Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У вересні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про поділ майна подружжя. Позовна заява мотивована тим, що 19 жовтня 2019 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Проживали разом із родиною відповідача за адресою: [ADDRESS] . Подружнє життя не склалося через зраду відповідача, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини припинилися 6 серпня 2020 року. Примирення між сторонами неможливе, тому позивачка також подала заяву про розірвання шлюбу. За час перебування у шлюбі 13 червня 2020 року сторонами за спільні кошти був набутий у власність автомобіль марки AUDI модель А7, кузов № [NUMBER] , 2011 року випуску, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER] . Позивач просила визнати цей автомобіль спільним майном подружжя та поділити його, стягнувши з відповідача на її користь половину його вартості, що відповідно до оцінки майна становить 409 600 грн. Відповідач позов не визнавав. У відзиві зазначив, що протягом перебування у шлюбі вони не мали спільного бюджету, оскільки жили за його кошти, а свою заробітну плату позивачка витрачала виключно на себе. За його особисті кошти були придбані для неї дорогі золоті каблучки перед укладенням шлюбу за ціною 70 000 грн та 50 000 грн, а після - норкова шуба за 58 000 грн та айфон 11 моделі за 36 000 грн. На туристичну подорож до Грузії було витрачено 2 500 доларів США, а до Франції - 7 000 євро. Він також витратив 6 000 грн на лікування матері позивачки та близько 100 000 грн на святкування її дня народження. Фактично відносини між ними були припинені 11 березня 2020 року, коли позивачка вчинила сварку, накинулася на нього з кулаками та облаяла його батьків. Він залишив квартиру і не мав наміру повертатися, доки вона не виїде з житла. Повернувся 14 березня 2020 року. Наступного дня, 15 березня 2020 року, позивачка повернулася та намагалася примиритися, однак він остаточно втратив до неї почуття поваги. Цього дня вона пішла, забравши свої речі, прихопивши із сейфу 500 доларів та його закордонний паспорт. Спірний автомобіль був придбаний ним за 22 500 доларів США через три місяці після припинення подружнього життя за кошти, отримані від продажу автомобіля марки Лексус, який був набутий ним до шлюбу, та кошти, надані його батьками. Крім того, у липні він познайомився з іншою дівчиною, [PERSON] , з якою з серпня 2020 року проживає разом у батьків. У відповіді на відзив позивачка заперечувала вартість подарунків, оскільки ціна каблучок становила 19 760 грн та 25 128 грн, телефону - 33 845 грн і це був подарунок до їй дня народження, на святкування якого було витрачено лише 14 000 грн. Лікування матері оплачувала вона. Заперечувала проти припинення подружніх відносин 11 березня 2020 року, оскільки за період з березня по липень місяці 2020 року вони вели інтимне листування, ходили на побачення, підтримували романтичні сімейні стосунки, проводили ночі разом, відповідач дарував їй квіти. У липні він захворів на CОVID, тому вони ізолювалися один від одного, однак постійно вели спілкування через додатки Viber та FaceTime. Під час хвороби він звертався до страхової компанії, в якій вона застрахувала його життя та здоров`я за платною програмою. З нагоди реєстрації шлюбу та створення сім`ї її родичами було подаровано 5 000 євро. Святкування весілля було заплановане на 13 червня 2020 року, також планувалося придбання спільного житла. Однак через введення карантинних обмежень вони відклали урочистості на більш сприятливий час, натомість придбали автомобіль. Заперечувала проти того, що спірне майно було придбане відповідачем за кошти від продажу автомобіля марки «Лексус», оскільки станом на 07 вересня 2020 року за ним було зареєстровано обидва автомобіля. Також вказувала на відсутність доказів надання коштів для придбання авто батьками відповідача. У запереченнях відповідач зазначив, що позивачка давно планування поділ майна, а тому заздалегідь збирала докази та фотографувала навіть цінники ювелірних прикрас та ресторанне меню. Однак, копії цінників каблучок, наданих позивачкою, не відповідають тим, що були фактично придбані. При святкуванні дня народження позивачки рахунок на 14 000 грн не містив витрат на алкоголь, а святкування було продовжене в іншому закладі, де і було витрачено решту коштів. Гроші на лікування матері позивачки давав саме він, а позивачка лише вносила їх у касу лікарні. Вказував, що родичами позивачки було подаровано лише 1 000 євро, якими позивачка розпорядилася на власний розсуд, та на відсутність доказів дарунку на 5 000 євро. Наполягав на припиненні фактичних шлюбних відносин саме 11 березня 2020 року. На його думку, про даний факт свідчить і те, що позивачка не була обізнана про продаж автомобіля марки «Лексус» перед придбанням «Ауді». По договору страхування життя та здоров`я, який був укладений позивачкою у січні 2020 року без його відому, йому було відмовлено у виплатах. Однак, наявність цього договору та оплата позивачкою внесків по ньому не є доказом проживання однією сім`єю на момент придбання спірного автомобіля. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ?Ухвалою від 19 жовтня 2019 року суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с.29, 30). ?Ухвалою від 12 листопада 2019 року суд роз`єднав позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя в окремі провадження (а. с. 38, 39). ?19 листопада 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 41-71). ?14 грудня 2020 року від представника позивача, адвоката Кухаренко О. В., до суду надійшла відповідь на відзив (а. с. 72-98) та заява про виклик свідків (а. с. 100). ?06 січня 2021 року від представника відповідача, адвоката Данилова Ю. В., до суду надійшли заперечення (а. с. 102-106). ?06 січня 2021 року від представника відповідача, адвоката Данилова Ю. В., до суду надійшли заперечення (а. с. 102-106). ?03 березня 2021 року від представника відповідача, адвоката Данилова Ю. В., до суду надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи (а. с. 108-124). ?07 червня 2021 року від представника відповідача, адвоката Данилова Ю. В., до суду надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи (а. с. 127, 128). ?08 червня 2021 року від представника позивача, адвоката Кухаренко О. В., до суду надійшла заява про виклик свідків (а. с. 129) та про призначення судової автотоварознавчої експертизи (а. с. 130-131) ?У судовому засіданні від 10 серпня 2021 року суд заслухав сторін, відмовив у задоволенні заяви представника позивача, адвоката Кухаренко О. В., про відвід судді, дослідив матеріали справи, допитав свідків, заслухав додаткові пояснення сторін, після чого видалився до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частину рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 19 жовтня 2019 року зареєстрували шлюб (а. с. 8). 13 червня 2020 року, за час перебування у шлюбі, відповідач [PERSON] набув у власність автомобіль марки AUDI, модель А7, кузов № [NUMBER] , 2011 року випуску, білого кольору (а. с.59, 108, 109). Відповідно до звіту № ТЗ110920-01 транспортного засобу від 11 вересня 2020 року, наданого стороною позивача, ринкова вартість автомобіля марки AUDI, модель А7, кузов № [NUMBER] , 2011 року випуску, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER] становить 891 200 грн (а. с. 10-17). Відповідач проводив ремонт спірного автомобіля, що підтверджується актами виконаних робіт від 21.10.2020 на суму 15 649, 60 грн; на суму 19 646 грн; на суму 23 710 грн від 03.02.2021 (а. с. 113, 114). Відповідно до звіту № К210225 про оцінку транспортного засобу від 25 лютого 2021 року, наданого стороною відповідача, ринкова вартість автомобіля марки AUDI, модель А7, кузов № [NUMBER] , 2011 року випуску, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER] становить 515 210 грн (а. с. 114-129). Огляд транспортного засобу при проведенні оцінки також не проводився (а. с. 118). 15 серпня 2019 року, до укладення шлюбу, за договором купівлі-продажу [PERSON] придбав автомобіль марки Lexus, модель GS 350, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] (а. с. 58, 63). Відповідно до відповіді регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 09 вересня 2020 року № 31/26-П-292 за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 07 вересня 2020 року автомобіль Lexus, модель GS 350, кузов [NUMBER] , 2008 року випуску, чорного кольору, 15 серпня 2019 року та AUDI, модель А7, кузов № [NUMBER] , 2011 року випуску, білого кольору 13 червня 2020 зареєстровано за [PERSON] (а. с. 9). Позивачка з 05 лютого 2019 року працевлаштована в АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» на посаді спеціаліста з адміністративної роботи та напрямку EHS. За період з жовтня 2019 року по серпень 2020 року нею був отриманий дохід після вирахування податків на загальну суму 299 606,69 грн (а. с. 21). Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, у судовому засіданні засвідчила, що до одруження пара зустрічалась 4 роки, а 19 жовтня 2019 року зареєстрували шлюб. 20 жовтня 2019 року, коли в сімейному колі святкували весілля, для розвитку нової сім`ї вона подарувала молодятам 5 000 євро. При цьому інші особи присутні не були. Не володіє інформацією про вартість відпочинку закордоном. Подружжя свого житла не мало, а тому збирали кошти на квартиру. Де проживала донька в березні вона не знає, оскільки з початком пандемії COVID переїхала жити на дачу. Автомобіль вони придбали в червні 2020 року, про що їй розповіла донька, вартість авто їй не відома. Пояснила, що з липня 2020 року позивачка стала жити в неї і з відповідачем спілкувалась по відеозв`язку. Подружжя припинило фактичні відносини у серпні 2020 року. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, засвідчила, що після одруження молодята проживали в її квартирі. Позивачка жалілася на маленьку заробітку плату в розмірі 6-10 тисяч на місяць. До нового року через сварки позивачка два рази виїжджала разом із речами, потім поверталась. Після поїзди до Парижу на новий рік, де між подружжям знову стався конфлікт, вони почали розмови про розлучення. Після того, як мати позивачки потрапила в лікарню, молодята переїхали в Печерський район м. Києва. У подальшому син повернувся додому сам, без дружини. На початку березня 2020 року між парою виникла чергова сварка, під час якої позивачка били її сина ногами в живіт. Востаннє вона бачила позивачу в себе вдома 15 березня 2020 року, з того часу подружжя разом не проживало. Син продав автомобіль марки Lexus другові по генеральній довіреності. Для придбання автомобіля AUDI вона додала 7 000 доларів. Подружжя спільного бюджету не мало, син зберігав кошти в сейфі, в якому вона тримала свої ювелірні прикраси та кошти її сім`ї, а позивачка зберігала свою заробітну плату на банківській карточці. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою сім`ї відповідача, пояснила, що є подругою його матері та часто приходила в гості, приблизно раз на тиждень. Пояснила, що позивачка з відповідачем з жовтня місяця 2019 року прожили разом кілька місяців. Востаннє вона бачила позивачку в лютому місяці 2020 року. Свідок [PERSON] , який є другом та однокласником відповідача, пояснив, що був свідком відносин між сторонами з самого початку їх відносин. Останній скандал був у середині березня 2020 року, після якого відповідач ночував в машині. Заперечує, що влітку позивачка проживала разом із відповідачем, оскільки раз на тиждень він з ним зустрічався і на початку літа відповідач розпочав стосунки з іншою дівчиною, з якою почав проживати разом через кілька місяців. Автомобіль марки Lexus відповідач другові Єгору за 14 500 доларів США і того ж дня придбав AUDI за 21 000 доларів США з «хвостиком». Підтвердив, що відповідач неодноразово заявляв, що повністю утримував позивачку, однак спільного бюджету вони не мали. Свідок [PERSON] , яка є подругою та однокурсницею позивача, пояснила, що познайомилася з [PERSON] у 2015 р., пізніше була свідком на їх весіллі, да і взагалі проводили багато часу разом навесні. Розповіла про те, що знає як Олексій захворів влітку і тоді [PERSON] залишилася вдома. Розлучитися вирішили у серпні. Деталі сімейного бюджету не обговорювали, зі слів [PERSON] вони відкладали на весілля. Підготовка тривала з зими до весни. 24 червня вони разом приїжджали до неї у гості. [PERSON] розповідала про те, що мати подарувала значну суму коштів, однак яку, вона не знаю. Підтвердила що коли у [PERSON] захворіла мати і її поклали у лікарню, вони з [PERSON] жили у батьків [PERSON] . Подружжя подорожували разом, відвідали Грузію та Париж . З приводу вартості нічого невідомо, однак [PERSON] говорила що несе і за собою певні витрати. Також розповіла що у подружжя була серйозна сварка, але вони помирилися і наче все було добре. Літом [PERSON] дізналась що [PERSON] зраджував. З приводу авто бачила лише один раз, за чиї гроші купувався не відомо. ІV зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі N 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі N 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі N 404/1515/16-ц. Як роз`яснено в пунктах 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статтею 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, частина 3 статті 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Разом з тим, сімейний кодекс України містить перелік майна і обставин, що визначають певне майно особистою приватною власністю одного з подружжя, навіть якщо воно придбане в період шлюбу. Так, відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю одного з подружжя є: майно, набуте до шлюбу; майно, набуте за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; житло, набуте одним з подружжя за час шлюбу внаслідок приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута внаслідок приватизації, що перебувала у її/його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана з земель державної і комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Отже, якщо шлюб не розірвано, але чоловік та дружина проживають окремо у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, то майно, набуте сторонами за цей період може бути за рішенням суду визнане роздільним. Це пов`язано з тим, що для сімейних відносин важливе значення має не лише формально зареєстрований шлюб, а й дійсні стосунки чоловіка та дружини. За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом норм статей 77, 78, 79, 80, 89 ЦПК України докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і об`єктивності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України). Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що за період перебування у зареєстрованому шлюбі відповідач 13 червня 2020 року придбав автомобіль марки AUDI, модель А7. Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Позивач вказувала, що фактично відносини між нею та відповідачем були припинені 06 серпня 2020 року. Заперечуючи проти припинення подружніх відносин 11 березня 2020 року, вона наполягала, що за період з березня по липень місяці 2020 року вони вели інтимне листування, ходили на побачення, підтримували романтичні сімейні стосунки, проводили ночі разом, відповідач дарував їй квіти. Суд вважає, що інтимне листування, походи на побачення, романтичні стосунки, проведення ночей разом, а також дарування квітів не є сімейними відносинами у розумінні статті 3 СК України, оскільки сторони з середини березня 2020 року вже не проживали разом і не були більше пов`язані спільним побутом та взаємними права та обов`язками. Крім того, позивач та відповідач не мали спільного бюджету навіть під час перебування у шлюбі. Свідки також підтвердили, що з середини березня 2020 року сторони проживали окремо і відповідач з початку червня 2020 року розпочав нові стосунки з іншою жінкою. Суд дійшов висновку, що позивачка не довела належними доказами перебування з відповідачем у фактичних шлюб відносинах станом на придбання спірного автомобіля. Отже, спірний автомобіль придбаний у період, коли сім`я фактично припинила своє існування, а тому не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу. З огляду на встановлені судом обставини, що підтверджені доказами, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. З огляду на результат розгляду справи та понесення судових витрат лише позивачем, судові витрати розподілу не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed