Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі за текстом КП «Харківводоканал») звернулися до суду через свого представника з позовом, яким, з урахуванням уточнень, просять стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на їх користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 8584,92 грн., а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюється за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідачі свого обов`язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснюють, у зв`язку з чим, мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 8584 грн. 92 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 3534 грн. 28 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 2921 грн. 11 коп.; інфляційні витрати у розмірі 440 грн. 25 коп.; три відсотки річних у розмірі 1689 грн. 28 коп.. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в загальному розмірі 8584 грн. 92 коп., а також судові витрати. 05 червня 2019 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою суду від 06.06.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 05 липня 2019 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог, які виходять за межі позовної давності, про що також надала окрему заяву. 23 липня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. 01 серпня 2019 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив. 06 вересня 2019 року від представника позивача Панасенко І.О. надійшли пояснення на заперечення відповідача, а також заява про зменшення позовних вимог. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.10.2019 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження по справі до залучення до участі у справі правонаступника відповідача [PERSON] , який помер - відмовлено. В судове засідання представник позивача Бреславська Є.Є . , яка діє на підставі довіреності, не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточнені позовні вимоги на загальну суму 10505,92 грн. підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судове засідання [PERSON] , не з`явився, через канцелярію суду подала заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення заборгованості за період з 01.06.2016 року по 28.02.2019 року з урахуванням строків позовної давності, а також просила слухати справу за її відсутності. В судове засідання [PERSON] , не з`явився, через канцелярію суду подала заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення заборгованості за період з 01.06.2016 року по 28.02.2019 року з урахуванням строків позовної давності, а також просила слухати справу за її відсутності. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади міста Харкова, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . У КП «Харківводоканал» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про надання позивачам відповідачу послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності зі ст.ст. 67, 68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч. 1 ст. 64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Норми водоспоживання та водовідведення та порядок розрахунків встановлені рішенням ХМР № 256 від 09.04.1997 р. зі змінами відповідно до рішення ХМР № 1886 від 29.12.2000р. та подальшими змінами рішенням ХМР від 20.09.2006 року № 721. Відповідачі, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги не здійснюють, у зв`язку з чим, мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 3534 грн. 28 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 2921 грн. 11 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимогами статті 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 261 ЦПК України початок перебігу позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідна заява відповідача [PERSON] містяться в матеріалах справи (а.с. 32-33). Згідно ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Даний спір не відноситься до окремих видів вимог до яких законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, як це передбачено ст. 258 ЦК України. Так, КП «Харківводоканал» з урахуванням уточнень, звернулись з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 8584,92 грн., а до суду звернулись лише 04 червня 2019 року, при цьому не зазначили поважної причини пропуску строку позовної давності. Також, як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, нарахування за надані послуги за вказаний вище період здійснювалось на трьох осіб - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Як вже зазначалось, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Таким чином, станом на 04 червня 2016 року строк позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 квітня 2016 року по 03 червня 2016 року- сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Із даних, що містяться у відомості нарахувань та оплати за послуги централізованого водопостачання та водовідведенняз урахуванням періоду платежу з 04 червня 2016 року по 28 лютого 2019 року вбачається, що сума нарахувань за надані комунальні послуги складає 5925 грн. 15 коп., проте, враховуючи, що [PERSON] помер, то від вказаної суми необхідно відрахувати суму в розмірі 1975 грн. 05 коп., що була нарахована на відповідача [PERSON] .. В зв`язку з викладеним з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 3950 грн. 10 коп.. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів інфляційних витрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання слід зазначити наступне. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат та 3% річних, в межах заявлених позовних вимог законними, обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню. Таким чином, з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківводоканал» підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 3950,10 грн. за період з 04 червня 2016 року по 28 лютого 2019 року, а також 1395,78 грн. - інфляційні витрати; 324 грн. - три проценти річних від простроченої суми, розраховані в межах строку позовної давності. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 10489 від 16 травня 2019 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 921 грн. Отже, з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківводоканал» підлягає стягненню в рівних частках судовий збір в розмірі, пропорційно задоволенним позовним вимогам, в сумі 1268,70 грн., тобто по 634,35 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial