Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

КП «Чугуївтепло» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами склались фактичні договірні відносини. Письмовий договір про надання послуг централізованого опалення не укладався, проте позивачем надавалися такі послуги, відповідач їх приймав що, відповідно до положень ст. 11, 714 ЦК України є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що договір - усна або письмова угода між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну на інші умови, за якими здійснюється купівля-продаж, роботи та послуги. Усна угода може оформлятися квитанцією, товарним чеком або іншими документами. На протязі фактичних правовідносин відповідач не сплачує за надані йому послуги з централізованого опалення, в результаті чого утворилась заборгованість. Відсутність договору не дає підстав для не оплати за надані послуги теплопостачання. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 06 червня 2018 року по справі № 302/1315/14-ц, від 20 червня 2018 року по справі № 757/10888/14-ц, Верховного Суду України від 27 січня 2016 року по справі № 6-2864цс15. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , він є споживачем послуг Комунального підприємства «Чугуївтепло» з централізованого опалення. Що підтверджується листом КП «Чугуївське МБТІ» №141 від 23.05.2019 року в змісті якого зазначено, що право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Чугуївською держнотконторою від 20.01.1992 року №133. Відповідач не заперечує, що будинок [ADDRESS] з 2016 року обладнано приладом обліку теплової енергії, згідно Акту первинного приймання установки будинкового приладу обліку теплової енергії від 04.01.16 р. Від представника позивача надійшла заява, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 31). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений шляхом вручення судової повістки (а.с. 29) про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов та заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез`явившихся учасників за наявними доказами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Чугуївської міської ради №1414-V від 27.05.2008р. створено Комунальне підприємство «Чугуївтепло». Відповідно до п. 2.1 Статуту підприємства, основною метою його діяльності є задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 №630 (надалі - Правила), регламентується порядок надання послуг теплопостачання, взаємовідносини, права та обов`язки сторін. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Чугуївською держнотконторою від 20.01.1992 року №133. Між КП «Чугуївтепло» та [PERSON] склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, на підставі чого відкрито особистий рахунок 1009\\2911. Оскільки відповідач у встановленому законом порядку від послуг не відмовлявся, він є належним споживачем послуг та знаходиться у договірних відносинах з позивачем. Відсутність договору не дає підстав для не оплати за надані послуги теплопостачання. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 06 червня 2018 року по справі № 302/1315/14-ц, від 20 червня 2018 року по справі № 757/10888/14-ц, Верховного Суду України від 27 січня 2016 року по справі № 6-2864цс15. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить встановлення цін тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальні послуги відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг тощо. Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення Комунальному підприємству «Чугуївтепло» встановлені рішеннями, які прийняті виконавчим органом Чугуївської міської ради. Розрахунки за послуги централізованого опалення з позивачем з 2016 року здійснюються за показниками будинкового приладу обліку теплової енергії, який встановлено на тепловому вводі житлового будинку за адресою [ADDRESS] пропорційно опалювальній площі квартир. Відповідно до ч. 4 ст. 24 «Закону України «Про теплопостачання» , споживач теплової енергії несе відповідальність за Порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] по особистому рахунку № [NUMBER] , відповідач станом на 01.07.2019 має заборгованість за надані йому послуги з централізованого опалення у розмірі 81969,60 грн. за період з лютого 2015 року по червень 2018 року. Між сторонами письмовий договір про надання послуг централізованого опалення не укладався, проте позивачем надавалися такі послуги, відповідач їх приймав що, відповідно до положень ст. 11, 714 ЦК України є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків. Будь яких заперечень на адресу позивача за весь період правовідносин і по теперішній час, з боку відповідачів, щодо нарахування (розподілу) кількості витрачених Гкл. не надавалось, нарахування не спростовувалось. Розрахунок виниклої заборгованості неодноразово надсилався на адресу відповідачів, як на фактичну так на адресу місця знаходження його майна, відповідачем розрахунок не оспорювався та не скасовувався. Згідно отриманій КП «Чугуївтепло» інформації відповідачі мешкають за іншою адресою, за адресою квартири що є її власністю вони появляється рідко. На контакт з представниками КП «Чугуївтепло» з приводу добровільного погашення заборгованості відповідачі не йдуть. Згідно Акту складеного, за участю представників комісії вбачається, що гр. [PERSON] не утримує своє майно, з 1997 року по 2019 рік фактично проживає за іншою адресою, за даною квартирою виникла значна сума заборгованості, квартира знаходиться в занедбаному стані, зі слів сусідів, відповідач не бажає сплачувати за неякісні послуги, і послуги які він не отримує. За проханням працівників КП «Чугуївтепло» сусідами було доведено відповідача про виниклу заборгованість. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача як споживача послуг позивача своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а заст. 25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 32Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги, зобов`язаний її сплатити. Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви позивачем, не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства України, містить нарахування окремо по кожній складовій наданих позивачем послуг. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості. Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що відповідач порушив правила оплати послуг з централізованого опалення, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги по особистому рахунку № [NUMBER] в розмірі 81767 грн. 53 коп. за період з 01.10.2016р. по 01.07.2019 р. грн.. на користь позивача. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved