Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У лютому 2019 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» звернулося в суд до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач проживає у [ADDRESS], є споживачем теплової енергії, але в порушення вимог ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України не регулярно і не в повному обсязі оплачує послуги тепломережі, має заборгованість за період з 01.12.2015 року по 01.01.2019 року станом на 01.01.2019 року у сумі 14 221 грн. 19 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також втрати від інфляційних процесів у розмірі 1 606 грн. 36 коп., 3 % річних в сумі 456 грн. 81 коп. та судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Титаренко О.Л., яка діє на підставі довіреності від 28.12.2018 року (а.с.10), в судове засідання не з'явилась, суду надано заяву відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи відповідач проживає у [ADDRESS], та є споживачем теплової енергії. Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку 05256, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач використовував дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлявся від неї. Багатоквартирний будинок, де мешкає відповідач, приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги, оскільки згідно ч. 1 п. 18 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної і гарячої води і водовідведення…» № 630 від 21 липня 2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Крім того, відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. V. Оцінка Суду. Те, що між відповідачем і позивачем виникло зобов'язання підтверджують наступні норми законодавства: Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується. Згідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Оскільки у порушення ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, відповідач не здійснює оплату за користування тепловою енергією і має заборгованість у розмірі 14 221 грн. 19 коп., за період з 01.12.2015 року по 01.01.2019 року, що підтверджується оборотною відомістю (а.с.5,6), суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення суми заборгованості за надані послуги з теплопостачання, обґрунтований і підлягає задоволенню. У відповідність до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких підстав, вимоги позивача про стягнення з відповідача втрати від інфляційних процесів у розмірі 1 606 грн. 36 коп. та 3 % річних в сумі 456 грн. 81 коп. підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Положеннями статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з задоволенням позову ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа» понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved