Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог До суду звернувся представник АТ КБ «Приватбанк», Гаренко Н.В. з позовною заявою у якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.09.2016 року у розмірі 12 023,51 грн.. В обґрунтування позову зазначають, що відповідач [PERSON] підписавши заяву б/н від 03.09.2016 року отримала кредит у розмірі 1 100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві Відповідачка підтвердила те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає Договір про надання банківських послуг. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були йому надані для ознайомлення в письмово вій формі. Так, відповідно до п. 2.1.1. 12.1 Договору у разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, у якому були здійснені трати, за користування кредитом, Клієнт сплачує Банку проценти у розмірі, визначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 к.д. на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн, Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується на в день нарахування відсотків за кредитом. Та, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору, за відповідних умов, визначено обов`язок позичальника сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн.. Банк зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав можливість Відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 11 879,23 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1743,46 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6 966,29 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2 127,61 грн. - пеня; та штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина; 541,87 грн. процентна складова. У зв`язку з тим, що Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що порушує права та інтереси банку, Позивач звертається до суду з вказаним позовом. Аргументи учасників справи Представник Позивача у судове засідання не з`явився, однак повідомили суд про можливість розгляду справи за відсутності їхнього представника. Відповідачка [PERSON] належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву та заяву з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не подала. Позиція суду Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Згідно розрахунку заборгованості за договором укладеним між Позивачем та Відповідачем, станом на 13.05.2019 року у Відповідача утворилась заборгованість на загальну суму 11 879,23 грн., яка складається з: 0,00 грн. - за тілом кредиту; 1743,46 грн. - за простроченим тілом кредиту; 6 966,29 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 2 127,61 грн. - пеня на суму від 100,00 грн.; штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина; 541,87 грн. процентна складова. (а.с.75-76) Відповідно до копії Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписаної [PERSON] , остання погодилася з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними правилами обслуговування та кредитування, розміщені в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона погодилась з умовами договору, та зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг та регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. (а.с. 77) Згідно копії паспорту [PERSON] , вона є громадянкою України. (а.с. 79) Також Позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» «Універсальна GOLD», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/. (а.с. 78, 81-95) Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Так, Позивач у позові та складеному ним розрахунку заборгованості вказав, що заборгованість за тілом кредиту Позивача, тобто сума, яка фактично була отримана в борг Відповідачем, складає 0,00 грн., а заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 1743,46 грн.. Інформація щодо отримання (зазначення кредитного ліміту) або бажання отримати Відповідачем кредиту у будь-якому розмірі, у Анкеті-заяві від 03.09.2016 року, відсутня. На вимогу суду щодо надання письмових пояснень стосовно визначення з посиланням на діюче законодавство терміну «прострочене тіло кредиту», з чого складається даний вид заборгованості, періоду її розрахунку, та наведення детального розрахунку (Ухвала від 08.01.2020 року), Позивачем листом від 24.01.2020 року № 30371-ВБ, повідомлено, що згідно Умов, за користування кредитом позичальник платить відсотки у розмірі визначеному у Заяві. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту здійснюється нарахування відсотків згідно Умов. Заборгованість за тілом кредиту - витрати клієнта за рахунок кредитного ліміту, заборгованість за простроченим тілом - це заборгованість за тілом кредиту, строк сплати якого минув, тобто це частина витраченого клієнтом кредитного ліміту, яка має бути погашена клієнтом. Слід зазначити, що вимоги про стягнення з Відповідача відсотків, не заявлено. Заборгованість за відсотками визначена Позивачем у розмірі 0,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. У анкеті - заяві підписаній Відповідачем, процентна ставка не зазначена, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання та її визначеного розміру. Позивач, також просить стягнути пеню і штрафи, обґрунтовуючи ці вимоги розрахунком заборгованості та Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» «Універсальна GOLD», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, які додані до позову. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла Відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту Позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Так, суд вважає що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (03.09.2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (28.05.2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Таким чином, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Так, суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» «Універсальна GOLD», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.09.2016 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вимог про стягнення неустойки (пені, штрафів), з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625 ЦК України Позивач не пред`явив. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Таким чином, враховуючи, що заборгованість за тілом кредиту, тобто сума, яка фактично була отримана в борг Відповідачем, відсутня, суд приходить до висновку відмову у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed