Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви У 2004 році між донькою [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, від якого подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . У 2008 році шлюб між подружжям був розірваний, з цього часу батько дитини проживає окремо та не приймає участі у вихованні сина. У 2010 році [PERSON] вдруге вийшла заміж, у результаті чого її прізвище було змінено на « [PERSON] ». [INFO] вона померла. На підставі наказу Служби (управління) у справах дітей ЗМР [PERSON] влаштований у родину бабусі [PERSON] . Батько дитини - відповідач [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, не приймає участі у лікуванні сина, не надає дитині доступ до культурних та духовних цінностей. За час навчання дитини у навчальному закладі батько дитини на батьківські збори не з`являвся, до участі у шкільних та класних заходів не долучався, на огляд до лікаря педіатра разом з дитиною жодного разу не з`являвся. У письмових поясненнях [PERSON] , наданих до Служби (управління) у справах дітей ЗМР, останній зазначив, що свого батька [PERSON] взагалі не пам`ятає. Його вихованням, навчанням та оздоровленням займаються [PERSON] та [PERSON] , вказав, що не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав відносно нього. Позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позовної заяви. Відзив на позовну заяву не надходив Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. Зобов`язано Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування надати до суду належним чином завірений висновок щодо розв`язання спору. 17 січня 2020 року ухвалою суду підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач, повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання на 12 лютого 2020 року та на 19 лютого 2020 року не з`явився, причини його неявки суду не відомі. Представник третьої особи - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказала, що проти позбавлення батьківських прав відповідача та ухвалення заочного рішення у випадку його неявки не заперечує. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи 27 листопада 2004 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб, який 28 лютого 2008 року був розірваний. У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] 24 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, на підставі чого прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла. На підставі наказу Служби (управління) у справах дітей ЗМР від 30 вересня 2019 року № 721 [PERSON] був тимчасово влаштований в родини [PERSON] , [INFO] , Згідно із акту обстеження умов проживання від 16 жовтня 2019 року, складеному головними спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР Омельчук В.А. та Петренко В.А. за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за вказаною адресою проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Будинок складається із чотирьої кімнат, в будинку наявне газо -, водо-, електропостачання. Усіми питаннями виховання, навчання та утримання [PERSON] займаються дід та баба. Зі слів дитини батько з ним не спілкується. У письмових поясненнях [PERSON] , наданих до Служби (управління) у справах дітей ЗМР, останній зазначив, що свого батька [PERSON] взагалі не пам`ятає. Його вихованням, навчанням та оздоровленням займаються [PERSON] та [PERSON] , вказав, що не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав відносно нього. За інформацією КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги №6» Департаменту охорони здоров`я ЗМР від 21 жовтня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в амбулаторії № 9 з самого народження. До досягнення дитиною шести років дитина на прийом до лікаря з`являлася у супроводі матері. У подальшому, через погіршення стану здоров`я матері на прийом до лікаря дитину супроводжували або дідусь або бабуся, які є батьками матері дитини. З довідки ЗОШ І-ІІІ ступеня № 38 ЗМР Запорізької області від 01 жовтня 2019 року вбачається, що [PERSON] , 2005 року народження, навчається у навчальному закладі з 2011 року та на теперішній час є учнем 9-А класу. Батько дитини до школи не приходить, не відвідує батьківські збори, шкільні та класні заходи. За висновком Районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування від 26 грудня 2019 року, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, оскільки [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками: не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує сину достатній життєвий рівень, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує всебічний розвиток сина, як особистості, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації вказано відділ реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, то копію рішення, після набрання ним законної сили, необхідно направити до вказаного відділу. Щодо вирішення питання про стягнення аліментів, суд приходить до наступного. Частиною 3 ст. 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Оскільки батько дитини участі в утримання сина не приймає, дитини проживає з [PERSON] , то суд вважає достатнім стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 13 листопада 2019 року. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Беручи до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768 гривні 40 копійки.

Outcome: approved