Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

КС «Ай - Дар» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення за договором кредиту на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.05.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір кредиту № 19-14к, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 25000 грн. 00 коп. 08.05.2014 року на забезпечення виконання зобов'язань було укладено договір поруки № 19-14к, за яким [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON] Крім цього, на забезпечення виконання зобов'язань, між позивачем та відповідачем [PERSON] 08.05.2014 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого в заставу була передана земельна ділянка площею 0,0432 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Відповідно до умов договору кредиту кредитна спілка виконала свої зобов'язання з надання кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 08 травня 2014 року, проте [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує, а саме: відповідно до п.1.1. договору кредиту кредитна спілка надала Позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Позичальник зобов'язувався сплачувати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіка розрахунків в табл. 1 договору. Своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом [PERSON] не виконує. Тому на 26 грудня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 63651 грн. 75 коп. (Шістдесят три тисячі шістсот п'ятдесят одна грн.. 75 коп.), з яких : основна сума 25000.00грн., проценти - 16901,75 гри., пеня 21750,00 грн. Позичальнику неодноразово надсилалися повідомлення-вимоги з проханням погасити заборгованість. Проте борг не було погашено. Поручителю також надсилалися повідомлення-вимоги про заборгованість Позичальника з вимогою виконати зобов'язання, взяті на себе за договором поруки. Проте зобов'язання не було виконане. Згідно п.6.1 договору кредиту при порушенні визначеного графіком (ст. 3.3. договору) терміну повернення отриманого кредиту та прострочення суми процентів за користування кредитом, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі 1% від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення. П. 3.2. договору поруки, Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Відповідно п. 1.2.4, 1.3 Договору Іпотеки, оціночна вартість земельної ділянки становить 47 527,00 грн„ згідно зі Звітом про оцінку майна, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЦЕЛОТ-О». За наведених обставин позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з відповідачів, в рівних частках, понесені судові витрати. Представник позивача Мадюдя В.В. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в разі відсутності відповідачів, просить розглянути справу в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи судом належним чином повідомленим про явку в судове засідання, причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи в його відсутність суду не надав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи судом належним чином повідомленим про явку в судове засідання, натомість ним попередньо надіслано до суду заяви, в яких він просить розгляд справи відкласти на іншу дату, оскільки перебуває на за межами міста Вінниці та має намір укласти угоду з адвокатом для надання заперечень проти позову, однак, зазначені [PERSON] причини неявки суд визнає неповажними, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, згідно наданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 08.05.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір кредиту № 19-14к, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 25000 грн. 00 коп. (а.с. 7 - 8, 14). 08.05.2014 року на забезпечення виконання зобов'язань було укладено договір поруки № 19-14к, за яким [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON] (а.с. 9). Крім цього, на забезпечення виконання зобов'язань, між позивачем та відповідачем [PERSON] 08.05.2014 року було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортник Я.А. та зареєстрований в реєстрі за № 538, відповідно до якого в заставу була передана земельна ділянка площею 0,0432 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві приватної власності (а.с.10 - 13). Своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом відповідачі не виконують, а тому станом на 26 грудня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 63651 грн. 75 коп., з яких : основна сума 25000.00грн., проценти - 16901,75 гри., пеня 21750,00 грн. (а.с. 19 - 20). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.3 ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією зі сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п. 6.2 Договору іпотеки від 08.05.2014 року, у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ч. 6, п. 6.5.1 Договору іпотеки, у відповідності до статті 36 Закону України «Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, на підставі якого Іпотекодержатель на власний розсуд може: згідно статті 37 Закону України «Про іпотеку» набути права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань Іпотекодавця за Кредитним договором. В даному випадку такий договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержатель на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержатель або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що з урахуванням ч.3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержатель на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержатель або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїм правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови договорів між сторонами, які відповідають їм, дають суду законні підстави для задоволення позову. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 33, 37 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved