Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

МКП «Херсонтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергією. Тарифи на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. МКП «Херсонтеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , в тому числі до квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , на її ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії, за яким ведеться облік розрахунків за надані послуги. Згідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово комунальних послуг, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору. Типовий договір розміщений на офіційному сайті товариства та опублікований в газеті «Новий день», цим повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого опалення, постачання гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до договору. Отже, відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення на підставі договору приєднання, оскільки після розміщення повідомлення та договору не запропонувала свої умови договору. [PERSON] у порушення умов договору та вимог законодавства послуги з теплопостачання оплачує не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.12.2008 року по 01.02.2019 року у розмірі 37\~482,82 грн. На підставі ст.ст.20, 31 Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст.526, 634ЦК України, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачанні холодної та гарячої води і водовідведення, просив стягнути заборгованість за послуг з централізованого опалення за період з 01.12.2008 року по 01.02.2019 року у розмірі 37\~482,82 грн., а також судовий збір. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.02.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволенні позову та призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Зазначила, що її квартиру після закінчення опалювального сезону 2007-2008 було відключено від внутрішньо-будинкових мереж ЦО і ГВП та встановлено альтернативне джерело опалення, а саме встановлений газовий котел марки Eolo Mini 24 KW та перший його запуск був здійснений 16.09.2008 року відповідно до запису в книзі про гарантійне обслуговування. Факт того, що в квартирі [ADDRESS] опалення здійснюється за допомогою альтернативного джерела опалення, а саме газового котла підтверджується листом АТ «Херсонгаз» таа актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. Крім того, [PERSON] в своєму відзиві зазначила, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 25.04.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 15.05.2019\~року від\~представника позивача\~надійшла відповідь\~на відзив\~в якій\~зазначено,\~що,\~що акт\~відключення квартири\~відповідача від\~внутрішньої мережі\~ЦО складений\~без участі\~представника позивача.\~Відповідно до\~наказу\~Міністерствабудівництва,архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005р.«Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання»\~із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства №169 від 06.11.2007 р.,\~передбачено надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання лише при умові відключення всього будинку, а не окремих його приміщень. Крім того, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005 року №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Складений представниками позивача 30.01.2019 року акт не є актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення, а тому відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати послуг з централізованого опалення. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 630 ЦК України визначено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20 жовтня 2009 року № 628 «Про визначення виконавця комунальних послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, затвердження Положення про розмежування зон експлуатаційної відповідальності та типового договору про розмежування зона експлуатаційної відповідальності`виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності [ADDRESS] центрі міста є МКП «Херсонтеплоенерго» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж МКП «Херсонтеплоенерго». Тарифи МКП «Херсонтеплоенерго» за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Типовий договір розміщений на офіційному сайті товариства та опублікований в газеті «Новий день», зазначеним повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до договору. Згідно договору купівлі-продажу від 21.10.2000 року, укладеного на товарній біржі «Альтр-Его» [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та відповідно є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач МКП «Херсонтеплоенерго» за вказаною адресою. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за централізоване опалення за період з 01.12.2008 року по 01.02.2019 року у розмірі 37\~482,82грн. Відповідач добровільно виплачувати заборгованість відмовляється. Відповідно до ч.1ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно дост.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч.3ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідно до п.5 ч.3ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно дост.