Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 20.12.2019 [PERSON] (далі також - позивач) звернувся до Богунського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] , в якому просив визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1810136600:05:019:0093, площею 0,520 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становила 1/3 частки. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , яка на праві спільної власності разом з [PERSON] та [PERSON] володіла земельною ділянкою площею 0,520 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та 04.12.2019 державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Поліщук А.І. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва, у зв`язку із невизначеністю частки померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. 1.3. Посилаючись на те, що без визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що належала померлій [PERSON] позивач позбавлений можливості оформити спадкові права, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 21.12.2019 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира цивільну справу №295/18684/19 передано за підсудністю до Корольовського районного суду міста Житомира. 2.2. 17.01.2020 протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями, для розгляду справи №295/18684/19 визначено головуючого суддю Шалоту К.В. 2.3. 20.01.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі №295/18684/19 та призначеного до розгляду у загальному позовному провадженні. 2.4. 18.02.2020 [PERSON] направила до суду відзив, в якому позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо задоволення позову (а.с. 38,39). 2.5. 26.05.2020 протокольною ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира за згодою позивача до розгляду справи як співвідповідача залучено Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - ГУ Держгеокадастру) (а.с. 49). 2.6. 02.07.2020 ГУ Держгеокадастру направило до суду відзив на позов, в якому вказувало, що не приймало будь-яких рішень по справі, у зв`язку із чим у задоволенні позову в частині вимог до нього просило відмовити (а.с. 51-53). 2.6. 06.10.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира закрито підготовче провадження у справі та вирішено перейти до розгляду справи по суті. 2.7. Позивач подав заяву, в якій позовній вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності (а.с. 130). 2.8. Представник ГУ Держгеокадастру направив до суду клопотання, в якому заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, розгляд справи проводити без його участі (а.с. 132). 2.9. Відповідач [PERSON] у поданому відзиві просила задовольнити позовну заяву повністю та проводити розгляд справи без її участі (а.с. 38,39). 2.10. Представник Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, при вирішенні даної справи покладався на розсуд суду (а.с. 28). ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 27.03.2002 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку 0,0520 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією державного акту серії ІІ-ЖТ №045525 (а.с. 10). 3.2. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). 3.3. 19.08.2011 [PERSON] склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті належну їй частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та частину земельної ділянки (частину в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку), загальною площею 0,052 га за цією ж адресою, заповідала [PERSON] , що стверджується копією заповіту (а.с.93). 3.4. 21.03.2012 [PERSON] звернувся до Другої житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті баби-заповідачки [PERSON] , що стверджується копією заяви в матеріалах спадкової справи №145/2012 (а.с. 74). 3.5. 04.12.2019 державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Поліщук А.І. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спірної земельної ділянки, у зв`язку із тим, що зазначена земельна ділянка належала померлій [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що стверджується копією постанови №4168/02-31 від 04.12.2019 (а.с. 11). ІV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ 4.1. Згідно частини першої, другої та четвертої статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. 4.2. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України). 4.3. Зі змісту статті 370 Цивільного кодексу України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. 4.4. Згідно зі статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. 4.5. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. 4.6. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 4.7. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 Цивільного кодексу України). V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. З наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] від 15.03.2020 вбачається, що земельну ділянку, площею 0,520 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , успадкували [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожен (а.с. 9). 5.2. Разом з тим, із копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 27.03.2020, виданого на підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину від 15.03.2020, вбачається, що земельна ділянка площею 0,520 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак відомості про частку кожного спадкоємця в праві власності на землю в акті відсутня. 5.3. З матеріалів копії спадкової справи, заведеною до майна після смерті [PERSON] вбачається, що інших спадкоємців ніж позивач, якому баба-спадкоємиця [PERSON] заповідала належну їй на праві власності частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , немає. 5.4. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. 5.5. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. 5.6. Виходячи з вищенаведеного, у суду є всі підстави вважати, що [PERSON] , яка померла [INFO] у спільній власності на спірну земельну ділянку належала 1/3 частки. 5.7. Враховуючи, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] від 15.03.2020, земельну ділянку, площею 0,520 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , успадкували [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожен, на підставі якого в подальшому отримали державний акт на цю землю від 27.03.2020, а також те, що нотаріусом відмовлено позивачу у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки після смерті баби-спадкодавця [PERSON] , яка за життя заповідала належну їй земельну ділянку позивачу, приймаючи до уваги, що без визначення частки, що належала померлій [PERSON] в праві спільної власності на спірну земельну ділянку, позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадкових прав на землю в позасудовому порядку, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання розміру 1/3 частки, що належала спадкодавцю [PERSON] в праві спільної власності на спірну земельну ділянку, ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved