Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Керівник Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Косівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином) в розмірі 29074 грн. Позовну заяву прокурор в інтересах держави в особі Косівської міської ради мотивує тим, вироком Косівського районного суду від 13.05.2020 року (справа №347/2509/19) [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначено покарання у відповідності до санкції статті за вказаний злочин. При розгляді вказаного кримінального провадження, судом було встановлено, що [PERSON] , житель села Вербовець Косівського району, близько 16.00 год. перебуваючи у лісовому масиві с. Вербовець Косівського району Івано-Франківської області, на території кварталу № 14, ділянки № [NUMBER] Пістинського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що належить до природно-заповідного фонду, самовільно вчинив незаконну порубку семи сироростучих дерев породи «граб» та чотирьох сироростучих дерев породи «осика», загальною кубомасою 6,00 м3, чим заподіяв державі істотну шкоду, на загальну суму 29 074 грн. В судове засідання представник позивача Косівської міської ради Мицкан В.В. не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Прокурор Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області Василецька І.І. подала заяву в якій просить у разі відсутності відповідача розглянути позов без його участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів,що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справина підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити із наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13.05.2020 року (справа №347/2509/19) [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначено відповідне покарання (а.с.43-45). Вирок ніким не оскаржувався і набрав законної сили. Вказаним вироком було встановлено та доведено, що [PERSON] , житель села Вербовець Косівського району, близько 16.00 год. перебуваючи у лісовому масиві с. Вербовець Косівського району Івано-Франківської області, на території кварталу № 14, ділянки № [NUMBER] Пістинського лісництва Косівського районного підприємства «Райагроліс», що належить до природно-заповідного фонду, самовільно вчинив незаконну порубку семи сироростучих дерев породи «граб» та чотирьох сироростучих дерев породи «осика», загальною кубомасою 6,00 м3, чим заподіяв державі істотну шкоду, на загальну суму 29 074 грн. При ухваленні вказаного вироку, позов Косівського РП «Райагроліс» було залишено без розгляду через неявку в судове засідання цивільного позивача, що не є перешкодою для звернення до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства. Таким чином, судом встановлено, що матеріальна шкода завдана лісовому господарству була спричинена саме діями відповідача [PERSON] . При цьому, як видно із долученої до позову копії висновку експерта від 20.12.2019 року за №2018/2042/19-28, становить 29074 грн. (а.с.29-34). Як передбачено статтею 65 Лісового Кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Заготівля деревини може здійснюватися лише у порядку спеціального використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України - ст.67 ЛК України. А як передбачено нормами ст. 69 ЛК України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. І відповідальність за порушення лісового законодавства передбачена статтею 105 ЛК України. Зокрема, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні крім іншого, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Так само згідно положень ст.ст.107-108 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню в установленому порядку. В разі неможливості вилучення незаконно добутої деревини та інших лісових ресурсів стягується їх вартість. Вказані норми частково відображені і в Законі України «Про охорону навколишнього природного середовища» (стаття 68). А за змістом ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»: шкода, яка заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає доведеним факт заподіяння відповідачем шкоди лісовому господарству, а тому сума спричиненої шкоди підлягає стягненню в повному обсязі. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 23, 1166 ЦК України, ст. ст.105, 107-108 Лісового Кодексу України, та

Outcome: approved