Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

І.ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, розташований по вул. Броніслава Урбанського, 19 «а» в м.Кременчуці; визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудований житловий будинок садибного типу по вул. Броніслава Урбанського, 19 «б» в м.Кременчуці. ІІ.ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцями майна [PERSON], померлої 10.10.2000 стали її сини: [PERSON] та [PERSON]. В 1980 році вони разом самочинно перебудували літню кухню на жилий будинок. З цього часу сім'я [PERSON] почала проживати в самочинно збудованому будинку, який в технічному паспорті на будинок позначений літерою «Б». В будинку літ.А,А1,а проживав [PERSON] разом із своєю сімєю. Позивач та його брат, у зв'язку із матеріальними труднощами не встигли належним чином зареєструвати самочинно збудований будинок. Спадкоємцем [PERSON] є його онука, [PERSON]. На даний час він, [PERSON], продовжує проживати в будинку літ.А,А1,а по вул. Броніслава Урбанського, 19. Відповідач не визнає самочинне будівництво і не бажає його узаконити В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначив, що позивач добросовісно користується будинком більше 10 років і має право на визнання за ним права власності за набувальною давністю. Вказав, що [PERSON] не претендував на спадщину [PERSON], але між ними існувала домовленість про те, що сім'я його брата користується самочинно збудованим будинком. ІІІ. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ В судовому засіданні [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Зазначила, що [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] та 10.02.2015 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину будинку №19 по вул. Броніслава Урбанського в м.Кременчуці. ІV.ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 21 січня 2002 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку літ.А, А1, а, сараю літ.В,в, сараю літ.Д., вбиральі літ.З, літнього душа літ.И, погріба літ.М, погріба літ.О, колодязів літ.К,К1, бруківки №4,5, огорожі №1-3, 6, 7, що знаходиться в м.Кременчуці, по вул. Броніслава Урбанського, 19/колишня назва вул.[PERSON]/. Іншим спадкоємцем померлої [PERSON] є її син, [PERSON]. 04 січня 2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно ? частину житлового будинку літ.А, А1, а, сараю літ.В,в, сараю літ.Д., вбиральні літ.З, літнього душа літ.И, погрібу літ.М, погрібу літ.О, колодязів літ.К,К1, бруківки №4,5, огорожі №1-3, 6, 7, що знаходиться в м.Кременчуці, по вул. Броніслава Урбанського, 19. На підставі ст.1266 ЦК України спадкоємцем [PERSON] є його онука - [PERSON], яка 10.02.2015 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON] Допитані в судовому засіданні 26.10.2018 свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що за життя [PERSON] між братами існувала домовленість про поділ будинків, а саме вони разом із [PERSON] проживали в [INFO], а родина [PERSON] проживала в самочинно збудованому житловому будинку, розташованому у цьому ж дворі. Свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони є сусідами позивача. Зазначили, що в подвірї будинку №19 по вул. Броніслава Урбанського в м.Кременчуці є флігель в якому проживала сімя [PERSON]. Допитана в судовому засіданні 25.06.2018 свідок [PERSON], повідомила, що вона є матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON]. Зазначила, що її донька разом з онукою взимку проживали разом із нею за місцем її реєстрації, оскільки флігель, розташований за адресою: м.Кременчук вул. Броніслава Урбанського, 19 не був обладнаний системою опалення. Її онука отримала свідоцтво про право на спадщину на частину будинку №19 по вул. Броніслава Урбанського в м.Кременчуці, в якому на даний час проживає сім'я [PERSON]. V.[PERSON] За змістом ст.ст.\~4,\~5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. VІ.ОЦІНКА СУДУ Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. На думку суду, право власності за набувальною давністю може бути визнано за наявності сукупності вищевказаних обставин, а також за умови існування об'єкта володіння. Набуття права власності за набувальною\~давністю на майно, яке належить володільцю в силу певного титулу оренди, найму, зберігання, оперативного управління, застави тощо є неможливим. Під час розгляду справи судом було встановлено, що на момент заволодіння спірним майном, позивач знав про те, хто є його власником, оскільки [PERSON] за життя також отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої матері. Також, на час звернення позивача із позовом, останньому було відомо про те, що спадкоємцем [PERSON], а також власником його частини будинку є [PERSON]. Крім того,\~суд враховує\~те,\~що позивач\~просить визнати\~за ним\~право власності\~на будинок\~19\~«А» в\~м.Кременчуці,\~хоча жодного\~документу,\~який би\~підтверджував існування\~об'єкта\~нерухомого майна\~за адресою:\~м.Кременчук,\~вул. Броніслава Урбанського, 19А позивачем надано не було. На думку\~суду,\~вказані обставини\~свідчать про\~відсутність підстав\~для визнання\~за позивачем\~права власності\~за набувальною\~давністю на\~будинок 19\~А по\~вул. Броніслава Урбанського в м.Кременчуці. Щодо вимог позивача про визнання за [PERSON]\~права власності\~на будинок\~19\~«Б» по\~вул. Броніслава Урбанського в м.Кременчуці суд відзначає, що вказана вимога не може бути задоволена, оскільки позивач не наділений правом звертатись до суду із вимогами в інтересах [PERSON]. Отже, позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed