Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулося в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів, які проживають по [ADDRESS] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення. [PERSON] мотивовано тим, що відповідачі в добровільному порядку не оплачують надані їм послуги, внаслідок чого станом на 01 травня 2017 року утворилася заборгованість на суму 17 029 (сімнадцять тисяч двадцять дев'ять) гривень 30 коп. Ухвалою судді від 04 липня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнали частково. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи без його участі. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 132039641 від 25 липня 2018 року, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (по 1/4 частки). Відповідно до довідки ДП «Фаворит2» від 21 травня 2018 року №659, в квартирі по [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], [INFO], - з 12 лютого 1983 року, [PERSON], [INFO], - з 01 серпня 2003 року, [PERSON], [INFO], - з 20 листопада 1996 року, [PERSON], [INFO], - з 12 лютого 1983 року. Згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, [PERSON], [INFO], з 18 січня 2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]; [PERSON], [INFO], - за адресою: [ADDRESS] з 13 червня 2009 року. З виписки з особового рахунку про заборгованість за опалення і гаряче водопостачання від 13 грудня 2017 року вбачається, що заборгованість [PERSON] по [ADDRESS] станом на 01 травня 2017 року становить 17 029,30 гривень. Про факт надання послуг з централізованого опалення в житловому будинку по [ADDRESS] підтверджують акти про запуск системи опалення в опалювальний період 2013-2014 p.p., 2014-2015 р.р., 2015-2016 р.р., складені за участю представника КП «ТМТКЕ» та балансоутримувача. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 86 від 24 січня 2011 року встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, які надає комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради для населення, а саме: за спожиту теплову енергію при відсутності засобів обліку теплової енергії - 4,89 грн./міс. за 1 кв.м. опалювальної площі, при наявності засобів обліку - 187,30 грн./1 Гкал.; за послуги з постачання гарячої води при наявності засобів обліку - 13,51 грн. за 1 куб.м. (підігрів води), 15,71 грн. за у куб.м. (гаряча вода (з вартістю води, що підігрівається); при відсутності засобів обліку - 41,46 грн. в місяць на 1 жителя (підігрів води), 48,21 грн. в місяць на 1 жителя (гаряча вода (з вартістю води, що підігрівається)). Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Зазначена норма закону зобов'язує споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Судом встановлено, що заборгованість за надані послуги теплопостачання, які надавалися в період з 01 травня 2014 року по 01 травня 2017 року, власником особового рахунку [PERSON] в сумі 17 029,30 грн. станом на день розгляду справи не оплачено. Доказів сплати коштів в рахунок погашення заборгованості відповідачами надано не було. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Із змісту ч. 1 ст. 356 ЦК України вбачається, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України). Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому, проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що відповідачі, у спільній частковій власності яких знаходиться квартира за адресою: м. Тернопіль, вул. Какаренка, 2/67, зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги з теплопостачання, однак внаслідок неналежного виконання відповідачами, як співвласниками квартири, обов'язку з оплати наданих позивачем послуг порушилися права останнього, оскільки він позбавлений можливості отримати кошти, на які розраховував, надаючи послуги. Стосовно співвласників квартири [ADDRESS], які не зареєстровані та не проживають за вказаною адресою, суд вважає за необхідне зазначити, що вони, як співвласники, повинні нести тягар утримання майна, та не позбавлені права звертатися із регрес ним позовом до користувачів квартири. Разом з тим, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, є необґрунтованими, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Враховуючи те, що частки відповідачів у праві власності на квартиру [ADDRESS] визначені - п 1/4, тому в даному випадку обов'язок по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у вказану квартиру не є солідарним, оскільки предмет зобов'язання поділений у рівних частках між чотирьма співвласниками. З цих підстав, позов комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в його користь із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а саме - по 4257,32 гривні з кожного. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню 1762 гривень понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат із сплати судового збору в рівних частках по 440,50 грн. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено На підставі викладеного, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 3, 6, 317, 322, 356, 360, 526, 527, 541 ЦК України,

Outcome: partial