Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що за адресою: [ADDRESS] КП «Київтеплоенерго», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», здійснює надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до вказаного помешкання, яке належить відповідачу на праві власності, проте відповідач не здійснює оплату за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 01.06.2021 утворилась заборгованість в розмірі 12600 грн. 04 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. Окрім того, позивач також зазначав, що на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 від 11.10.2018 року, укладеним між позивачем та ПАТ «Київенерго», позивач набув право вимоги до відповідачів в сумі 6507, 34 грн., яку також просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 03.08.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 29.09.2021. 27.09.2021 від відповідача надішов відзив на позовну заяву, в яких остання заперечувала проти задоволення позову, оскільки позивачем не надано детального розрахунку на підставі якого здійснювалося нарахування наданих послуг, а також просила застосувати строк позовної давності до вимог, що стосуються заборгованості до 01.05.2018. 05.10.2021 від представника позивача надійшла відповідь на пояснення, в яких останній зазначав, що нарахування за надані житлово-комунальні послуги здійснювалось відповідно до чинного законодавства України, і відповідач, як споживач послуг повинна вчасно та у повній мірі сплачувати кошти за користування такими послугами. Щодо строку позовної давності, позивач зазначає, що договір позивач не був обізнаний щодо свого порушеного права до жовтня 2018 року, а тому строк позовної давності спливає 11.10.2021. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовні заяві. Відповідач, проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог та застосувати до частини вимог строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , що в свою чергу було визнано відповідачем в судовому засіданні. КП «Київтеплоенерго», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року. 11.10.2018 р. між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №602-18, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Відповідно до додатку № 1 та/або додатку № 2 до Договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до додатку 1 до вказаного договору, зокрема було відступлено право вимоги за особовим рахунком № [NUMBER] в сумі 6507,34 грн. /а.с.8/. За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Відтак з 01.05.2018 року надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Згідно із розрахунком заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] за період з травня 2018 року по травень 2021, загальний розмір заборгованості складає 12 600,04 грн. /а.с. 6-7/ Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-коумнальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання). На виконання вимог ПАТ «Київенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона може запропонувати свої умови. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних пропозицій умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей, тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, договір вважається укладеним. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Згідно з п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п. 30 Правил, споживач зобов`язаний:1) оплачувати послуги в установлені договором строки;2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору;3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу;5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі;6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи, а саме з наданих розрахунків заборгованості, вбачається, що станом на 01.06.2021 у відповідача утворилась заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води в розмірі 6057 грн. 34 коп., а також заборгованість за спожиті після 01.05.2018 року послуги в сумі 12 600 грн. 04 коп. Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1706цс15, від 11.11.2015 у справи № 6-1192цс15 та Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 904/6293/17. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з 01.05.2018 є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості до 01.05.2018, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З даним позовом позивач звернувся 28.07.2021, при цьому, заборгованість нарахована за період з травня 2015 року, а тому суд вважає за можливе застосувати позовну давність до вимог позивача, які заявлені до 01.05.2018. Посилання позивача, що він дізнався про порушення свого права є необґрунтованими, оскільки укладаючи договір про відступлення права вимог (цесії) останній був обізнаний про наявність заборгованості за надані послуги, і усвідомлюючи ризик настання несприятливих наслідків як кредитора, уклав даний договір. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial