Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в обґрунтування якого вказав, що 25.12.2012 року на підставі заяви відповідача, між ним та відповідачем укладений договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2500 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Але, у порушення наведених норм закону та умов укладеного договору, відповідач зобов`язання, взяті на себе, належним чином не виконала. Станом на 01 грудня 2019 року, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 53978,34 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 3452,30 грн., з якої заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3452,30 грн., заборгованість з відсотків нарахованих на прострочений кредит - 492,90 грн., пеня - 46986,55 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2546,59 грн. Дану суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, просив про розгляд справи без участі його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явилась з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 30.01.2020 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 18.02.2020 року. 19.02.2020 року ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, призначено розгляд справи по суті о 13.00 год. 17.03.2020 року. Через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 13.00 год. 22.04.2020 року. В судовому засіданні 22.04.2020 року у зв`язку із неявкою відповідача, що був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 25 грудня 2012 року між сторонами по справі був укладений Договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що підтверджується анкетою-заявою позивача, підписаною як позивачем так і відповідачем та відкритий кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 14, 16-32 ). При цьому кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менш 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 15). Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 01.12.2019 року загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 53978,34 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 3452,30 грн., з якої заборгованість за простроченим тілом кредиту - 3452,30 грн., заборгованість з відсотків нарахованих на прострочений кредит - 492,90 грн., пеня - 46986,55 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2546,59 грн. (а.с. 7-13). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Невиконання грошового зобов`язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобов`язання, що випливають з умов кредитного договору, що є недопустимим. Відповідно до ст.ст.549, 612, 625, 1054 ЦК України, відповідач на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором та суму штрафів. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що відповідач невчасно сплачуючи суми, допустила заборгованість зі сплати кредитних сум, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту в сумі 3452,30 грн., а також відсотки в сумі 492,90 грн. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Між тим, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Так, відповідно до ч.1 ст.2 даного Закону, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція до якого входить м.Мирноград Донецької області. Оскільки відповідач була зареєстрована та мешкала в м.Мирнограді Донецької області на час укладення кредитного договору, тому, зважаючи на вищевикладене у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача суми пені 46986,55 грн., заборгованості з штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 2546,59 грн. (процентна складова) необхідно відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 153,63 грн. На пiдставi ст.ст. 546, 549, 612, 625, 1054 ЦК України, ч.1 ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,

Outcome: partial