою таких витрат. З цих підстав,

Outcome: partial