Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 26.01.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за навчання у сумі 5000,00 грн, інфляційні збитки у сумі 192,50 грн, 3% річних у сумі 150,43 грн, пеню у сумі 753,19 грн та судові витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування вимог вказано, що 04.10.2019 року між сторонами був укладений договір №305/4 про навчання водіїв автотранспортних засобів категорії «В» у період з 04.10.2019 року по 20.01.2020 року. Навчання відповідача здійснювалось на умовах надання платних послуг. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору вартість навчального курсу становить 6000,00 грн. 20.01.2020 року відповідача було відраховано з навчання у зв`язку з порушенням умов договору (відрив та несплату). Позивач належним чином виконав всі взяті на себе зобов`язання, однак відповідач обов`язок з оплати за отриману освітню послугу виконав частково, оскільки оплатив лише 1000,00 грн, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надання освітньої послуги та застосувати наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України. ІІ. Процедура та позиції сторін 09.02.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлений належним чином. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України встановлено, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що згідно з наказом ректора Житомирського державного університету імені Івана Франка Киричук Г.Є. від 01.10.2019 року №305-АГ відповідач [PERSON] був зарахований для здійснення курсової підготовки (професійно - технічного навчання) водіїв автотранспортних засобів категорії «В» з 01.10.2019 року по 20.01.2020 року; встановлено вартість навчання у сумі 6000,00 грн зі сплатою до 15.10.2019 року 1000,00 грн; до 15.11.2019 року з оплатою 2500,00 грн та до 15.12.2019 року з оплатою 2500,00 грн (а.с. 6-7). 04.10.2019 року між Житомирським державним університетом імені Івана Франка (виконавець) та [PERSON] (замовник) укладено договір № 305/4 про здійснення професійно - технічного навчання водіїв автотранспортних засобів категорії «В» (далі договір), за умовами якого виконавець прийняв [PERSON] для здійснення професійно - технічного навчання водіїв автотранспортних засобів категорії «В» з 04.10.2019 року по 20.01.2020 року (п. 1.1 договору). Замовник [PERSON] зобов`язався своєчасно сплатити виконавцю кошти за навчання згідно існуючого кошторису вартості надання послуг в розмірі 6000,00 грн за весь термін навчання, оплачуючи послуги трьома частинами: до 15.10.2019 року з оплатою 1000,00 грн; до 15.11.2019 року з оплатою 2500,00 грн та до 15.12.2019 року з оплатою 2500,00 грн (п. 1.2 договору). Виконавець зобов`язався здійснити підготовку замовника згідно типової навчальної програми для професійно - технічного навчання водіїв автотранспортних засобів категорії «В» та відповідно до кваліфікаційних вимог (п. 2.1 договору). Замовник [PERSON] зобов`язався систематично відвідувати заняття, своєчасно сплачувати кошти за навчання згідно п. 1.2 договору, скласти підсумкові заліки та іспити після закінчення курсу навчання (п. 3.1 договору). У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 4.1 договору). За недотримання строків сплати, визначених в п. 1.2 договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми прострочення, за кожен день прострочення (п. 4.4 договору). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 20.01.2020 року (п. 5.1 договору) (а.с. 5). Наказом ректора Житомирського державного університету імені Івана Франка Киричук Г.Є. від 20.01.2020 року №17-АГ [PERSON] був відрахований з курсів водіїв автотранспортних засобів категорії «В» з 20.01.2020 року за порушення умов договору (відрив та несплату) (а.с. 8). Згідно довідки №2 від 15.01.2021 року, яка видана головним бухгалтером Житомирського державного університету імені Івана Франка Шевчук Л., з нарахованої суми оплати за здійснення професійно - технічного навчання водіїв автотранспортних засобів категорії «В» [PERSON] 27.09.2019 року сплачено 1000,00 грн. Сума заборгованості по оплаті за здійснення навчання становить 5000,00 грн (а.с. 9). 15.09.2020 року Житомирським державним університетом імені Івана Франка на адресу [PERSON] направлено лист про добровільне погашення заборгованості та попереджено про те, що у разі непогашення заборгованості у добровільному порядку, позивач буде змушений звернути до суду з позовом про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені (а.с. 10). На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду Розрахунок заборгованості, зі змісту якого вбачається, що позивачем нарахована заборгованість за договором від 04.10.2019 року у сумі 5000,00 грн; інфляційні збитки за період з лютого 2020 року по листопад 2020 року у сумі 192,50 грн; 3% річних за період з 21.01.2020 року по 21.01.2021 року у сумі 150,43 грн; пеня за період з 21.01.2020 року по 21.01.2021 року у сумі 753,19 грн (а.с. 11-13). Дослідивши умови укладеного між сторонами договору від 04.10.2019 року, суд вважає наданий позивач розрахунок заборгованості правильним. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими ст.ст. 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, та не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Беручи до уваги викладене вище, дослідивши докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих послуг відповідно до умов укладеного між сторонами договору від 04.10.2019 року, що призвело до порушення майнових прав позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved