Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Костопільська центральна района лікарня Костопільської районної ради Рівненської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення витрат закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, в якому просила стягнути з відповідача витрати у сумі 3318,36 грн. понесені Костопільською центральною районною лікарнею Костопільської районної ради Рівненської області на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON]\~ позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, повно, обєктивно та всебічно дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 17.12.2018 року [PERSON]\~ звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із примиренням сторін на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12018180150000590 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України\~ - закрито (а.с.5-6). Згідно вищевказаної ухвали, [PERSON], 26.09.2018 року близько 08:00 год. керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «ЗАЗ» моделі 110206, д.н.з. 30778РВ, без права керування транспортним засобом (посвідчення водія відповідної категорії), який належить [PERSON], перебуваючи на правому узбіччі по ходу свого руху, маючи намір здійснити маневр розвороту, здійснив поворот ліворуч з подальшим виїздом з узбіччя на проїзну частину перехрестя вулиць 24 [PERSON] та Поповича, міста Костопіль, Костопільського району, Рівненської області. Здійснюючи маневр розвороту, не надав перевагу в русі [PERSON], який керував мотоциклом [NUMBER], та рухався по вул. 24 Серпня м. Костопіль, в напрямку від вул. Заріччя до вул. Наливайка, м. Костопіль, [PERSON], проявив неуважність до дорожньої обстановки, невірно та невчасно відреагував на зміну дорожньої обстановки, та допустив зіткнення з мотоциклом [NUMBER],\~ яким керував [PERSON], а саме правою боковою частиною (права частина захисної конструкції з труб), контактував із передньою лівою кутовою частиною (переднє ліве крило, ліва кутова частина переднього бампера, ліхтар лівого переднього покажчика повороту) автомобіля «ЗАЗ 110206, р.н. 307-78РВ, яке згідно висновку інженерно-транспортної експертизи відбулося ближче до лівого краю лівої (відносно руху у напрямку вул. Наливайка, м. Костопіль) смуги руху проїзної частини вул. 24 [PERSON], перед початком першої ділянки осипу скла жовтого кольору, розмірами 1,4x2,0 м. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого поперечно зубчастого перелому кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням, перелому бічного відростку великогомілкової кістки без зміщення які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалості розладу здоровя. У прямому безпосередньому причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і шкідливими наслідками, що настали, перебуває грубе порушення [PERSON] чинних пунктів 2.1, 2.3, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 20.10.2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху». Згідно зі змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У\~ кримінальному\~ судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без\~ призначення\~ покарання,\~ із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). Оскільки ухвалою суду встановлена вина [PERSON] у завданні тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому [PERSON], тому існує причинний зв'язок між його злочинними діями та перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні. Згідно довідки Костопільської центральної районної лікарні Костопільської районної ради Рівненської області від 16.01.2019 року № 138/01-14/19, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 26.09.2018 року по 08.10.2018 року, що складає 12 ліжко-день, сума витрат лікарні становить 3318, 36 грн. (а.с.7). Оскільки вказаний розрахунок проведено у відповідності до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, він приймається судом до уваги. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України вказаної норми, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи\~ вищевикладені обставини в їх сукупності, а також ті обставини, що внаслідок вчинення відповідачем злочину, закладом охорони здоров'я понесено витрати на лікування осіб, потерпілого від злочину за рахунок бюджетних коштів,\~ вимоги позивача про стягнення\~ коштів є\~ обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі, таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved