Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі Лікарня) звернулось до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] багаторазово знаходився у психіатричному стаціонарі Лікарні, востаннє з 13.12.2012, та до цього часу перебуває на стаціонарному лікуванні у 4-му психіатричному відділені з діагнозом: шизофренія, параноїдчна форма, безперервний тип перебігу. Емоційно-вольовий дефект змішаного типу. [PERSON] - молодший з двох дітей. Старший брат працює і проживає в США. Батько помер у 2014, мати - у травні 2008 від онкологічного захворювання. Інших близьких родичів не має. Освіта 9 класів СШ, ПТУ, за фахом маляр-штукатур-плиточник. Навчався погано, в основному через погану поведінку. Працював підсобним робітником на будівництвах. Не працює з 2009 року. Інвалід 2-ї групи за психзахворюванням. Неодружений, дітей не має. З дитинства перебував на обліку у психіатрів, невропатологів 5-го ПНД, потім у ПНД № 3. З 2006 регулярно вживав різні наркотичні речовини. У лютому 2008 був затриманий міліцією за спробу збуту коноплі, справу було закрито. Психічний стан змінився з лютого 2008, нюхав краску, курив коноплю, став вести себе агресивно, заговорювався, кидався на брата з ножом, погрожував усіх вбити, побив у домі меблі, наніс собі поріз лівого передпліччя. В зв`язку з наведеним з 07.07.2008 по 25.07.2008 знаходився на стаціонарному лікуванні у 4-му п/в Лікарні. Після проведеного лікування виписаний додому з діагнозом шизотиповий розлад. Синдром залежності від вживання деяких наркотичних речовин, епізодичне вживання. У 2010 притягався до кримінальної відповідальності за крадіжку із супермаркету (ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України). В червні 2010 проходив судово-психіатричну експертизу у 18-му відділенні СПЕ, постановлений діагноз шизофренія. Знаходився на лікуванні в примусовому порядку в Лікарні з 06.07.2010 по 16.09.2011. Визнаний інвалідом 2 групи. Виписаний додому з покращенням психічного стану. Втретє [PERSON] знаходився у Лікарні на стаціонарному лікуванні з 18.06.2012 по 06.08.2012, після суїцидальної спроби був переведений з Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 4, госпіталізований в добровільному порядку. Додому виписаний з покращенням психічного стану, діагноз: шизофренія, параноїчна форма, безперервний тип перебігу. Після виписки ПНД № 3 не відвідував, підтримуюче лікування вдома не приймав. З 24.09.2012 по 09.11.2012 (після зловживання пігулками) з погіршенням психічного стану [PERSON] повторно перебував на стаціонарному лікуванні у добровільному порядку з таким же діагнозом. Остання госпіталізація з 13.12.2012 року по теперішній час. У листопаді [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок в магазині. Під час проведення амбулаторної СПЕ у 18-му відділенні СПЕ поводив себе неадекватно, госпі\-талізований у лікарню за заявою, добровільно. 15.02.2013 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01. 02. 2013 по справі № 2011/21084/12 (провадження № 1-кп/2011/1/12) відносно [PERSON] були застосовані примусові заходи медичного характеру, госпіталізація в умовах психіатричного стаціонару із звичайним наглядом, які у 2014-2015 роках неодноразово продовжувалися за рішеннями Московського райсуду м. Харкова. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2015 примусове лікування у психіатричному стаціонарі Лікарні відносно [PERSON] було припинено та змінено на лікування у психіатричному стаціонарі на загальних підставах, у зв`язку з чим у психіатричному відділенні знаходиться до теперішнього часу за добровільною згодою. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.09.2017 по справі № 643/6546/17 [PERSON] було визнано недієздатним. Опікун [PERSON] не призначався. [PERSON] з 12.06.2018 до цього часу лікується в психіатричному стаціонарі за добровільною згодою. За результатами проведеного лікування, редукувалася продуктивна психопатологічна симптоматика, з`явилася формальна критика до хвороби та скоєного правопорушення. На даний час хворий [PERSON] за психічним станом суспільної небезпеки не виявляє, але потребує постійного стороннього догляду. Через хворобу він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно задовольняти основні свої життєві потреби, потребує постійного стороннього догляду та опіки, не може здійснювати цивільні права та нести обов`язки, потребує розгляду питання щодо його цивільної дієздатності. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено за правилами окремого провадження. Представник Лікарні в судовому засіданні підтримала заяву та викладені в ній доводи. Представник заінтересованої особи - органу опіку та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Представник [PERSON] адвокат Сметаніна Д.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] в судовому засіданні просив зняти з нього недієздатність. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви з огляду на таке. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.09.2017 [PERSON] було визнано недієздатним ( а.с. 6). Відповідно до виписки поточного епікризу Лікарні від 02.06.2019, з 12.06.2018 до цього часу [PERSON] лікується в психіатричному стаціонарі з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Емоційновольовий дефект змішаного типу ( а.с. 8-9). Згідно довідки до акта огляду медикосоціальною експертною комісією, [PERSON] є інвалідом другої групи ( а.с. 7). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.10.2019, постановленої в даній цивільній справі, відносно [PERSON] призначено судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 680 від 06.11.2019, [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. [PERSON] відповідно до свого психічного стану на теперішній час нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Даних, які б ставили під сумнів вказаний вище висновок № 680 від 06.11.2019, а також компетентність експертів, судом не отримано. Згідно ч. 1 ст.39\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст.\~40\~ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання особи недієздатним. Згідно з 6 ст.\~300\~ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що [PERSON] станом на час вирішення справи нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви. Заперечення [PERSON] проти визнання його недієздатним, суд не може визнати обґрунтованими, оскільки наявність підстав для визнання його недієздатним підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. Враховуючи, що строк дії попереднього рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним сплив, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для ухвалення даного рішення про визнання його недієздатним. Враховуючи, що розгляд справи тривав приблизно рік через незалежні від суду причини та відповідний висновок експертів був складений 06.11.2019, суд вважає за необхідне встановити строк дії даного рішення тривалістю 1 рік.

Outcome: approved