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У частині першій\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові №6-2951цс15 від 20.04.2016 року.) Відповідач в своєму відзиві зазначає, що її квартира відключена від мереж ЦО та ГВП та на підтвердження вказаного факту надала наступні документи: - згоду сусідів на встановлення у її квартирі газового котла; - технічні умови на відключеня від ЦО та ГВП та встановлення газового котла, затверджені начальником інспекції з нагляду за станом житлового фонду при УЖХ; -заключення проектної організації щодо технічних можливостей відключення квартири від ЦО та ГВП та встановлення альтернативного витоку; Договір про оформлення технічної документації по відключенню ЦО та ГВП; Робочий проект газопостачання; -технічні умови на відключення споживача від мереж центрального опалення ВАТ «Херсонська теплоелектроцентраль»; -технічні умови на встановлення альтернативного джерела з відключенням квартири від системи центрального теплопостачання МКП «Херсонтеплоенерго» -технічні умови на відключення центрального та гарячого водопостачання МКП «ВУВГК»; -довідка МКП «Херсонтеплоенерго» від 12.06.2008 року про відсутність заборгованості з послуг ЦО та ГВП станом на 01.06.2008 року; -робочий проект системи автономного опалення з відключенням від ЦО, погоджений з МКП «Херсонтеплоенерго»; -гідравлічний розрахунок стояка холодного водопостачання при встановлені в квартирі автономного джерела опалення і гарячого водопостачання; -акт приймання в експлуатацію побутового лічильника; -акт приймання закінченого будівництва об`єкта системи газопостачання; -акт МКП «ВУВКГ» про опломбування водопровідного вводу гарячої води; -акт МКП «ВУВКГ» про ввадення в експлуатацію водомірів; -акт про відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо будинкових мереж ЦО І ГВП. З наданого позивачем акту відключення квартири [ADDRESS] 58 від внутрішньо будинкових мереж ЦО І ГВП вбачається, що він складений у відсутності представника МКП «Херсонтеплоенерго» та не погоджений останнім. Крім того, вказаний акт не містить дати його складання та підписання, а тому в силу ст. 76 ЦПК України, суд вважає його не належним доказом у справі. Натомість в матеріалах справи наявний акт перевірки технічного стану системи опалення від 30.01.2019 року, складений представником МКП «Херсонтеплоенерго» за участю [PERSON] в якому зафіксовано відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо будинкової системи опалення з відключенням опалювальних приладів, та видаленням вертикальних трубопроводів, виконано монтаж альтернативної системи опалення із улаштуванням індивідуального джерела теплопостачання (газовий двоконтурний котел). Складений акт не є актом про відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. Оплата за теплопостачання буде нараховуватись до підписання ату про відключення членами міжвідомчої комісії. Листом МКП «Херсонтеплоенерго» від 22.02.2019 року повідомило [PERSON] , що відключення від теплових мереж відбудеться при умові відсутності заборгованості за послуги з централізованого опалення, яка станом на 21.02.2019 року становить 37\~482,82 грн. Посилання відповідача на те, що підставою для відмови в задоволенні позову є відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО є помилковим. (постанова ВСУ у справі № 6-1192 цс15). Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів відсутності підстав нарахування заборгованості за послуги з централізованого опалення та матеріалами справи підтверджено, що позивач надавав послуги з централізованого опалення, у приміщення за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача за період з 01.12.2008 року по 01.02.2019 року складає 37\~782,82 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Разом із тим, перевіривши правильність розрахунку заборгованості відповідача по оплаті спожитої теплоенергії, суд вважає, необхідним застосувати строки позовної давності відповідно до наданої відповідачем заяви. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4). Якщо суд визнає поважним_и причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5). Відповідачка, заперечуючи проти позову, просила застосувати позовну давність відносно заявлених позовних вимог. Заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Позивач звернувся у лютому 2019 року отже, позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу щодо стягнення заборгованості за послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання, що складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж, має відраховуватись з березня 2017 року і до лютого 2019 року, а саме до моменту звернення до суду з позовною заявою. З наданої позивачем довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що з березня 2017 року по лютий 2019 року включно споживачу нараховано 11\~526,94 грн. Таким чином, по оплаті за послуги з централізованого опалення у межах строку позовної давності з березня 2017 року по лютий 2019 року заборгованість становить 11\~526,94 грн. За таких\~обставин,\~з [PERSON] \~на користь\~МКП «Херсонтеплоенерго»\~підлягає стягненню\~заборгованість за\~спожиті послуги\~з централізованого\~опалення у\~розмірі 11\~526,94\~грн.\~за період\~з березня\~2017\~року по\~лютий 2019\~року. Також, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з урахуванням того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в сумі 11\~526,94 гривень, що складає 30,75 % від заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 590,71 гривень, що відповідає 30,75 % від сплаченої позивачем суми судового збору під час звернення до суду 1921 гривень. На підставі викладеного, ст. ст. 11, 13, 256, 257, 267, 322, 627, 630 ЦК України, Закону України «Про житлово комунальні послуги»,

Outcome: partial