Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 02.01.2016 року о 14год. в м. Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «ВАЗ 21061» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] (відповідач); 2) «Тойота» д.н. [NUMBER] (автомобіль потерпілого), яким керував [PERSON] (потерпілий). Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 березня 2016 року відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АЕ/3739032). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із Повідомленням про ДТП від 11 січня 2016 року, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 27 квітня 2016 року. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 17170.92 грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 17170.92 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 670 грн. Відповідач вказаної суми не сплатив. Тому Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду для захисту своїх прав та інтересів та просить стягнути із відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17170.92 грн. В судові засідання представник позивача - адвокат Сечко С.В. не з`явився, про дату, час та місце проведення яких був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судові засідання при розгляді справи по суті, відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань був сповіщений своєчасно, належним чином, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак до суду повернулися конверти з відміткою «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідні оголошення про виклик відповідача були розміщені на веб-порталі Судової влади України. Відзив на позовну заяву від [PERSON] не надходив. Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 28.03.2016р. (справа 523/2246/16-п) до [PERSON] застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. ДТП вчинено за наступних обставин: 02.01.2016р. о 14 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061» н/з [NUMBER] , рухаючись по вул.Дніпропетровська дорога. В бік вул. Ген.Бочарова в м.Одеса, не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Toyota» н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , тим самим порушив п.13.1 «Правил дорожнього руху». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с.7). Згідно відомостей Централізованої бази даних МТСБУ, транспортний засіб «ВАЗ 21061» д.н. [NUMBER] застрахований не був (а.с.36) 04.01.2016р. [PERSON] звернувся до МТСБУ з відповідним повідомленням про ДТП, а 18.04.2016р. із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, підтверджено, що саме [PERSON] є власником автомобіля «Toyota Hі Aсе» д/н [NUMBER] (а.с.13 зворот). Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АЕ/3739032) (а.с.10). Копією звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Toyota Hі Aсе» д/н [NUMBER] від 02.01.2016р., встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження станом на 02.01.2016р. дорівнює з урахуванням ПДВ 19801, 10 грн. (а.с.14-20). Наказом МТСБУ №5925 від 28.07.2016р. визначено відшкодувати [PERSON] 16500, 92 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП. (а.с.29). Вказана грошова сума була перерахована, згідно копії платіжного доручення №5925рв від 29.07.2016р. (а.с.31). Крім того, витрати на послуги аварійного комісара склали 670.00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4710/4рв від 05 квітня 2016р. (Рахунок-фактура № 4710/4 від 04.02.2016р., акт виконаних робіт від 04.02.2016р.), (а.с.32-34). 25.09.2017 року Відповідачу було направлено Лист-претензію № 153 МТСБУ, проте на момент подачі позову відповідач так і не відшкодував завдані збитки. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, враховуючи позицію відповідача, який надав заяву про визнання позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, те, що будь-які докази відповідачем не надані, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved