Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Керівник Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Трипутнянської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просить визнати недійсним договір оренди нерухомого майна № 1 від 01.02.2017, що належить до комунальної власності територіальної громади с.Трипутня, який укладений між Трипутнянською сільською радою Дубровицького району і [PERSON] та зобовязати [PERSON] повернути нежитлове приміщення загальною площею 25 м2, яке розміщене у сільському клубі с.Літвиця, Дубровицького району Рівненської області, згідно договору оренди нерухомого майна № 1 від 01.02.2017, що належить до комунальної власності територіальної громади с. Трипутня, укладеного між Трипутнянською сільською радою Дубровицького району та [PERSON], шляхом підписання акту приймання-передачі. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 01 лютого 2017 між Трипутнянською сільською радою та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна № 1, що належить до комунальної власності територіальної громади с.Трипутня Дубровицького району Рівненської області. Відповідно до умов вказаного договору Орендодавець (Трипутнянська сільська рада) передає, а Орендар ([PERSON]В.) приймає в строкове платне користування на умовах, визначених договором, нежитлове приміщення у сільському клубі за адресою: с. Літвиця Дубровицького району Рівненська область, площею 25 м2 для роздрібної торгівлі. Вказане приміщення знаходиться на балансі Орендодавця та передане орендарю згідно акту приймання - передачі. Строк дії договору встановлено з 01.02.2017 по 01.02.2018 року. Однак, при укладенні договору, не було проведено експертний висновок щодо оцінки орендованого комунального майна, площею 25 м2, розміщеного за адресою: с.Літвиця, Дубровицький район, Рівненська область, а тому вказаний договір оренди нерухомого майна є недійсним, та укладений всупереч вимог Закону України «Про оренду державного і комунального майна», Методиці № 629. До початку підготовчого судового засідання від прокурора надійшла заява про розгляд справи без участі представника Сарненської місцевої прокуратури, позовні вимоги підтримує. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява,у якій він позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно доч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01 лютого 2017 між Трипутнянською сільською радою та [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна № 1, що належить до комунальної власності територіальної громади с.Трипутня Дубровицького району Рівненської області (а.с.9-13). Згідно п.1.1. вказаного договору Орендодавець (Трипутнянська сільська рада) передає, а Орендар ([PERSON]В.) приймає в строкове платне користування на умовах, визначених договором, нежитлове приміщення у сільському клубі с. Літвиця за адресою: с. Літвиця, Дубровицького району Рівненської області, площею 25 м 2, за цільовим призначенням - як для роздрібної торгівлі. Право на оренду яких набув на підставі рішення виконавчого комітету Трипутняської сільської ради від 29 січня 2010 року №9. Пунктом 2.1 договору передбачено, що об'єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 25 м2, розміщене у сільському с.Літвиця, що знаходиться на балансі орендодавця. Вказане підтверджується довідкою Трипутнянської сільської ради №720 від 20.10.2017 року (а.с.15). Згідно п.3.1 договору Орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з моменту підписання акту приймання - передачі об'єкта оренди, що є додатком до договору. Відповідно до акту приймання - передачі приміщення від 01 лютого 2017 року орендодавець в особі Трипутнянської сільської ради передав, а орендар в особі [PERSON] прийняв в оренду частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: с.Літвиця Дубровицького району Рівненської області, на умовах оренди за договором. Загальна площа об'єкту оренди, який передається орендарю за актом складає двадцять п'ять квадратних метрів (а.с.14). Згідно п.8.1 договору, строк дії договору встановлються з 01 лютого 2017 року по 01 лютого 2018 року. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», об'єктами оренди за цим законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств. Згідно ч.1 ст.10 вказаного Закону істотними умовами договору оренди є об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації). Відповідно до ст.ст.10, 11 Закону вартість майна є однією з істотних умов договору, оцінка обєкта оренди передує укладенню договору оренди. Оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою оцінки обєктів оренди затвердженої постановою КМУ від 10.08.1995 за №629. Відповідно до п.1 згаданої Методики, проводиться оцінка майна державних підприємств, установ та організацій, іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, що передається в оренду, зокрема, нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) та іншого окремого з індивідуально визначеного майна підприємств (машин, устаткування, інших облікових одиниць основних засобів, нематеріальних активів та інших цінностей, що виділяються у самостійний об'єкт оренди згідно із законодавством). Оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Пунктом 19 Методики також визначено, що у разі оренди нерухомого майна здійснюється його незалежна оцінка. Поняття «незалежна оцінка» вживається у значенні, наведеному у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (пункт 3 Методики № 629). Згідно із ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», незалежною оцінкою майна вважається оцінка, що проведена субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання. Згідно із ч.2 ст.7 вказаного Закону, проведення оцінки майна є обовязковим у випадках оренди майна, що перебуває у комунальній власності. Статтею 10 вказаного Закону визначено, що істотними умовами договору оренди є: обєкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобовязань; забезпечення виконання зобовязань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом обєкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обовязки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. Статтею 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», передбачено, що договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору. Згідно із ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України Договір є Укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно інформації Трипутнянської сільської ради від 19.10.2017 за № 718 у сільській раді відсутній розроблений експертний висновок щодо оцінки орендованого комунального майна, площею 25 м2, розміщеного за адресою: с.Літвиця, Дубровицький район, Рівненська область (а.с.18). Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За приписами ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю. Згідно ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до пункту 2.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення в майбутньому з позовом про визнання такого договору недійсним. Так само не перешкоджає поданню відповідного позову закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову. Відповідно до пункту 2.9 . Постанови № 11 на підставі статті 215 Цивільного кодексу України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку. Таким чином, договір оренди взагалі не містить такої істотної умови як обєкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації) та був укладений всупереч вимог Закону України «Про оренду державного і комунального майна», Методиці № 629, а тому є недійсним. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Згідно з ч.1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, в орендаря [PERSON] виникає обовязок щодо повернення безпідставно набутого майна в Трипутнянській сільській раді Дубровицького району Рівненської області на підставі акта прийому-передачі. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При подачі позову, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача, мають бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 1600 грн. Круючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved