Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 13 жовтня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно на користь та утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Обґрунтовуючи позов, зазначила, що [PERSON] є її батьком. 11 серпня 2021 року позивачу виповнилося 18 років, але вона продовжує навчання на факультеті економіки та управління Одеського державного аграрного університету, на денній бюджетній формі навчання. Відповідач ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає. Однак відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки він працює машиністом автогрейдера у ТОВ «Спільне Українсько-Німецьке підприємство «Автострада» та отримує регулярну заробітну плату. Вважає, що відповідач [PERSON] здатний платити аліменти на її утримання в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] подала на адресу суду клопотання, у якому просить розгляд справи проводити у її відсутності позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги про стягнення аліментів визнав у повному обсязі. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. III. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 19.08.2003 Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області (а.с.7). Позивач [PERSON] навчається на факультеті економіки та управління Одеського державного аграрного університету, на денній бюджетній формі навчання, що підтверджується довідкою серія ФЕУ №64 (а.с.8). Відповідач [PERSON] працює машиністом автогрейдера у ТОВ «Спільне Українсько-Німецьке підприємство «Автострада» та отримує регулярну заробітну плату, що підтверджується копією довідки від 27.08.2021 №АС000000080 з якої вбачається що дохід [PERSON] за період з 01.02.2021 по 31.07.2020 склав 179 985 грн (а.с.9). IV. Оцінка суду. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували позовні вимоги взагалі. Отже, в даній ситуації суд знаходить, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв`язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти. Крім того, суд бере до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] V. Розподіл судових витрат. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 908 грн 00 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved