Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Наказом заступника голови правління з виробництва -першим заступником голови правління публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи», - № 17 від 17 липня 2015 року «Про скасування наказів ПАТ «АЗМОЛ»» позивача було звільнено з посади заступника голови правління ПАТ «АЗМОЛ», шляхом скасування наказів ПАТ «АЗМОЛ» по особовому складу від 20.03.2014 року № 18 та від 12.06.2014 року № 37. Також цим наказом зазначено провести з позивачем кінцевий розрахунок, письмово повідомити його про скасування наказів. Зазначено, що наказ № 17 від 17 липня 2015 року «Про скасування наказів ПАТ «АЗМОЛ»» вступає в силу з моменту підписання. Позивач незгоден з вказаним наказом, вважає його таким, що прийнятий без законних підстав до звільнення, порушує його права, як найманого працівника, постановлений з порушенням норм матеріального права з наступних підстав. В обґрунтування для постановлення наказу № 17 від 17 липня 2015 року «Про «Про скасування наказів ПАТ «АЗМОЛ»» вказані положення п. 8.4.14-8.4.17 Статуту Публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи». Зазначені положення Статуту обумовлюють повноваження наглядової ради публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» та не визначають повноважень щодо припинення трудових відносин за ініціативою власника або уповноваженого ним органу. Наказ № 17 від 17 липня 2015 року «Про скасування наказів ПАТ «АЗМОЛ»» скасовує наказом виконуючого обов»язки голови правління публічного акціонерного товариства «Азовські мастила і оливи» № 18 від 20 березня 2014 року про поновлення позивача на посаді голови правління з правових питань з 20 березня 2014 року. Наказ № 17 від 17 липня 2015 року «Про скасування наказів ПАТ «АЗМОЛ»» не зазначає підстав звільнення позивача, не містить обов»язкових вимог, щодо припинення вказаного трудового договору. Більш того, позивач не надавав згоди на розірвання вказаного трудового договору і яким чином його було звільнено з посади заступника голови правління з правових питань ПАТ «Азовські мастила і оливи» йому не відомо. Вважає, що його звільнення відбулося без належних підстав. Відповідачем не виконано вимоги КЗпП України, наказ про звільнення не видано, а лише наказ про скасування наказу № 18 від 20.03.2014 року про поновлення позивача на посаді голови правління з правових питань з 20.03.2014 року. Позивач зазначив, що його звільнення за наказом №17 від 17 липня 2015 року «Про скасування наказів ПАТ «АЗМОЛ»» не було погоджено з первинною профспілковою організацією, як того вимагає ст. 43 КЗпП України. На дату винесення наказу № 17 від 17 липня 2015 року «Про скасування наказів ПАТ «АЗМОЛ»»відповідачем не проведено розрахунок з позивачем, письмове повідомлення про нараховані суми не надано. Також, позивач зазначив, що у відповідності до штатного розпису оклад заступника голови правління з правових питань становить 14635, 00 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і дав пояснення, аналогічні , викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і показав, що позивач взагалі після його звільнення за власним бажанням в 2013 році, більше на роботу не приймався, а в подальшому на підставі наказу від 20.03.2014 року № 18, що має ознаки підробного документа, отримав запис у трудову книжку про поновлення на посаді заступника голови правління з правових питань, незважаючи , що на той час ні затвердженого у встановленому порядку організаційною структурою, ні штатним розписом ПАТ « Азмол» вказаної посади передбачено не було. Наказ від 05.06.2014 року № 45 за підписом в.о. голови правління ПАТ « Азмол» [PERSON], яким введено в дію організаційну структуру ПАТ « АЗМОЛ» зі змінами, не погодженими з Наглядовою радою, та затверджено штатний розпис, що передбачали, в тому числі, введення посади заступника голови правління з правових питань - видано з порушенням встановленої процедури та перевищенням наданих повноважень, тому вказані документи не породжують будь-яких правових наслідків, в тому числі в частині обіймання позивачем незаконно створеної посади заступника голови правління з правових питань. Наказ про звільнення [PERSON] з посади заступника голови правління з правових питань у липні 2015 року не видавався. Заступником голови правління з виробництва - першим заступником голови правління ПАТ « АЗМОЛ» [PERSON] 17.07.2015 року було видано наказ № 17 , яким скасовано незаконний та такий, що містить ознаки підробки, наказ від 20.03.2014 року № 18 про поновлення [PERSON] на вказаній посаді. У той же час відповідач звертає увагу, що наказом від 20.03.2014 року № 18 [PERSON] на роботу прийнято не було. Таким чином, по-перше звільнення [PERSON] з посади заступника голови правління з правових питань ПАТ « АЗМОЛ» у липні 2015 року не мало місце, оскільки [PERSON] на цю посаду, після звільнення з неї 16.10.2013 року не приймався і працівником ПАТ « АЗМОЛ» фактично не був. По-друге, у зв»язку з приведенням організаційної структури та штатного розпису ПАТ « АЗМОЛ» у відповідність до статуту та рішень Наглядової ради - посада заступника голови правління з правових питань на підприємстві відсутня, внаслідок чого [PERSON] не може бути поновлено на неіснуючій посаді. Суд, заслухав позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року « Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України і інших актів законодавства України, суди повинні спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з записами в трудовій книжці позивача - [PERSON] встановлено, що 17.09.2012 року позивач був призначений заступником голови правління з правових питань ПАТ « АЗМОЛ». 16.10.2013 року був звільнений з займаної посади на підставі п.1ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов»язків. Відповідно до запису в трудовій книжці вказано, що запис № 17 недійсний і вказано, що позивач звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно зі ст.38 КЗпП України. 20.03.2014 року [PERSON] був поновлений на попередній посаді заступника голови правління з правових питань відповідно до наказу № 18 в.о. голови правління ПАТ « АЗМОЛ» - [PERSON] , про що також свідчить відповідний запис в трудовій книжці. Згідно з наказом № 17 від 17.07.2015 року ПАТ « АЗМОЛ» по особовому складу були скасовані накази від 20.03.2014 року № 18 та від 12.06.2014 року № 37. Тобто, фактично вищевказаним наказом від 17.07.2015 року був скасований наказ № 18 від 20.03.2014 року про поновлення позивача на попередній посаді - заступника голови правління з правових питань, який по своєї суті , є наказом про звільнення [PERSON] із займаної посади. Судом встановлено, що оскаржуваний позивачем наказ не містить обов»язкових вимог щодо припинення трудового договору, позивач не надав згоду на розірвання трудового договору і в даному випадку звільнення мало місце з ініціативи власника або уповноваженого ним органу ( в даному випадку в.о. голови правління ПАТ « АЗМОЛ» [PERSON].) Підстави припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливо лише у випадках , передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України. Відповідно до ч.2 ст. 47 КЗпП України , у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов»язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи, відповідачем вказані вимоги закону виконані не були. Кодекс законів про працю не передбачає можливості звільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу шляхом скасування наказу про прийняття ( поновлення) на роботі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 « Про практику розглядами судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з»ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом ( розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Фактичний допуск до роботи вважається укладанням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до п.8.4.17. п.7 Статуту ПАТ « АЗМОЛ» , зареєстрованого 26.07.2011 року за № 10961050014000036 до повноважень голови правління відноситься призначення на посаду та звільнення з посади працівників підприємства, тобто наказ від 20.03.2014 року підписаний в.о. голови правління ПАТ « АЗМОЛ» [PERSON] в межах його повноважень, наказ від 17.07.2015 року , яким фактично позивача було звільнено з займаної посади, підписаний заступником голови правління з виробництва - першим заступником голови правління [PERSON], до повноважень якого не входять питання призначення та звільнення працівників підприємства. Доводи відповідача про законність оскаржуваного позивачем наказу базуються на тому, що наказ від 20.03.2014 року про поновлення [PERSON] на попередній посаді - заступника голови правління з правових питань взагалі не був підписаний [PERSON] , на той час в.о. голови правління ПАТ « АЗМОЛ», його підпис був підроблений, про що свідчить написана їм службова записка від 19.08.2015 року на ім»я в.о. голови правління ТОВ «АЗМОЛ» [PERSON] (яка написана під час розгляду трудового спору судом), в якій він повідомляє керівництво про те, що наказ від 20.03.2014 року він особисто не підписував, за фактом підробки підпису від його імені на даному наказі він звертався з відповідною заявою до правоохоронних органів, йому відомо, що порушено кримінальне провадження за ст.358 ч.1 КК України, у ході досудового слідства проведено експертизу, яка встановила, що підпис на даному наказі виконаний не ним, також в своїй службовій записці [PERSON] також вказав, що [PERSON] 20.03.2014 року взагалі не міг бути поновлений на посаді заступника голови правління з правових питань, оскільки на той час такої посади за штатним розписом взагалі не було і крім того, він вважає, що поновлення на роботі може бути тільки за рішенням суду. Суд звертає увагу на той факт, що 16.07.2015 року [PERSON] призначено на посаду заступника голови правління з виробництва - першого заступника голови правління ПАТ « АЗМОЛ» , раніше на ім»я керівництва він службових записок стосовно того, що він не підписував наказ не писав і не доводив про цей факт до відома Фонд державного майна України, який звільнив його від виконання обов»язків в.о. голови правління ПАТ « АЗМОЛ», саме в день підписання наказу - 20.03.2014 року. Заперечення відповідача також ґрунтуються на тому, що в.о. голови правління ПАТ « АЗМОЛ» [PERSON] було видано наказ від 14.03.2014 року № 13, яким затверджено новий штатний розпис ПАТ « АЗМОЛ» згідно затвердженої рішенням Наглядової ради ПАТ «АЗМОЛ» від 30.01.2014 року № 56 організаційної структури підприємства, відповідно до якого посада заступника голови правління з правових питань передбачена не була, тому 20.03.2014 року [PERSON] не міг бути поновлений на цій посаді, порядок вивільнення працівників в такому випадку, передбачений п.1 ст.40 КзПП України ( у разі скорочення штату працівників), який відповідачем дотриманий не був. Судом допитана в якості свідка - робітник ПАТ «АЗМОЛ» -[PERSON], на яку наказом Фонду Державного майна України від 20.03.2014 року № 842 було покладено виконання обов»язків голови правління ПАТ « АЗМОЛ». Відповідно до наказу № 37 від 12.06.2014 року, підписаного в.о. голови правління [PERSON] [PERSON], звільненого з посади заступника голови правління з правових питань згідно наказу № 199 від 16 жовтня 2013 року поновити на попередній посаді з 20 березня 2014 року за його згодою, підстава - заява [PERSON], з погоджувальною резолюцією в.о. голови правління [PERSON] Відповідно до наказу № 45 від 05.06.2014 року , підписаного в.о. голови правління ПАТ « АЗМОЛ» [PERSON] була введена в дію організаційна структура ПАТ « АЗМОЛ», затверджена Наглядовою радою ( суду наданий лист , надісланий на адресу Голови Фонду Державного майна України за підписом [PERSON] про погодження з Наглядовою радою організаційної структури підприємства ПАТ « АЗМОЛ») була введена посада заступника голови з правових питань. Свідок - [PERSON], яка працює зараз на ПАТ « АЗМОЛ» на посаді заступника голови правління з перспективного розвитку в судовому засіданні особисто підтвердила всі вищевикладені обставини - підписання нею вищевказаних наказів і підписання [PERSON] наказу від 20.03.2014 року про поновлення [PERSON] на посаді заступника голови правління з правових питань і що саме з цього часу позивач фактично приступив до виконання своїх посадових обов»язків і виконував їх безпосередньо до 17.07.2015 року - до моменту його звільнення ( видання наказу від 17.07.2015 року № 39 по ПАТ « АЗМОЛ» про скасування наказів ПАТ « АЗМОЛ» № 18 від 20.03.2014 року та № 37 12.06.2014 року). Фактичний допуск до роботи [PERSON] на посаду - заступника голови правління з правових питань з 20.03.2014 року і виконання їм своїх посадових обов»язків до моменту видання оскаржуваного наказу від 17.07.2015 підтверджується і письмовими доказами, наданими судові відповідачем, а саме - довідкою про кількість виходів [PERSON] на роботу за травень та червень 2015 року, копією табельної картки на [PERSON] за 2015 рік, де вказана його посада, як заступник голови правління з правових питань, вказано кількість виходів на роботу за 2015 рік, службовою запискою бухгалтерії ПАТ « АЗМОЛ» про те, що вона не може надати довідку про розмір середньомісячної заробітної плати за травень-червень 2015 року позивача у зв»язку з проведенням слідчих дій. Таким чином, доводи відповідача про те, що [PERSON] з моменту звільнення його з займаної посади - заступника голови правління з правових питань за власним бажанням - з 16.10.2013 року , більше на неї не приймався і працівником ПАТ « АЗМОЛ» не був, не відповідають дійсності і спростовуються вищеперерахованими письмовими доказами. Предметом даного судового розгляду є наказ від 17.07.2015 року про скасування наказів ПАТ « АЗМОЛ», яким фактично скасований наказ від 20.03.2014 року про поновлення позивача на попередній посаді, тому суд перевірив відповідність нормам трудового законодавства саме цього наказу, давати правову оцінку низці наказів, складених і підписаних різними керівниками ПАТ « АЗМОЛ» в різний час, суд не може, оскільки вийде за межі заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно з п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про поновлення на роботі. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання наказу ПАТ « АЗМОЛ» № 17 від 17 липня 2015 року « Про скасування наказів ПАТ « АЗМОЛ» і поновлення його на роботі заступника голови правління ПАТ « АЗМОЛ» законними і обґрунтованими. Згідно з п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про поновлення на роботі. Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до вимог ч.2 ст. 235 КЗпП України задоволенню не підлягають у зв»язку із ненаданням судові сторонами довідки про розмір середньомісячної заробітної плати позивача за червень, травень 2015 року, позбавило суд можливості відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року вирахувати середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу. На підставі ст. ст. 24, 36, 41, 43, 47, 116, 232, 235 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 « Про практику розгляду судами трудових спорів» і

Outcome: partial