Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 16 грудня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29 вересня 2016 року [PERSON] , як позичальник отримав кредит у розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник, [PERSON] , померла. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 29.09.2016 року становить - 5762,11 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості , яка складається з наступного : - 656, 21 грн. - заборгованості за тілом кредита; - 5069, 90 грн. - заборгованості простроченим тілом кредита. Вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника, оскільки вони станом на день відкриття спадщини проживали разом з померлою [PERSON] , не відмовлялися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Зазначає що спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відому від спадщини у строк з 20.12.2017 року по 20.06.2018 року. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 24 травня 2017 року направлена претензія кредитора до Другої коломийської районної державної нотаріальної контори, на яку 13 листопада 2018 року було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Привабанк». 15 серпня 2019 року до спадкоємців, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, однак жодних дій спадкоємцями не було виконано. Тому просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 5726,11 грн. за кредитним договором б/н від 29.09.2016 року, а справу розглядати без їх участі у порядку спрощеного провадження. Відповідачі відзиву на позов не подали. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 17 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] , 31 травня 2013 року підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 9). Згідно розрахунку заборгованості, станом на 21.08.2019 року, заборгованість [PERSON] за договором № б/н від 31.05.2013 року становить 5726,11 грн. (а.с.8) Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 грудня 2017 року, виданого виконкомом Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області області, позичальник [PERSON] померла [INFO] (а.с. 50). 14 квітня 2018 року позивачем складена претензія кредитора до Другої коломийської районної державної нотаріальної контори (а.с. 60). Вказана претензія направлена 24.05.2018, що підтверджується поштовою квитанцією та реєстром (а.с. 51, 52). На вказану претензію отримано відповідь від 22 червня 2018 року, згідно із якою спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа № 25/2018 після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Привабанк» (а.с. 61). 06 серпня 2019 року складено претензію до спадкоємців, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , направлено листи-претензії (а.с. 62-65), як спадкоємцям померлого боржника [PERSON] , в якому позивач пред`явив до них свої вимоги кредитора по зобов`язанню позичальника. Як вбачається з поштової квитанції та реєстру, вказані претензії були направлені 15.08.2019 року (а.с. 66-68). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини,він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України. Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із встановленням підставності боргу та його розміру, з`ясуванням кола спадкоємців, факту прийняття ними спадщини, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Так, аналізуючи встановлені обставини справи, суд доходить виснвку, що факт наявності заборгованості та її розмір банком доведено розрахуноком заборгованості та анкетою-заявою. Також суд вважає, що позивачем дотримано законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, оскільки направлено претензію кредитора до Другої коломийської районної державної нотаріальної контори 24 травня 2018 року, тобто в межах шести місяців з дня смерті боржника. Доведеним також є факт прийняття спадкоємцями-відповідачами по справі спадщини, оскільки як вбачається з копій їх паспортів, всі вони на момент відкриття спадщини проживали разом з спадкодавцем. Однак, надаючи оцінку факту належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна суд виходить з наступного. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Наведена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 496/4489/16-ц. Згідно із 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 наведеної статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України ). Позивач звернувся до суду в порядку спрощеного провадження, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Жодного клопотання про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК УКраїни позивачем не подано. Позивачем не наведено жодних доказів належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, а також вартості отриманого спадкоємцями майна. Без доведення вказаних обставин суд не може вважати, що наявні всі підстави для задоволення позову, а тому в його задоволені слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст. 526, 626,628, 1054, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282,

Outcome: dismissed