Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Львівський національний аграрний університет звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання в сумі 1 850 грн. 00 коп. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] було укладено договір № 2з/АГ/6СЛ про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 01 вересня 2015 року. Відповідно до п.1 договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за напрямом підготовки спеціальності 6.090101 «Агрономія» заочної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр». Умовами п.9 договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги становить 9 250грн. 00 коп., а згідно п. 9.1 договору вартість освітньої послуги за один семестр становить 1\~850 грн. 00 коп. У відповідності до п.10 договору відповідач повинен вносити плату щосеместрово не пізніше ніж до початку семестру. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання не виконав та не вніс плату за отриману освітню послугу, заборгувавши перед позивачем 1 850 грн. 00 коп. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості по платному навчанню. Позивач зобов`язання по Договору виконав в повному обсязі, зарахував відповідача студентом заочної форми навчання за відповідним напрямком підготовки, де останній і навчався, а також позивач здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. Згідно наказу № 304/к-с від 29.08.2016 відповідач був відрахований за невиконання вимог навчального плану та графіку навчального процесу 2015- 2016 н. р. (з 2-го семестру до занять не приступав). Справа розглядається у спрощеному провадженні з викликом сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Представник позивача до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач в судове засідання також не з`явився, згідно поданої заяви просить провести розгляд справи без його участі, відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Окрім того, подав письмові пояснення в яких зазначив, що сам факт наявності договору про надання освітніх послуг не є доказом надання таких послуг. Позивач сам стверджує, що з 2 семестру відповідач до занять не приступав. Просить у позові відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору № 2з/АГ/6СЛ, між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] було укладено Договір про надання освітніх послуг вищим навчальним закладом та фізичною особою (а.с. 6-7). Згідно з розрахунком заборгованості по платному навчанню [PERSON] має заборгованість у сумі 1\~850 грн. 00 коп. (а.с. 8). Відповідно до витягу з наказу № 29 серпня 2016 року студента 1-го курсу [PERSON] було відраховано за невиконання вимог навчального плану та графіка навчального процесу 2015-2016 навчального року (з 2-го семестру до занять не приступав) (а.с. 9-10). Нормою ч. 3\~ст. 267 ЦК\~встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Відповідачем було подано заяву про застосувати наслідків спливу строків позовної давності до правовідносин, які є предметом цієї справи, у зв`язку з чим просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідно до\~статті 256 ЦК України, позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 253ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За частинами першою, шостою\~статті 261 ЦК України\~перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252, 255 ЦК України. Частина 1 ст.530 ЦК України щодо строку (терміну) виконання зобов`язання містить загальне правило, згідно якому, якщо в зобов`язанні встановлений строк (в понятті - термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Таке зобов`язання є зобов`язанням з визначеним строком (терміном) його виконання. У відповідності до п.10 Договору про надання освітніх послуг вищим навчальним закладом та фізичною особою від 01.09.2015, відповідач [PERSON] повинен вносити плату щосеместрово не пізніше ніж до початку семестру. Згідно частини 5 ст.261 ЦК України за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, тобто з 01 березня 2016 року. Представник позивача - Львівського національного аграрного університету лише 30 серпня 2019 року звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] тобто з порушенням строків звернення до суду з вказаним позовом. Частиною четвертою статті 267ЦК\~України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Львівського національного аграрного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання задоволенню не підлягає у зв`язку з пропуском позивачем терміну позовної давності. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed