Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

КП «Жилбудсервіс» звернулось до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] .. В обґрунтування уточнених позовних вимог представник позивача зазначив, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , є державної форми власності. На даний час у вищевказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , 1991 року народження, та її мати відповідач [PERSON] , 1970 року народження. У зв`язку з тривалою відсутністю відповідача [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] по даній квартирі відкритий на [PERSON] , договір найму житла з КП «Жилбудсервіс» №2/182 від 14.05.2018 року укладений також з [PERSON] , остання також проводить сплату комунальних послуг. У зв`язку з тим, що [PERSON] понад чотири роки за місцем реєстрації не проживає, представник позивача на підставі ст. 71 ЖК УРСР просив визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , 1970 р.н., РНОКПП [NUMBER] . Представник позивача Сольона Ю.М., яка діє в інтересах КП «Жилбудсервіс» в підготовче судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, була належним чином сповіщена про дату, час та місце судового засідання шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Новоайдарського районного суду Луганської області офіційного веб-порталу Судової влади України (https://na.lg.court.gov.ua/sud1218/inshe/adv/1074692/, а.с. 46), надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень\~ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] є комунальною формою власності та знаходиться на балансі КП «Жилбудсервіс», що підтверджується довідкою № 06/1404 наданою 19.11.2020 року директором КП «Жилбудсервіс» (а.с.5). Згідно копії договору найму (оренди) житла № 2/182 від 14.05.2018 року КП «Жилбудсервіс» надало у тимчасове володіння та користування житло за адресою: [ADDRESS] для проживання [PERSON] (і членів її сім`ї [PERSON] ) (а.с.11). У вищевказаній квартирі зареєстрована [PERSON] , 1991 року народження, та її мати - відповідач [PERSON] , 1970 року народження, про що свідчить довідка № 2094 видана 18.11.2020 року КП «Жилбудсервіс» (а.с.6). З актів про непроживання від 25.05.2020 року (а.с.7), 13.11.2019 року (а.с.8), 29.08.2018 року (а.с.9), 17.05.2017 року (а.с.10), складених комендантом [PERSON] зі слів сусідів та затверджених заст. директора КП «Жилбудсервіс» Лапигіним С.О., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак з жовтня 2016 року не мешкає за місцем своєї реєстрації, її особисті речі у квартирі відсутні. Частиною четвертою\~статті 10 ЦПК України\~і\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~(далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Відповідно до п. 1 ст.\~8\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції. Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.). Відповідно до частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і\~заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.\~15\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~815\~ЦК\~України наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Згідно з ч. 1 ст. 816 ЦК України особи, які проживатимуть разом із наймачем набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо користування житлом. Відповідно до ч. 4 ст.\~815\~ЦК\~України порядок користування житлом наймачем та особами, які постійно проживають разом з ним, визначається за домовленістю між ними, а у разі спору - встановлюється за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Суду відповідачем надана заява, в якій [PERSON] просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, суд доходить висновку про те, що відповідач не користується житлом за місцем реєстрації з жовтня 2016 року без поважних причин, позов визнала, а тому втратила інтерес до житла, що дає суду підстави для задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст. ст. 15, 815, 816 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved