Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н від 08.10.2010 року. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.10.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Згідно п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання) в межах платіжного ліміту картрахунку. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2016 року має заборгованість 89818,61 грн., яка складається з наступного: 10875,43 грн. - заборгованість за кредитом; 75447,78 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3495,40 грн. заборгованість за пенею та комісією. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.10.2010 року у розмірі 89818,61 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн. судовий збір. Інших вимог позивачем по даній справі заявлено не було. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно наданого суду клопотання просив позов розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася. У звязку з відсутністю відомостей про місце фактичного проживання відповідача та на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України, [PERSON] була викликана у судове зсідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в газеті «Слобідський Край» № 33 від 27 квітня 2017 року. Однак, вона не повідомила про причини своєї неявки і не подала заяви про розгляд справи за її відсутності. Також нею не було подано і заперечень на позовну заяву. Згідно до положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов, саме в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК та [PERSON] було укладено договір № б/н від 08.10.2010 року, за яким остання отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 549 ЦК України та на умовах кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). [PERSON] свої обов'язки по договору не виконує, внаслідок чого станом на 30.09.2016 року за укладеним договором № б/н від 08.10.2010 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 89818,61 грн., яка складається з наступного: 10875,43 грн. - заборгованість за кредитом; 75447,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3495,40 грн. заборгованість за пенею та комісією. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином [PERSON] будучи зобов'язаною щомісячно вносити платежі по договору, не виконала взяті на себе зобов'язання, допускаючи прострочення платежів, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, саме у розмірі 1378 грн., оскільки відповідно до позовної заяви та змісту наданої заяви, позивач просить стягнути саме вказаний розмір судового збору. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved