Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідальним квартиронаймачем [PERSON] виникли договірні відносини з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення, у зв`язку із чим такому абоненту відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Однак відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконує, у зв`язку з чим за адресою їх проживання: [ADDRESS] , утворилась заборгованість. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача змушена була звернутися до суду та просити суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради суму заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 26 185 (двадцять шість тисяч сто вісімдесят п`ять) грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзиви на позовну заяву не подали. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.23). У такій заяві названа сторона зазначає про повне підтримання свої позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , також подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.24). У такій заяві відповідачі зазначають про повне визнання позову, та просять здійснити розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення у вигляді судової повістки, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачами позову і ухвалює за результатами провадження рішення про задоволення позову. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає фізичній особі - споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у водопостачанні і водовідведенні за його місцем проживання. Матеріалами справи підтвердженого, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , а відтак відповідно є абонентами щодо користування послугами водопостачання і водовідведення до вказаної квартири. Матеріалами справи також підтверджено, що згідно рішення № 526 Дніпропетровської міської ради від 20.04.1995 року «Про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради», на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про виникнення договірних правовідносин між вказаними учасниками справи. Судом також встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , свої зобов`язання по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення не виконують, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом 31.05.2020 року виникла заборгованість у розмірі 26 185 (двадцять шість тисяч сто вісімдесят п`ять) грн. 32 коп., з яких: сума основного боргу - 19 265 (дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 16 коп., 3 % річних -1 085(одна тисяча вісімдесят п`ять) грн. 12 коп. та інфляційне збільшення суми боргу - 5 835 (п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 04 коп. (а.с. 6-9). У зв`язку з порушенням відповідачами зобов`язань по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, позивач звертався до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з досудовим повідомленням, однак, заборгованість відповідачем погашена не була (а.с.4). Таким чином, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також, відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з вимогами ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду, митне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично її споживали. Оскільки відповідачами не спростована обставина фактичного споживання вказаними житлово-комунальними послугами, то суд доходить висновку, що вимоги про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог у частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідачів трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу обґрунтована й також підлягає задоволенню. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, а вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку за особовим рахунком № [NUMBER] , станом на 31.05.2020 року заборгованість у загальному розмірі 26 185 (двадцять шість тисяч сто вісімдесят п`ять) грн. 32 коп., з яких: сума основного боргу - 19 265 (дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 16 коп., 3 % річних -1 085(одна тисяча вісімдесят п`ять) грн. 12 коп. та інфляційне збільшення суми боргу - 5 835 (п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 04 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч.1 статті 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved