Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1847. В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на те, що він перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 02 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1847. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З листопада 2020 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні стосунки, причиною чого є відсутність взаєморозуміння між подружжям, різні характери та погляди на сімейне життя. Позивач переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, шлюб носить формальний характер. Аргументи учасників справи. Відповідач надала суду заяву, в якій просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Інших заяв та клопотань не надійшло. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1847, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04 травня 2019 року, та серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 04 листопада 2014 року. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За змістом положень ч.1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач надала суду заяву, в якій просила прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Щодо судових витрат Згідно квитанції №0.0.2067608832.1 від 26 березня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved