Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі - позивач, КП «Керуюча компанія») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3 960,63 грн. та судові витрати в розмірі 1 762,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] був переданий на баланс КП «Керуюча компанія». Відповідач не здійснює оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, чим порушує вимоги ст. 162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року. Станом на 01.05.2018 року заборгованість відповідача становить 3 960,63грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послугита роз`яснено відповідачу право у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. З урахуванням положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України, суд визнав за можливе вирішити даний спір в спрощеному позовному провадженні, оскільки зважаючи на предмет та підстави позовної заяви, обраний позивачем спосіб захисту, дана справа є незначної складності. Як визначено у ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви). Згідно ч. 8ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, відтак, суд ухвалив розглядати справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] підставі договору дарування квартири від 06.03.2006 року, зареєстрованогов Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за № 3259. Житловий будинок [ADDRESS] є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Києва відповідно до Рішення Київської міської ради від 02.12.2010 року № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва». Відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», житловий будинок [ADDRESS] був переданий до сфери управління Печерської районної в місті Києві адміністрації. Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві адміністрації» передбачено здійснення перезакріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», «Печерська брама», «Хрещатик» та «Печерськжитло» на баланс Комунального підприємства «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району міста Києва. Згідно п. 15 та п. 16 рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва», комунальне підприємство Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва`перейменокано в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та віднесено його до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло», комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик», комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерська брама», комунальному підприємству по утриманню та експлуатації житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс» передати комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» житловий фонд, який був переданий до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року. Отже, ТОВ «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує будинок [ADDRESS] , надає послуги з утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців квартир житлового фонду комунальної власності територіальної громади на обслуговуючій території й збір із власників приватизованих квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території. Нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території проводиться за тарифами, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2010 року № 1221 та від 30.04.2015 року № 442, а з 01.07.2017 року - від 06.06.2017 року № 668. Як визначено у ст. 10Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖКУРСР) громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 24 ЖК УРСР, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон), споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. За приписами п. 5 ч. 2ст. 7 Закону, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Таким чином, згідно із наведеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як визначено у ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, відповідач не сплачує в установленому законом порядку кошти за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв`язку із чим, у неї виникла заборгованість перед позивачем. Так, за період з 01.06.2017 року по 01.05.2018 року заборгованість відповідача становить 3 960,63 грн. Згідно 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не надала належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження оплати житлово-комунальних послуг у визначеному чинним законодавством розмірі. За таких обставин, позов КП «Керуюча компанія» про стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає задоволенню Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору, що підтверджується платіжними дорученнями № 322678 від 22.05.2018 року та № 322673 від 28.09.2018 року. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження понесення судових витрат. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved