Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 1.Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Аргументи учасників справи. 2.В обґрунтування позовних вимог вказують, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі окрім них, зареєстровані відповідачі. У 2002 році відповідачі, разом зі своїми батьками, залишили місце проживання, за яким їх було зареєстровано, та виїхали на постійне місце проживання за межі України до міста Москва РФ. Особисті речі відповідачів у квартирі відсутні. Однак, відповідачі в добровільному порядку знятись з реєстрації вони не бажають. Реєстрація [PERSON] та [PERSON] у квартирі порушує їх права як власників, оскільки вони не можуть розпоряджатися своїм майном в повному об`ємі. Також реєстрація відповідачів впливає на збільшення вартості комунальних платежів. 3.Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] відзив на адресу суду не надходив. Заяви та клопотання учасників справи. 4.Позивачі [PERSON] та [PERSON] кожен окремо, до зали судового засідання не з`явилися, надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, клопотання про виклик та допит свідків просили суд залишити без розгляду. Процесуальні дії у справі. 5.07 травня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної зави до розгляду та відкриття провадження у справі. Обставини справи встановлені судом. 6.Відповідно свідоцтва про право власності на жито від 12.11.1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить квартири [ADDRESS] ( а.с.11, 12). 7.Згідно свідоцтва про одруження, [PERSON] після укладення шлюб з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] ( а.с.9). 8.Відповідно до акту від 05.04.2021 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] з 2002 року не проживають за адресо: [ADDRESS] ( а..с. 13). 9. Джерела права та акти їх застосування. 10.Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеним цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або осопорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 11.Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 12.Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 13.З аналізу положень ст. ст. 391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. 14.Згідно ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. 15.Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 16.Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім`ї власника (у тому числі колишнім членом сім`ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 17.Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на жито від 12.11.1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить квартири [ADDRESS] 18 .В вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] однак, в даній квартирі вони не проживають з 2002 року, не сплачують комунальні послуги та не приймають участь в утриманні жилого приміщення. 19.Таким, чином оскільки відповідачі не проживають в спірній квартирі з 2002 року, в той час як добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажають, а їх реєстрація створює позивачам перешкоди в користуванні квартирою, обмежуючи їх права, як власників, тому суд вважає за можливим визнати [PERSON] та [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] 20 .Крім того, судом враховано, що відповідачі будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надали, обставини зазначені позивачами в належний спосіб не спростували. Розподіл судових витрат. 21.Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору , з другої сторони стягуються судові витрати на користь держави. 22.Однак, позивачі, в заявах від 07.06.2021 року просили суд судові витрати з відповідачів не стягувати. За таких обставин. Суд вважає за можливе судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Outcome: approved