Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

із позовною заявою про визначення додаткового строку тривалістю шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після сина - [PERSON], померлого 18 грудня 2002 року, у суд звернулася [PERSON] до Козелецької селищної ради Чернігівської області. У судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON], який є сином позивача [PERSON], помер 18 грудня 2002 року. Після померлого [PERSON] залишилося спадкове майно. Зі змісту довідки, виданої 24 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Чернігівської області, виходить, що [PERSON], який помер 18 грудня 2002 року, на день смерті був зареєстрований і проживав один в [INFO], б. 13 Козелецького району Чернігівської області. Зі змісту листа від 13 листопада 2017 року, виданого Козелецькою районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області, виходить, що спадкова справа до майна [PERSON], померлого 18 грудня 2002 року, на заводилася. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК Української РСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у т.ч. щодо прийняття спадщини. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (чинної на час відкриття спадщини) розяснено, що передбачений ст. 549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до Козелецької селищної ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини не підлягає задоволенню. Спадкодавець [PERSON], який є сином позивача [PERSON], помер 18 грудня 2002 року, а тому у спірних правовідносинах необхідно застосовувати норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, тобто правові норми ЦК Української РСР, а не правові норми ст. 1272 ЦК України, на які посилається представник позивача [PERSON] Чинні на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] правові норми не закріплювали право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, на визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивачем [PERSON] і представником позивача [PERSON] не надані докази на підтвердження обґрунтованої відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у прийнятті заяви [PERSON] про прийняття спадщини або видачі свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: dismissed