Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1. 11 жовтня 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про зміну розміру стягування аліментів. 2. Свої позовні вимоги позивач обгрунтувала тим, що Рішенням Шумського районного суду від 04 серпня 2010 року присуджено стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] і дочки [PERSON] [INFO] в частковому відношенні в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В серпні 2019 року було припинено стягнення аліментів в зв`язку з тим, що син [PERSON] закінчив навчання. Бухгалтер Шумського відділу освіти, культури, молоді та спорту по місцю роботи відповідача повідомив, що стягнення будуть проводитися на дочку [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Однак [PERSON] бажає, щоб аліменти стягувалися в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 29 листопада 2019 року. 4. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.2006 р. виданого Рохманівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записанні: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. 7. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.03.2010 р. виданного Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського РУЮ Тернопільської області, вказується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 25.03.2010 р., після якого останній присвоєнно прізвище [PERSON] . 8. Згідно рішення Шумського районного суду від 04.08.2010 р., із [PERSON] стягується аліменти з в користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] і дочки [PERSON] [INFO] в частковому відношенні в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 9. Як вбачається із довідки № 415 від 10.10.2019 року виданою Шумською міською радою Тернопільської області, на утриманні позивача [PERSON] знаходиться її неповнолітня дочка [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. 10. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 11. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 12. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). В свою чергу, за змістом статті 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частини перша та друга). 13. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для зміни розміру стягнення з відповідача аліментів. 14. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 182 СК, враховує: -стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей (див. пункт 13), відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у нього непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; -відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. 15. У відповідності до ст.81 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 16. Згідно до вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначених за рішенням суду згодом може бути зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшенням здоров`я когось із них та в інших випадках, передбаченим цим кодексом. 17. У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. /редакція статті із змінами, які набули чинності 08.07.2017 року/. 18. Пунктом 23 постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі вищесказаного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, тому із відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частину заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 19. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із чим, оскільки в даних правовідносинах позивач звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved