Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

між Кредитною спілкою «Шанс 2010» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 190 від 11.10.2013 року відповідно до якого, кредитна спілка надала їй кредит в сумі 15 000,00грн. строком на 12 місяців ( до 11.10.2014 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45% річних ( пункт 1.1,2.1,2.3,3.1) Договором передбачено , що позичальник зобов'язаний сплатити відсотки за користування кредитом і закінчення строк дії договору не звільняє від відповідальності за невиконання договору та не припиняє нарахування відсотків за користування кредитом до його повернення ( пункти 2.1,3.1, 3.2,3.6) Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 відсотків річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника ( спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання , оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат( збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації ( виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові ( постанова ВСУ від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12 , від 24.10.2013 року у справі № 6-38цс-11) . На протязі дії договору відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов'язання, , внаслідок чого станом на 01.06.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 32 993, 92 грн.: з яких заборгованість за кредитом - 8439,80 грн. Заборгованість по відсотках - 8762,48 грн.( з наступного розрахунку кількість днів у році х кількість днів прострочення : 100х45 ) . Кількість днів прострочення складає 963 дні, які розраховані з наступного дня після дати остаточного повернення кредиту( 2014р-81день, 2015 р.- 365 днів, 2016 р.- 366 днів, 2017 р.- 151 день) Три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання складають 1361,57 грн. з наступного розрахунку: сума боргу : кількість днів у році х кількість днів прострочення : 100х 3%. Інфляційні нарахування за прострочення грошового зобов'язання складають 14 430,07 грн. з наступного розрахунку: сума боргу : 100 х загальний індекс інфляції = проіндексована сума боргу - сума боргу = інфляційне нарахування. Загальний індекс інфляції на 01.06.2017 року склав 183,9 ( показник з офіційних статистичних даних, які є загальнодоступними в мережах Інтернет) . Таким чином , загальний розмір заборгованості складається з: заборгованості по кредиту( тіло кредиту), заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3% річних, інфляційних нарахувань. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 32 993,92 грн., покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив стягнути з відповідачів заборгованість по кредиту та судові витрати. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю сторін, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідно договору кредитування № 190 від 11.10.2013 року , кредитна спілка надала [PERSON] кредит в сумі 15 000,00грн. строком на 12 місяців ( до 11.10.2014 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 45% річних ( пункт 1.1,2.1,2.3,3.1) Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Сума заборгованості за основою сумою кредиту становить на 01.06.2017 року у розмірі 32 993,92 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 8439,80 грн., Заборгованість по відсотках - 8762,48 грн., Три відсотки річних за прострочення грошового зобов'язання -1361,57 грн., інфляційні нарахування за прострочення грошового зобов'язання -14 430,07 грн. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідача відповідно до кредитного договору. Оскільки рішення постановлене на користь позивача , то відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір витрати в сумі 640 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 625,1046,1050 ЦК України,

Outcome: approved