Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання її, [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Україна, на території України станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування свого позову вказала, що вона, [PERSON] (дошлюбні прізвища: [PERSON] , [PERSON] ), народилася [INFO] в м.Дніпродзержинську (зараз Кам`янське) Дніпропетровської області, Україна. З моменту народження вона постійно і безвиїзно проживала та проживає на території України, є громадянкою України. 30 грудня 1977 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Україна, нею було зареєстровано шлюб за актовим записом № 375 з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . 10 травня 1983 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Україна, було зареєстровано розірвання цього шлюбу за актовим записом № 375. Після розірвання шлюбу їй залишено шлюбне прізвище « [PERSON] ». 23 лютого 1990 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Україна, за актовим записом № 157, і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Цей шлюб 26 лютого 1999 року було розірвано. Після розірвання шлюбу їй було залишено шлюбне прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з реєстрацію шлюбу та зміною прізвища, 13 квітня 1990 року вона отримала паспорт громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] на прізвище « [PERSON] », який був виданий їй Дніпровським РВВС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що підтверджується копією поквартирної картки наймача на її ім`я, в якій зазначено серію та номер її паспорту та дата його видачі. Крім того, на сторінці №11 «Сімейний стан» її паспорту, зазначено серію, номер паспорту, а також маються штампи про реєстрацію та розірвання шлюбу з [PERSON] у періоди часу, зазначені у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , та у свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Також серія та номер її паспорту [NUMBER] вказані у довідці ОСББ «Мрія 2018», код ЄДРПОУ 42416921, про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25 вересня 2020 року, згідно якої вона, [PERSON] , [INFO] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , з 05 червня 1990 року зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), вона продовжувала користуватися паспортом громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER] , виданим їй 13 квітня 1990 року, не здійснювала його обмін на паспорт громадянина України. 03 грудня 2019 року сталася пожежа у належному їй житловому будинку по [ADDRESS] , який вона отримала в порядку спадкування після померлої [PERSON] . Під час пожежі були знищені документи, що підтверджують її особу, у тому числі паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] , виданий їй 13 квітня 1990 року, та інші належні їй документи. У вересні 2020 року вона звернулася до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про втрату паспорту, в якій, через свою юридичну необізнаність, прислухавшись до порад працівників відділення поліції, вказала, що втратила паспорт за власної необачності за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Постановою адміністратора Центра надання адміністративних послуг м. Кам`янське від 25 вересня 2020 року, винесеною у справі про адміністративне правопорушення, за недбале зберігання паспорту, що спричинило його втрату, вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 198 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Зазначена вище процедура була необхідною для подальшого звернення із заявою щодо документування її паспортом громадянина України у вигляді ID - картки, з якою djyf звернулася до Дніпровського РВ у м. Кам`янське ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 06 жовтня 2020 року. Але у видачі паспорту громадянина України у вигляді ID - картки їй було відмовлено, бо вона не має паспорту громадянина колишнього СРСР із відміткою про прописку про її проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Як зазначено у повідомленні начальника Дніпровського РВ у м. Кам`янське ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за № 1221-783/1221-20 від 22 жовтня 2020 року, згідно з пунктами 124, 125 Порядку провадження за заявами і поданням з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2003 року № 215, паспорт громадянина України замість паспорта громадян колишнього СРСР видаються лише особам, які мають у паспортах громадян колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності вказаних документів, розділом II Порядку передбачено процедуру встановлення та оформлення належності до громадянства України. Також у повідомленні зазначено, що через проведену у 2016 році реформу системи реєстрації в Україні, ДМС на сьогодні не володіє актуальною інформацією про зареєстрованих осіб, а законодавством не визначено орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження, а наявні архівні документи не передавалися на постійне зберігання до державних архівів України або територіальних органів ДМС. Крім того, відносно документів, які до проголошення незалежності України (або після) утворювали під час прописки/реєстрації осіб (будинкові книги, різноманітні довідки житлово-експлуатаційних контор, сільських, селищних рад, органів місцевого самоврядування тощо, і які подаються для встановлення належності до громадянства України або набуття громадянства, то процедурою не визначено умови та термін їх зберігання. Оскільки зазначені форми карток прописки не є документами, які у встановленому законом порядку передаються на зберігання до Державного архіву, вони не можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, але можуть слугувати додатковим аргументом для суду під час винесення рішення про встановлення юридичного факту проживання (постійного) проживання на території України. Отже, їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 2001 року або факту проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2021 року прийнято заяву до розгляду. Відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду у судове засідання за правилами окремого провадження.(а.с.45). Заяви (клопотання) учасників справи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заяву підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. Заінтересована особа: Дніпровський районний відділ у місті Кам`янське Головного управління в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 28 липня 1960 року Дніпровським районним ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 700, та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 13 травня 2005 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [INFO] народилася [PERSON] . (а.с.19,20). 30 грудня 1977 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Україна, заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . 10 травня 1983 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Україна, було зареєстровано розірвання цього шлюбу за актовим записом № 375, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська. (а.с.21) 23 лютого 1990 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Україна, за актовим записом № 157, і після реєстрації шлюбу заявниці було присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.22) 26 лютого 1999 року шлюб зареєстрований 23.02.1990 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів розірвання шлюбу Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зроблено актовий запис за № 62, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.26) Згідно копії сторінки №11 паспорта [NUMBER] «Сімейний стан» маються штампи про реєстрацію та розірвання шлюбу з [PERSON] у періоди часу, зазначені у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.23) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №19/14231 від 25 вересня 2020 року - [PERSON] , [INFO] , з 05 червня 1990 року зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] .(а.с.24) 03 грудня 2019 року сталася пожежа у належному [PERSON] житловому будинку по [ADDRESS] , який вона отримала в порядку спадкування після померлої [PERSON] . Під час пожежі були знищені документи, що підтверджують особу [PERSON] , у тому числі паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] , виданий їй 13 квітня 1990 року, та інші належні їй документи, що підтверджується актом про пожежу від 04 грудня 2019 року та Додатком до акту про пожежу від 04 грудня 2019 року.(а.с.30-32) 24 вересні 2020 року [PERSON] звернулася до Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про втрату паспорту за власної необачності за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] .(а.с.35) Згідно довідки ОСББ «Мрія 2018», код ЄДРПОУ 42416921, про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25 вересня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , з 05 червня 1990 року зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] .(а.с.27) Постановою адміністратора Центра надання адміністративних послуг м. Кам`янське від 25 вересня 2020 року, винесеною у справі про адміністративне правопорушення, за недбале зберігання паспорту, що спричинило його втрату, [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 198 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.(а.с.18) Відповідно до повідомлення начальника Дніпровського РВ у м. Кам`янське ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за № 1221-783/1221-20 від 22 жовтня 2020 року вбачається, що згідно з пунктами 124, 125 Порядку провадження за заявами і поданням з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2003 року № 215, паспорт громадянина України замість паспорта громадян колишнього СРСР видаються лише особам, які мають у паспортах громадян колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності вказаних документів, розділом II Порядку передбачено процедуру встановлення та оформлення належності до громадянства України. Через проведену у 2016 році реформу системи реєстрації в Україні, ДМС на сьогодні не володіє актуальною інформацією про зареєстрованих осіб, а законодавством не визначено орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження, а наявні архівні документи не передавалися на постійне зберігання до державних архівів України або територіальних органів ДМС. Крім того, відносно документів, які до проголошення незалежності України (або після) утворювали під час прописки/реєстрації осіб (будинкові книги, різноманітні довідки житлово-експлуатаційних контор, сільських, селищних рад, органів місцевого самоврядування тощо, і які подаються для встановлення належності до громадянства України або набуття громадянства, то процедурою не визначено умови та термін їх зберігання. Оскільки зазначені форми карток прописки не є документами, які у встановленому законом порядку передаються на зберігання до Державного архіву, вони не можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, але можуть слугувати додатковим аргументом для суду під час винесення рішення про встановлення юридичного факту проживання (постійного) проживання на території України. Отже, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 2001 року або факту проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.(а.с.15-17) У 1977 році заявниця закінчила середню школу № 28 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, на підтвердження чого 27 червня 1977 року їй було видано атестат про середню освіту серії [NUMBER] .(а.с.33) З 1977 року по 1978 рік заявниця навчалася в Дніпродзержинському торгово-кулінарному училищі, після закінчення якого їй була присвоєна кваліфікація продавця промислових товарів, що підтверджується виданим мені 25 грудня 1978 року свідоцтвом № [NUMBER] .(а.с.33) З 03 травня 1979 року заявниця розпочала свою трудову діяльність на території України, працевлаштувавшись продавцем Міськпромторга , де їй була видана трудова книжка серії [NUMBER] на прізвище « [PERSON] », яке в подальшому було змінено на « [PERSON] ». Згідно записів у її трудовій книжці, заявниця, починаючи з 1979 року, постійно працювала на території України, в тому числі станом на 24 серпня 1991 року та після проголошення незалежності України, що також підтверджується довідкою Дніпродзержинського заводу залізобетонних виробів ЗАТ «Дніпробуд» від 19 березня 2003 року № 82.(а.с.37-40) 05 червня 1990 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та мешкає по теперішній час, що підтверджується довідками ТОВ «Інфо-Ком» про склад сім`ї від 23 жовтня 2008 року та від 25 жовтня 2008 року.(а.с.41,42) 11.07.2008 року [PERSON] одержала ідентифікаційний номер - [NUMBER] , а відомості про неї, як фізичну особу - платника податків, були внесені до Державного реєстру фізичних осіб, що підтверджується карткою фізичної особи - платника податків.(а.с.14) У 1997 році [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як громадянами України, була приватизована квартира розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 05 грудня 1997 року Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому, на підставі розпорядження № 1027-С від 05 рудня 1997 року.(а.с.43) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У листі Верховного суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали на Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Ст. 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001№ 215. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. КЦС ВС зазначив, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2235-ІІІ громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України (постанова від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц). Рішення суду про встановлення факту проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року та її постійного проживання на території України, необхідне для отримання паспорта громадянина України. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки у судовому засіданні встановлено факт, що заявниця постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Outcome: approved