Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.10.2014 між Концерном «МТМ» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді № 203885. Згідно укладеного договору об`єктом теплопостачання є нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке належить відповідачу на підставі договору міни від 26.05.2003. За період з листопада 2019 року по лютий 2021 року позивач відпустив відповідачу у нежитлове приміщення теплову енергію на загальну суму 28329 грн. 20 коп., що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками. За вказаний період відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості у розмірі 558 грн. 92 коп. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 27770 грн. 25 коп., 3 % річних у розмірі 9032 грн. 20 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. Крім того, позивач просив суд повернути надлишково сплачений судовий збір при подання позову до суду у розмірі 1934 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 05.05.2021 позовну заяву Концерну «МТМ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні (а.с. 60). В судове засідання представник позивача Калініна-Заєць Ю.М. не з`явилась, через канцелярію 02.09.2021 суду надала заяву, в якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилась, 03.09.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову в повному обсязі, в якій вона просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №247313364 (а.с.10), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15838548 (а.с. 12), копією договору міни нерухомого майна від 26.05.2003 (а.с.13) та копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (зворот а.с.13). Між позивачем та відповідачем 01.10.2014 укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №203885 у нежитлове приміщення №178, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-31). Згідно п. 6.3. Договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Згідно п. 6.4. Договору Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. Відповідно п. 6.7. Договору споживач з 10-12 числа місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4, документи за розрахунковий період: рахунок; акт приймання-передачі теплової енергії. Згідно п. 6.7.1. Договору отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Відповідно п. 1.1. Договору Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами договору. За період з листопада 2019 року по лютий 2021 року, Концерн «МТМ» відпустив вказаному вище нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 28329 грн. 20 коп., що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками. За вказаний період відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості у розмірі 558 грн. 92 коп. (а.с.43-54). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач, якій прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних від простроченої суми складають 9032 грн. 20 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 55). Згідно п. 7.2.10 договору, в разу несплати або несвоєчасної сплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у п. 6.4 цього договору, споживач сплачує з наступного дня після закінчення терміну сплати , споживачу нараховується пеня у розмірі 1% від суми простроченого платежу (за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Згідно з п. 6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п. 6.3. підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4. Договору). У разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений 6.7.1 Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період (п. 6.7.2 Договору). Крім того, п. 6.7.1 Договору передбачено, що Споживач зобов`язався щомісячно, у строки, визначені Договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді. Відповідачка заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надала. Тобто, фактично погодилася з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими Позивачем до оплати у відповідні періоди. Згідно Закону України про теплопостачання, серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Відповідно Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої, води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно - технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40). Відповідно до п. 3.2.6 Договору, Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. За вказаний період заперечень з боку Споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу Концерн «МТМ» не надходило. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З урахуванням того, що на час розгляду справи судом сума заборгованості не сплачена, а матеріали справи містять заяву відповідача [PERSON] про визнання позову в повному обсязі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що документально підтверджені, у розмірі 1135 гривень 00 копійок. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1135 гривень 00 копійок. Вирішуючи вимогу позивача про повернення суми надмірно сплаченого судового збору у розмірі 1934 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору встановлюється в розмірі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить і не більше 350 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року становить 2270 гривень. З урахуванням ціни позову - 36802 грн. 48 коп., за пред`явлені позивачем вимоги, розмір судового збору, на день пред`явлення цього позову, становив 2270 грн. При цьому позивачем був сплачено судовий збір у більшому розмірі ніж визначено законодавством, а саме замість 2270 грн. сплачено 4204 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу підлягають поверненню надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1934 грн. 00 коп.

Outcome: approved