Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Донецької області «Сервіскомуненерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги обґрунтувавши свої вимоги тим, що Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Донецької області «Сервіскомуненерго» надає населенню житлово - комунальні послуги (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів). Згідно ст.ст. 66, 67 Житлового кодексу України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ч. 1, 2 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «про житлово - комунальні послуги», споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житлово - комунальні послуги. Плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського фонду вносяться щомісячно. У зв'язку з неналежним виконанням обов'язку по сплаті житлово-комунальних послуг (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів), за особовим рахунком Відповідачів станом на 01 листопада 2014 року утворилась заборгованість у сумі 6187,60 грн. Комунальне підприємство Миколаївської міської Ради Донецької області «Сервіскомуненерго» просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги розмірі 6187,60 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Ковдря О.В., яка діє на підставі Довіреності № 4 від 31 жовтня 2014 року, в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду Заяву від 09 січня 2015 року в якій просить суд проводити судове засідання без участі представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], повідомлені у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використали наданого їм законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду представника позивача вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Миколаївської міської ради Донецької області «Сервіскомуненерго» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Як зазначено в Довідці Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» за № 04/1182 від 19.11.2014 року боржники мешкають за адресою: [ADDRESS]. Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Донецької області «Сервіскомуненерго» надає населенню житлово-комунальні послуги (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів). У зв'язку з неналежним виконанням обов'язку по сплаті спожитих житлово-комунальних послуг (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів), за особовим рахунком відповідачів № [NUMBER] станом на 01.11.2014 року утворилась заборгованість у сумі 6187 грн. 60 коп. КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» зверталось в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, але суд відмовив у видачі судового наказу з приводу того, що за відповідачами тягнеться заборгованість з січня 2009 року, а позовна давність, згідно ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю в три роки. Таким чином, в заяві було заявлено вимогу, з якої вбачається спір про право. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення тощо). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Судом встановлено, що надання житлово-комунальних послуг (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів), здійснює Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго». На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], та користується послугами з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів, зі скаргами та претензіями до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» не звертався. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житво-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно ст.ст. 66, 67 Житлового кодексу України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ч. 1, 2 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського фонду вносяться щомісячно. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачі ними користуються. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з відповідачів слід стягнути на користь позивача суму заборгованості в розмірі 6187 грн. 60 коп. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного і

Outcome: approved