Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 09 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] . Окрім неї в зазначеній квартирі зареєстровані її чоловік - [PERSON] та сини - [PERSON] та [PERSON] . За час проживання в зазначеній квартирі відповідач - [PERSON] порушував правила співжиття, роблячи його неможливим для інших мешканців. Протягом останнього року [PERSON] за місцем своєї реєстрації без поважних причин не проживає, однак добровільно зніматись з реєстраційного обліку в даній квартирі відмовляється. Посилаючись на те, що в зв`язку з зазначеними обставинами вона позбавлена можливості скористатись своїм правом на приватизацію житла та утримання субсидій, просила суд визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Відзиву на позовну заяву не надав. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи. 16 серпня 2019 року [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. 16 квітня 2019 року та 05 червня 2019 року до суду надійшли заяви від третьої особи про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення вимог не заперечує. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 10 квітня 2019 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 29 липня 2019 року справу було призначено до судового розгляду. Виклик відповідача [PERSON] в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Однак, будучи належним чином повідомленим, останній до суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав. А тому, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З досліджених у судовому засіданні письмових матеріалів справи судом встановлено, що на підставі ордеру на житлове приміщення серії 001945 від 31 жовтня 2000 року [PERSON] на склад сім`ї з чотирьох осіб було надано право на житлове приміщення трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). Як вбачається з довідки (дані про склад сім`ї та реєстрацію) станом на 14 березня 2019 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - квартиронаймач, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син (а.с. 6). Згідно повідомлення Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області 14 березня 2018 року відкрито кримінальне провадження № 12018150120000199 за ч. 1 ст. 185 КК України за фактом крадіжки [PERSON] побутової техніки з квартири [ADDRESS] . 06 травня 2018 року відкрито кримінальне провадження № 12018150120000199 за ч. 2 ст. 125 КК України за фактом нанесення [PERSON] його батьку - [PERSON] тілесних ушкоджень (а.с. 7). Відповідно до позначки на конверті, в якому [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву та додані до неї документи, конверт з його вмістом повернуто до суду в зв`язку з тим, що закінчився термін зберігання (а.с. 18). 06 червня 2019 року та 02 серпня 2019 року до суду було повернуто судову повістку надіслану [PERSON] по даній справі. Згідно позначки на конверті - адресат відсутній (а.с. 27, 34). V. Оцінка суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. У відповідності до ч.5 ст. 9 ст. 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Частиною 1 ст. 127 ЖК України передбачено, що жилі будинки і жилі приміщення для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень та гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання працівників, службовців, студентів, учнів а також інших громадян у період роботи або навчання. Згідно вимог ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] з часу подання позову до суду - з квітня 2019 року жодного разу в судове засідання не з`явився. Судові повістки надіслані на його адресу, повернуті до суду в зв`язку з закінченням терміну зберігання та в зв`язку з тим, що адресат відсутній. Наведене свідчить про те, що відповідач за місцем своєї реєстрації - в квартирі [ADDRESS] , протягом останніх шести місяців не проживає без поважних причин, а тому, він втратив право користування зазначеною квартирою. На підставі викладеного та

Outcome: approved