Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. У позові зазначає, що 01.05.2007 року між Концерном «Міські теплові мережі», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району та [PERSON] укладено Договір № 201604 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Концерн «МТМ» надавав послуги з централізованого опалення у приміщення 34,35 за адресою м. Запоріжжя вул. Незалежної України 82 Б, споживачем цих послуг відповідно до Договору № 201604 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді є відповідач. За період з 01.10.2015 року по 31.03.2017 року Концерн «МТМ» відпустив вказаному вище нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 42936,29 грн. Відповідачем у добровільному порядку оплата за надану теплову енергію не здійснюється, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги в розмірі 42936,29 грн., витрати по оплаті судового збору у сумі 1762,00 грн., 3% річні розмірі 2071,87 грн., інфляційні витрати у розмірі 10870,06 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобовязання у розмірі 1596,72 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України „Про житлово-комунальні послуги, „Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України. Правилами та Законом України „Про житлово-комунальні послуги № 1875-ІV від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору Судом встановлено, що 01.05.2007 року між Концерном «Міські теплові мережі», в особі Філії Концерну «МТМ» Вознесенівського району та [PERSON] укладено Договір №201604 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (а.с.9-11). Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 1.1 Договору Заявник взяв зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач взяв обов'язок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами, в терміни та порядку встановленими умовами цього Договору і додатками до договору, що є його невідємними частинами. Згідно Додатку №1 до Договору, теплопостачальна організація відпускає теплову енергію нежилому приміщенню № 34,35, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України (40 років Радянської України), буд. 82-Б та належить [PERSON] на праві приватної власності згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав (а.с.6). За період з 01.10.2015 року по 31.03.2017 року Концерн «МТМ» відпустив вказаному вище нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 42936,29 грн., що підтверджується актами приймання-передачі та розрахунками (а.с. 45-64). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних витрат за спірний період складає 10870,06 грн., а 3% річних він простроченої суми складають 2071,87 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Згідно п. 7.2.8. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Розмір пені складає 1596,72 грн. Таким чином, з урахуванням суми основного боргу, інфляційних витрат, 3% річні та пені загальна суми заборгованості відповідача перед Концерном «Міські теплові мережі» склад 57474,94 грн., та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору, у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved