Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість донарахованого обсягу газу у сумі 21 532, 60 гривень, вартість проведеної експертизи лічильника у сумі 2 952,32 гривень, а також судовий збір у розмірі 2 102,00 гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу АВМ № 719048 від 31 липня 2000 року відповідач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з газопостачання за вказаною адресою. 26 червня 2019 року працівниками Акціонерного товариства «Харківгаз» проведено огляд вузла обліку Gallus 2000 G4, зав. № 00244637, 1997 року випуску, за результатами чого виявлено несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника та складено акт про порушення № 000174. Для участі в засіданні комісії з розгляду акта про порушення № 000174, що було призначено на 25 липня 2019 року, запрошено споживача. Після демонтажу лічильника Gallus 2000 G4, зав. № 00244637, 1997 року випуску, представником Акціонерного товариства «Харківгаз», замість зазначеного лічильника, у присутності споживача встановлено інший лічильник газу типу Gallus, про що зазначено в акті № 000174 від 26 червня 2019 року та запрошено споживача для проведення експертизи, яка призначена на 05 липня 2019 року в лабораторії. 05 липня 2019 року проведено експертизу лічильника за участю представника ДП «Укрметтестстанарт» та складено акт № 547 про несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника Gallus 2000 G4, зав. № 00244637, 1997 року випуску, який було знято відповідно до акта № 000174 від 26 червня 2019 року. 05 липня 2019 року ДП «Укрметтестстанарт» надано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) Gallus 2000 G4, зав. № 00244637. 25 липня 2019 року було проведено засідання комісії з розгляду акта про порушення № 000174 від 26 червня 2019 року та прийнято рішення про задоволення вказаного акта та проведено донарахування не облікованого об`єму природного газу за період з 26 грудня 2018 року по 26 червня 2019 року. Вартість донарахованих об`ємів склала 21 532,60 гривень. Також вирішено, що на підставі п. 8 гл. 9 розділу Х Кодексу споживачем має бути компенсовані витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ та витрати, пов`язані з експертизою і встановленням нового ЗВТ у розмірі 2 952,32 гривень. Аргументи учасників справи. 05 травня 2021 року від представника відповідача адвоката Плахутіної Марини Анатоліївни, що діє на підставі довіреності, до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просить відмовити у задоволенні позову, а також просить вирішити питання щодо понесених судових витрат, пов`язаних з правовою допомогою. В обґрунтування заперечень проти позову, викладених у відзиві, представник відповідача посилається на те, що 26 червня 2019 року працівниками Акціонерного товариства «Харківгаз» проведено перевірку лічильника газу Gallus 2000 G4, зав. № 00244637, 1997 року випуску, у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , за результатами чого складено акт № 000174 про виявлені порушення, у якому зазначено, що на лічильнику маються сліди стороннього втручання (ознаки зняття мастичних пломб або порушення повітряного тавра). Згідно вказаного акта було демонтовано лічильник для проведення експертизи про що складено протокол про направлення лічильника і пломби на експертизу. За результатами проведеної експертизи лічильника складено акт експертизи лічильника газу № 547 від 05 липня 2019 року, у якому комісією зроблено висновок про несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника споживачем [PERSON] 25 липня 2019 року на засіданні комісії з розгляду акта про порушення № 000174 від 26 червня 2019 року прийнято рішення про задоволення вказаного акта та проведено донарахування не облікованого об`єму природного газу за період з 26 грудня 2018 року по 26 червня 2019 року. Вартість донарахованих об`ємів склала 21 532,60 гривень. Також вирішено, що на підставі п. 8 гл. 9 розділу Х Кодексу споживачем має бути компенсовані витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ та витрати, пов`язані з експертизою і встановленням нового ЗВТ у розмірі 2 952,32 гривень. Дане рішення комісії оформлене у формі протоколу № 3127 від 25 липня 2019 року. Після чого, відповідачу було вручено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та надіслано вимогу про погашення заборгованості по сплаті за донарахований обсяг природного газу. У свою чергу, відповідач, не погодившись з рішенням комісії з розгляду акта про порушення № 000174 від 26 червня 2019 року, яке було оформлене протоколом № 3127 від 25 липня 2019 року, оскаржив його до Червонозаводського районного суду м. Харкова. