Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Наприкінці липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що в період часу з 06 жовтня 2001 року по 11 липня 2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання синів. Діти мають статус дітей-інвалідів та постійно потребують вартісного лікування. Крім цього, [PERSON] , [INFO] , не може самостійно себе обслуговувати, тому позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. У зв`язку з цим, сім`я існує фактично за рахунок соціальних виплат, пов`язаних з інвалідністю та періодичними державними допомогами. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.25). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.30). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач у судовому засіданні підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] пояснив, що після розірвання шлюбу з [PERSON] неповнолітні сини [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю. Відповідач не відмовляється та приймає активну участь у вихованні та утримання дітей, зокрема спілкується, з дозволу колишньої дружини забирає дітей до себе. Надає грошові кошти на лікування дітей. Тому просив стягнути з нього аліменти на утримання синів у розмірі ⅓ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову та до досягнення старшим сином повноліття, тобто до 2023 року, в подальшому стягувати аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) та до досягнення молодшим сином повноліття. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 06 жовтня 2001 року Дударківською сільською радою Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.12). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2019 року шлюб, укладений 06 жовтня 2001 року між [PERSON] до [PERSON] , зареєстрований у Дударківській сільській раді Бориспільського району, розірваний (а.с.22). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копіями свідоцтва про народження, виданих на їхнє ім`я (а.с.6,7). На даний час неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою 03 липня 2019 року Ревненською сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с.3). Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мають статус дітей-інвалідів (а.с.13,14). Згідно копій медичних виписок (а.с.8,9-10) [PERSON] встановлено діагноз гіперметропія середнього ступеня, високий ступінь астегматизму, амбліопія, вторинна збіжна косоокість, [PERSON] ДЦП подвійна геміплегія V рівня, псевдобульбарний синдром, загальний недорозвиток мови І рівня. У зв`язку з даним медичним діагнозом [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги, а [PERSON] медичних процедур для підтримання рівня зору, регулярної корекції окулярами. V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом положення ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вказане положення кореспондується з обов`язком батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, визначеним ст.180 СК України. Крім цього, у розумінні Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Тобто, враховуючи ту обставину, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мають статус дітей з інвалідністю, це покладає на батьків підвищену відповідальність щодо забезпечення дітей необхідним рівнем матеріального забезпечення, яка полягає у необхідності забезпечення особливих житлово-побутових умов, навчання, фізичного розвитку, а також лікування. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні неповнолітніх дітей. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] . При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання неповнолітніх дітей. Зокрема, у зв`язку з тим, що неповнолітній [PERSON] потребує постійного стороннього догляду з боку матері та у зв`язку з цим позивач не взмозі працювати та єдиним джерелом її доходу є державні соціальні допомоги на дітей. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на викладені обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі Ѕ частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення старшою дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів забезпечить належний рівень матеріального утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved