Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Кредитна спілка «Аккорд» в особі голови правління Велікданова С.К. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 35119,34 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що 18.01.2008 року між КС «Аккорд» та [PERSON] укладено кредитний договір № Ів-ФрВ/Біз1440, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5566,00 грн. строком до 18.01.2008 року. Відповідно до вказаного договору відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати кредитній спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, в установлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування ним. Тому на час звернення до суду з даним позовом сума боргу за кредитним договором становить 35119,34 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5566,00 грн., заборгованість по процентах - 13907,41 грн., нараховані штрафні санкції - 5566,00 грн., інфляційна складова та 3% річних - 10 079,93 грн. У зв'язку з тим, що в добровільному порядку відповідач не бажає погашати заборгованість, виникла необхідність у зверненні в суд з даним позовом. В судове засідання представник КС «Аккорд» не прибув, направив на адресу суду заяву, в якій вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги з підстав, наведених в позовній заяві та просить суд розглянути справу за його відсутності, позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач пропустив встановлений законом строк позовної давності на звернення до суду. Крім того, він тривалий час не працює, перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей і не має коштів для погашення боргу. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1052 даного кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики (кредитним договором) щодо забезпечення повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Про те, що між кредитною спілкою «Аккорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5566,00 грн. на строк 12 місяців зі щомісячною сплатою відсотків за користування ним та погашенням основної суми кредиту, свідчить копія кредитного договору № Ів-ФрВ/Біз1440 від 18.01.2008 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач умов кредитного договору не виконав, жодної сплати в рахунок повернення коштів не провів, чим допустив порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості по кредитному договору № Ів-ФрВ/Біз1440 від 18.01.2008 року, що наданий позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] становить: за тілом кредиту - 5566,00 грн., по процентах - 13907,41 грн. При таких обставинах суд вважає, що вказані суми слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку інфляції та 3% річних до позовної заяви, що наданий позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] по інфляційних втратах та 3% річних від простроченої суми становить 10079,93 грн. Враховуючи те, що укладеним між сторонами по справі кредитним договором було встановлено обов'язок відповідача сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмір 0,1643% за кожен день користування кредитом, суд вважає, що стягувати з нього ще й три проценти річних від суми простроченої заборгованості в даному випадку не має підстав, а тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити. При цьому суд вважає, що слід відмовити і в задоволенні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат, оскільки проведений позивачем розрахунок не відповідає вимогам Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, згідно з п. 4 якого сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не сплатив своєчасно кредит через важкий матеріальний стан, який виник в зв'язку з відсутністю постійного місця роботи, а також через утриманням двох неповнолітніх дітей. Вказані обставини суд вважає такими, які мають істотне значення, а тому приходить до висновку про можливість зменшення розміру неустойки та встановлення її в розмірі 1000,00 грн. При таких обставинах, зважаючи на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту і нарахованих відсотків, у встановлений договором строк не повернув отриманий кредит, тобто не виконав взяті за договором зобов'язання, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задоволити частково та стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором Ів-ФрВ/Біз1440 від 18.01.2008 року в сумі 20473,41 грн., а саме: по тілу кредиту - 5566,00 грн., по процентах - 13907,41 грн., неустойки - 1000,00 грн., відмовивши позивачу в задоволенні решти позову з вищенаведених підстав. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення в суд з даним позовом, оскільки згідно з п. 9.1. договору № Ів-ФрВ/Біз1440 від 18.01.2008 року, сторони погодили строк позовної давності 5 років і позивач до спливу цього строк - 15.01.2014 року звернувся з позовом до суду, що підтверджується поштовою квитанцією про відправку в суд рекомендованої поштової кореспонденції. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 526,536,551,554,625,651,1049, 1050,1052,1054 ЦК України, Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159,

Outcome: approved