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.02.2021 року (справа № 646/6354/19), яке набрало законної сили, позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківгаз», оформлене протоколом № 3127 від 25 липня 2019 року. Під час розгляду вказаної справи, факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу Gallus 2000 G4, зав. № 00244637, 1997 року випуску, споживачем [PERSON] не доведений, що на думку представника відповідача, свідчить про відсутність підстав для донарахування обсягів природного газу. З огляду на викладене, оскільки рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківгаз», що було оформлене протоколом № 3127 від 25 липня 2019 року, та яким задоволено акт про порушення № 000174 від 26 червня 2019 року, проведено донарахування об`ємів необлікованого природного газу і вирішено щодо компенсації витрат, пов`язаних з експертизою скасовано, підстави для задоволення позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» відсутні. 13 травня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області від представника позивача Тузко Наталі Геннадіївни, яка діє на підставі довіреності, надійшла відповідь на відзив, у якій вона просить задовольнити позовні вимоги. У відповіді на відзив позивач посилається на те, що рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.02.2021 року (справа № 646/6354/19), яким визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківгаз», оформлене протоколом № 3127 від 25 липня 2019 року, не набрало законної сили та на час подання відповіді на відзив знаходиться на розгляді у Харківському апеляційному суді. Крім того, до відзиву на позовну заяву не додано жодного доказу, який би спростовував факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника Gallus 2000 G4, зав. № 00244637, який був підтверджений актом експертизи № 547. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 лютого 2021 року клопотання представника відповідача адвоката Плахутіної Марини Анатоліївни про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та витрат за проведення експертизи зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року поновлено провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та витрат за проведення експертизи та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача Тузко Наталя Геннадіївна, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились. Представником відповідача адвокатом Плахтіною Мариною Анатоліївною, яка діє на підставі довіреності, подано до суду клопотання, якому остання просить проводити розгляд справи без її участі та участі відповідача. Також, просить вирішити питання щодо понесених судових витрат, пов`язаних з правовою допомогою. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору № 74/301105, укладеного з ВАТ «Харківгаз», правонаступником якого є АТ «Харківгаз». [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням від 07 жовтня 1993 року серії [NUMBER] та вкладкою № [NUMBER] . У зв`язку із цим [PERSON] має пільги щодо зниження плати за споживання газу. 10 грудня 2014 року працівниками ПАТ «Харківгаз» за адресою: вул. Шевченка, 73/4 у смт Коротич Харківського району Харківської області, здійснено опломбування ПЛГ, про що складено акт на встановлення/зняття охоронної пломби на ПЛГ; відповідальність за збереження пломб згідно з актом покладено на споживача. Зазначені обставини не оспорюються сторонами та встановлені рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року по справі № 646/6354/19 (провадження № 2/646/279/2021) за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання протиправним та скасування рішення, що набрало законної сили. 26 червня 2019 року працівниками АТ «Харківгаз» проведено огляд вузла обліку Gallus 2000 G4, зав. № 00244637, 1997 року випуску, за адресою: [ADDRESS] , за результатами чого складено акт про порушення № 000174, яким встановлено такі порушення: ознаки зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра. 26 червня 2019 року лічильник газу Gallus 2000 G4 зав. № 00244637, направлено на експертизу, про що складено акт (протокол) щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу № 000174. 05 липня 2019 року комісією АТ «Харківгаз» спільно із Державним підприємством «Укрметртестстандарт» (далі ДП «Укрметртестстандарт») проведено експертизу лічильника газу Gallus 2000 G4 зав. № 00244637, що належить [PERSON] , встановленого за адресою [ADDRESS] , за результатами якої складено акт № 547. Експертизою встановлено: невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовуються виробником лічильника; існує доступ до відлікового механізму; наявність пошкодження корпусу лічильника (корозія); інші пошкодження відсутні, що підтверджується актом експертизи від 05 липня 2019 року № 547. 05 липня 2019 року ДП «Укрметртестстандарт» за результатами повірки видано довідку № 39?1?3/21412 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме: лічильника газу Gallus 2000, G4 зав. № 00244637 з підстав: невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовуються виробником лічильника; наявність пошкоджень та дефектів лакофарбового покриття лічильника. 25 липня 2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення прийнято рішення, оформлене протоколом № 3127, яким вирішено акт про порушення від 26 червня 2019 року № 000174 вважати таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРС та задовольнити у повному обсязі, провести донарахування об`ємів недооблікованого природного газу за період із 26 грудня 2018 року по 26 червня 2019 року у розмірі 21 532,60 грн. Розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості обраховано згідно з актом-рахунком від 25 липня 2019 року. Також вирішено, що за рахунок споживача мають бути компенсовані витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ (засобу вимірювальної техніки) та витрати, пов`язані з експертизою і встановленням нового ЗВТ в розмірі 2 952,32 гривень, відповідно п. 8 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС. Згідно акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 25 липня 2019 року, на підставі акта про порушення № 000174 від 26 червня 2019 року до споживача [PERSON] , о/р [ADDRESS] , розраховано суму вартості спожитого об`єму природного газу у розмірі 21 532,60 грн. За період з 26 грудня 2018 року по 26 червня 2019 року витрата газу за граничними об`ємами споживання склала 3698,43 м3, при цьому за вказаний період на особовому рахунку споживача відображена витрата природного газу 1557,79 м3. Донарахований обсяг, визначений за граничними об`ємами споживання склав 2140,64 м3 (3698,43-1557,79). Відповідно до розрахунку витрат, пов`язаних з проведенням експертизи лічильника газу від 25 липня 2019 року, складеного на підставі акта експертизи лічильника газу № 547 від 05 липня 2019 року, загальна вартість наданих послуг склала 2 952,32 гривень. [PERSON] не погодившись з рішенням комісії з розгляду акту про порушення № 000174 від 26 червня 2019 року, яке було оформлене протоколом № 3127 від 25 липня 2019 року, оскаржив його до Червонозаводського районного суду м. Харкова. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року (справа № 646/6354/19; провадження № 2/646/279/2021) позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківгаз», оформлене протоколом № 3127 від 25.07.2019. Постановою Харківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року залишено без змін. Постановою Верховного суду від 11 жовтня 2021 року рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року залишено без змін. Задовольняючи позов [PERSON] , суди встановили, що АТ «ОГС «Харківгаз» не доведено належними та допустимими доказами факту несанкціонованого втручання позивача у роботу лічильнику газу. Також, судами у судових рішеннях зазначено, що сам факт наявності пошкодження лічильника газу за відсутності інших обов`язкових елементів, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або наявність інших дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, не свідчить про наявність несанкціонованого втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відносини між громадянами (споживачами природного газу) та газопостачальною організацією, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1382/27827 та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~30.09.2015\~№ 2494 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за №1379/27824. Порядок постачання природного газу побутовому споживачу, яким в даному випадку є відповідач по справі [PERSON] , визначений розділом ІІІ Правил постачання природного газу. Так, відповідно до ч. 1 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є в тому числі наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов. Згідно з ч. 2 зазначеного розділу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642\~Цивільного кодексу\~України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого\~постановою НКРЕКП\~від 30\~вересня 2015\~року №\~2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Частиною 9 розділу ІІІ Порядку визначено, що для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Постачальник (крім постачальника, на якого було покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам) протягом двадцяти днів з дня, наступного за днем отримання від побутового споживача заяви-приєднання до договору постачання природного газу, розглядає можливість укладення договору постачання з таким споживачем та у разі її відсутності письмово повідомляє його про свою відмову в укладенні договору постачання природного газу. Форма заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлена додатком до Типового договору. За відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати Оператору ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Отже, типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є договором публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642\~ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього Договору. Як вже зазначалось, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року у справі № 646/6354/19 встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору № 74/301105, укладеного з ВАТ «Харківгаз», правонаступником якого є АТ «Харківгаз». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, що між АТ «Харківгаз» та [PERSON] склалися договірні правовідносини і останній є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначені Кодексом ГРС. Підпунктом 4 пункту 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема, Оператор ГРС та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі, в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу. Підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу. Згідно з підпунктом 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Згідно положень глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. Відповідно до\~пунктів 8,\~9,\~11,\~12\~глави 5\~розділу ХІ\~Кодексу газорозподільних\~систем,\~акт про\~порушення має\~бути розглянутим\~комісією з\~розгляду актів\~про порушення\~Оператора ГРС,\~яка визначає\~його правомірність\~та приймає\~щодо них\~відповідне рішення.\~До складу\~комісії з\~розгляду актів\~про порушення\~має входити\~не менше\~трьох представників\~Оператора ГРС\~зі складу\~інженерно-технічного\~персоналу та\~юристів.\~За результатами\~розгляду акта\~про порушення\~на засіданні\~комісії може\~бути прийнято\~рішення про\~його задоволення\~або необхідність\~додаткового обстеження\~чи перевірки,\~або скасування\~акта про\~порушення.\~При задоволенні\~комісією акта\~про порушення\~складається акт-розрахунок\~необлікованого (донарахованого)\~об`єму\~та обсягу\~природного газу\~і його\~вартості.\~Вартість необлікованого\~(донарахованого)\~об`єму природного\~газу,\~яка пред`являється\~до сплати\~споживачу (несанкціонованому\~споживачу)\~в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. З вищевикладеного вбачається, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) виключно у разі задоволення акту про порушення. Судом встановлено, що 25 липня 2019 року відбулось засідання комісії АТ «Харківгаз» з розгляду акту про порушення № 000174 від 26 червня 2019 року щодо донарахування об`ємів природного газу абоненту [PERSON] , яке оформлено у виді протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Мереф`янському відділенню АТ «Харківгаз». На даному засіданні вирішено акт про порушення від 26 червня 2019 року № 000174 вважати таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРС та задовольнити у повному обсязі, провести донарахування об`ємів недооблікованого природного газу за період із 26 грудня 2018 року по 26 червня 2019 року у розмірі 21 532,60 грн. Розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості обраховано згідно з актом-рахунком від 25 липня 2019 року. Також вирішено, що за рахунок споживача мають бути компенсовані витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ (засобу вимірювальної техніки) та витрати, пов`язані з експертизою і встановленням нового ЗВТ в розмірі 2 952,32 гривень, відповідно п. 8 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС. Разом з цим, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року (справа № 646/6354/19; провадження № 2/646/279/2021), яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року та постановою Верховного суду від 11 жовтня 2021 року, визнано протиправним та скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківгаз», оформлене протоколом № 3127 від 25 липня 2019 року. З огляду на викладене, враховуючи, що вартість донарахованого обсягу газу у сумі 21 532,6 гривень та вартість проведеної експертизи лічильника у сумі 2 952,32 гривень розрахована та пред`явлена до сплати споживачу [PERSON] на підставі рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківгаз», оформлене протоколом № 3127 від 25 липня 2019 року, яке рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року визнано протиправним та скасовано, позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» є безпідставним та задоволенню не підлягає. Щодо судових витрат Представник відповідача у відзиві на позовну заяву також просить вирішити питання щодо понесених судових витрат пов`язаних з правовою допомогою. У відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2\~ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). Пунктом 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідності до статті 26\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої та другої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 13 листопада 2020 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Святець і Дверницький» укладено договір про правову допомогу № 13/11/20 (надалі договір) Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. розділу 1 договору, в порядку і на умовах, визначених цим договором, Адвокатське об`єднання надає правову допомогу клієнту у формі представництва інтересів клієнта у справі № 635/6333/20 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу. Сторони домовились, що виконання доручення за цим договором здійснюється наступними адвокатами Адвокатського об`єднання: Святець Олександр Миколайович; Дверницький Віктор Григорович; Плахутіна Марина Анатоліївна. Згідно п. 2.2. розділу 2 договору, клієнт сплачує за надання правової допомоги гонорар (без урахування витрат, які пов`язані з виконанням цього договору) грошову суму у розмірі 5 000,00 гривень. Згідно акта здачі-приймання виконаних робіт до договору про правову допомогу № 13/11/20 від 13 листопада 2020 року, складеного 22 квітня 2021 року, [PERSON] та керуючий партнер Адвокатського об`єднання «Святець і Дверницький» Святець Олександр Миколайович склали цей акт про те, що адвокатським об`єднанням були надані наступні послуги: - підготовка клопотання про зупинення провадження у справі № 635/6333/20 від 25 листопада 2020 року та подання до Харківського районного суду Харківської області вартістю 500,00 гривень; - підготовка клопотання про поновлення провадження у справі № 635/6333/20 від 25 листопада 2020 року та подання до Харківського районного суду Харківської області вартістю 500,00 гривень; - підготовка відзиву на позовну заяву та подання до Харківського районного суду Харківської області вартістю 2 000,00 гривень; - представництво інтересів клієнта адвокатами АО «Святець і Дверницький» під час судових засідань по справі № 635/6333/20, вартістю 2 000,00 гривень. Загальна вартість робіт становить 5 000,00 гривень. Відповідно до прибуткового касового ордеру № 4 від 13 листопада 2020 року, [PERSON] на користь Адвокатського об`єднання «Святець і Дверницький» сплачено 5 000,00 грн на підставі договору від 13 листопада 2020 року правова допомога. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача адвокат Плахутіна Марина Анатоліївна, приймала участь у судовому засіданні, яке було призначено на 14 грудня 2020 року, нею підписані та подані до Харківського районного суду Харківської області клопотання про зупинення провадження у справі, клопотання про поновлення провадження у справі та відзив на позовну заяву. Відповідно до частини четвертої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій\~статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу. Таким чином, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137\~ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19. Відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). У відповіді на відзив представник позивача Тузко Наталя Геннадіївна зазначила, що сума витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими та невспірмірними з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг та не відповідає критерію реальності таких витрат. Також, відповідачем на підтвердження в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, не надано копію договору про надання правової допомоги, з подальшими змінами, тобто умовами додаткових угод до цього договору відповідно до яких погодили час на відпрацювання та/або надання правничої допомоги. Крім того, відповідачем не надано доказів фактичної оплати таких послуг. Також, відповідачем у першій заяві по суті справи не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а також не додано заяви відповідача про компенсацію витрат на правову допомогу. Розглянувши надані представником відповідача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу встановлено, що згідно з вимогами ст.\~81\~ЦПК України було доведено надання відповідачу правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Святець і Дверницький». Разом з тим, вирішуючи питання щодо співмірності розміру таких витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачу у цій справі, суд зазначає таке. Як вбачається\~зі змісту\~акту здачі-приймання\~виконаних робіт\~від 22\~квітня 2021\~року адвокатським\~об`єднанням «Святець\~і Дверницький»\~відповідачу \~були надані\~наступні послуги: підготовка клопотання про зупинення провадження; підготовка клопотання про поновлення провадження у справі; підготовка відзиву на позовну заяву та подання до Харківського районного суду Харківської області; представництво інтересів клієнта адвокатами АО «Святець і Дверницький» під час судових засідань по справі. Загальна вартість таких послуг склала 5000 гривень. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, судові засідання по справі відбувались без участі сторін за наявності заяв про розгляд справи за їх відсутності. Отже, за таких обставин витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг, а тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень, що в свою чергу є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Також,\~згідно ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~133\~ЦПК України\~разом з\~першою заявою\~по суті\~спору кожна\~сторона подає\~до суду\~попередній (орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат,\~які вона\~понесла і\~які очікує\~понести в\~зв`язку із\~розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Як вже було встановлено, представник позивача у відзиві на позовну заяву також просить вирішити питання щодо понесених судових витрат пов`язаних з правовою допомогою. До відзиву на позову заяву, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, додані копія договору про правову допомогу № 13/11/20 від 13 листопада 2020 року, акт здач-приймання виконаних робіт до договору про правову допомогу № 13/11/20 від 13 листопада 2020 року та прибутковий касовий ордер № 4, а тому підстави для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат відсутні. Крім того, суд звертає увагу, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). На підставі викладеного і

Outcome: dismissed