Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 6.12.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Біляївським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 315 від 25.11.2017 року. Ухвалою від 13.01.2020 року провадження у справі відкрито. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала. В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] на теперішній час не проживає в Україні, а мешкає в Грецькій Республіці в м. Салоніки. 11.11.2020 року з Міністерства юстиції України Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернуто з Грецької Республіки, як виконане судове доручення відносно відповідача [PERSON] . 19.11.2020 року позивачем надано до суду переклад документів, які надійшли з Греції на виконання судового доручення. 03.12.2020 року провадження у справі поновлено. Позивач вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] пошту в м.Салоніки не отримав, за адресою не проживає, до суд в м.Салоніки 30.07.2020 року не з`явився, будь-яких заяв на адресу суду не надав. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що сторони з 25.11.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, сім`я розпалась остаточно. Відповідач [PERSON] у м.Салоніки, Греція, до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв до суду не надав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та\~ [PERSON] , зареєстровали шлюб 25.11.2017 року у Біляївському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено актовий запис №315, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.12/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved