overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

КУСОР Хмелівський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з заявою про звільнення від повноважень опікуна [PERSON] над недієздатним [PERSON] та призначення його опікуном соціального працівника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] Заяву обґрунтовують тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 07.02.2007 року [PERSON] визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку та призначено його опікуном організатора культурно-дозвіллєвої діяльності Хмелівського психоневрологічного інтернату - [PERSON]. 22.11.2016 року [PERSON] звернулася до виконкому Хмелівської сільської ради та Хмелівського психоневрологічного інтернату із заявою про звільнення її від виконання опікунських обовязків над підопічним [PERSON] У звязку з тим, що близьких родичів, які б могли опікуватися даною особою немає, просять звільнити [PERSON] від повноважень опікуна та призначити опікуном [PERSON] соціального працівника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] В судове засідання представник заявника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі (а.с.18). Представник заінтересованої особи Хмелівської сільської ради Роменського району, як органу опіки та піклування, у судове засідання не зявився, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі (а.с.17). Заінтересована особа - соціальний працівник КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі (а.с.19). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2007 року [PERSON], [INFO] було визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено його опікуном працівника Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON], [INFO] (а.с.4). 06.12.2016 року [PERSON] подала заяву про звільнення її від опікунських обовязків над [PERSON], у звязку з її виходом на пенсію (а.с.10). КУСОР Хмелівським психоневрологічним інтернатом надано відношення № 3/541 від 25.11.2016 року про призначення опікуном над недієздатним [PERSON] - соціального працівника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] (а.с.12). У справі мається подання Хмелівської сільської ради Роменського району № 613/02-35 від 02.12.2016 року про призначення опікунства над недієздатним [PERSON] та призначення його опікуном соціального працівника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] надала заяву про призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] (а.с.11). Ніяких відхилень, які б перешкоджали здійсненню опіки [PERSON], не виявлено (а.с. 5-9). За таких обставин суд вважає, що [PERSON] слід призначити опікуном над недієздатним [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

КУСОР Хмелівський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з заявою про звільнення від повноважень опікуна [PERSON] над недієздатним [PERSON] та призначення його опікуном соціального працівника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] Заяву обґрунтовують тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 19.02.2007 року [PERSON] визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку та призначено його опікуном організатора культурно-дозвіллєвої діяльності Хмелівського психоневрологічного інтернату - [PERSON] 22.11.2016 року [PERSON] звернулася до виконкому Хмелівської сільської ради та Хмелівського психоневрологічного інтернату із заявою про звільнення її від виконання опікунських обовязків над підопічним [PERSON] У звязку з тим, що близьких родичів, які б могли опікуватися даною особою немає, просять звільнити [PERSON] від повноважень опікуна та призначити опікуном [PERSON] соціального працівника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] В судове засідання представник заявника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі (а.с.18). Представник заінтересованої особи Хмелівської сільської ради Роменського району, як органу опіки та піклування, у судове засідання не зявився, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі (а.с.17). Заінтересована особа - соціальний працівник КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі (а.с.19). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2007 року [PERSON], [INFO] було визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено його опікуном працівника Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON], [INFO] (а.с.4). 06.12.2016 року [PERSON] подала заяву про звільнення її від опікунських обовязків над [PERSON], у звязку з її виходом на пенсію (а.с.10). КУСОР Хмелівським психоневрологічним інтернатом надано відношення № 3/541 від 25.11.2016 року про призначення опікуном над недієздатним [PERSON] - соціального працівника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] (а.с.12). У справі мається подання Хмелівської сільської ради Роменського району № 612/02-35 від 02.12.2016 року про призначення опікунства над недієздатним [PERSON] та призначення його опікуном соціального працівника КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] (а.с.13). [PERSON] надала заяву про призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] (а.с.11). Ніяких відхилень, які б перешкоджали здійсненню опіки [PERSON], не виявлено (а.с. 5-9). За таких обставин суд вважає, що [PERSON] слід призначити опікуном над недієздатним [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

КУ «Таврійський будинок інвалідів» ЗОР звернулася до суду з заявою, в якій вказує, що [INFO] народилась [PERSON]. 04.02.1997 року матір'ю дитини [PERSON] була складена заява на ім'я головного лікаря дитячої лікарні №1 про згоду на усиновлення її дитини та відмову від батьківських прав стосовно своєї дитини з причини хвороби Дауна. З 18.12.2008 року і по теперішній час [PERSON] знаходиться на повному державному забезпеченні і Таврійському будинку інвалідів. Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 07.05.2015 року у [PERSON] була визнана хвороба Дауна, помірна розумова відсталість в стадії імбіцильності та вона визнана інвалідом 1 групи. Внаслідок хронічного психічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатною. В судове засідання представник заявника не з'явився по невідомим суду причинам. Про час розгляду справи повідомлений своєчасно. Представник зацікавленої особи - органу опіки і піклування Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Проти задоволення вимог не заперечує . Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до довідки, виданої Таврійським будинком інвалідів, [PERSON], [INFO], з 18.12.2008 року і по теперішній час знаходиться на повному державному забезпеченні в Таврійському будинку інвалідів. Відповідно до висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 07.05.2015 року, у [PERSON] хвороба Дауна, помірна розумова відсталість в стадії імбіцильності. [PERSON] встановлена перша група інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0296361. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 641 від 15.12.2016 року, [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості в ступені різко вираженої імбецильності внаслідок хвороби Дауна. В силу чого вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

КУ «Центральна дитяча лікарня» звернулася в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилою кімнатою № 8, що знаходиться за адресою: 10008, м. Житомир, вул.1-го Травня, 26. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідачі з серпня 2014 року не проживають у вказаній кімнаті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з наведених підстав. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що вона була вимушена тимчасово проживати у Вінницькій області в звязку із доглядом хворої свекрухи. Разом з тим, вона не має іншого житла, у квартирі залишились її особисті речі і вона періодично приїжджає до Житомира та проживає в ній. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач разом з неповнолітнім сином [PERSON], на підставі ордера № 123 від 30.11.2006, поселилася у кімнату № 8 гуртожитку № 26 по вул.1-го Травня в м. Житомирі. В звязку з обєктивними обставинами, а саме доглядом за хворою свекрухою, яка проживає в [INFO], відповідач разом з неповнолітнім сином з літа 2014 року періодично не проживає у вказаній кімнаті, що підтвердилось в судовому засіданні\~ довідкою виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради № 65 від 03.02.2015 (а. с. 37), показами свідків зі сторони відповідача [PERSON], [PERSON] Крім цього, в обґрунтування позову позивач посилається, що відповідачі не проживають у спірній кімнаті з серпня 2014 року. Разом з тим, свідок зі сторони позивача [PERSON] у судовому засіданні показала, що їй була виділена спірна кімната для проживання, однак в січні 2015 року туди приїхала відповідач з дитиною, заявила про свої права на неї та періодично там ночувала. Таким чином судом встановлено, що відповідачі не були відсутні у спірному житлі більше шести місяців поспіль. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про поважність причин тимчасової відсутності відповідачів у спірному житлі та безпідставність вимог позивача про визнання їх такими, що втратили право на користування цим жилим приміщенням. Суд не приймає до уваги посилання позивача та його представника в судовому засіданні на ту обставину, що відповідач писала заяви про не проживання в гуртожитку від 26.05.2014, 31.07.2014, 20.08.2014 (а. с. 12-14), оскільки як пояснила допитана у судовому засіданні в якості свідка завідуюча гуртожитку [PERSON], у гуртожитку існує практика написання заяв про тимчасову відсутність для не нарахування плати за комунальні послуги. Написання відповідачем заяв саме з цією метою підтверджується їх змістом, де зазначено «прошу не нараховувати комунальні послуги з мене та мого сина з … по … в звязку з тим, що в гуртожитку проживати не буду», що також підтверджує факт тимчасової відсутності відповідачів у спірному житлі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Ладижицька сільська рада, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO],[PERSON], [INFO] про позбавлення батьківських прав батька [PERSON],[INFO] та матері,[PERSON],[INFO] та стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України, у зв»язку із складністю справи, слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення,надавши сторонам право ознайомитися з мотивованим рішенням 18 вересня 2017 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Лантратівська сільська рада Троїцького району Луганської області звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено за померлим державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 085579. Заявник вказує, що спадкоємці померлого спадщину у встановленому законом порядку не прийняли, а тому вона підлягає визнанню відумерлою, так як з часу відкриття спадщини пройшло більше одного року. Лантратівська сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника у судове засідання не направила, від голови надійшла заява про розгляд справи за відсутністю заявника та підтримання заявлених вимог. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява про визнання спадщини відумерлою задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 085579 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області. Згідно копії актового запису про смерть № 30 від 04 листопада 2002 року [PERSON] помер [INFO] року. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 39097359 від 05 грудня 2014 року спадкоємці майна померлого [PERSON] відсутні. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що спадкоємці за заповітом та законом відсутні, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк, суд вважає, що є підстави для визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді с. Лантратівка Троїцького району Луганської області в особі Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Лантратівська сільська рада Троїцького району Луганської області звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,95 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено за померлим державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146889. Заявник вказує, що спадкоємці померлої спадщину у встановленому законом порядку не прийняли, а тому вона підлягає визнанню відумерлою, так як з часу відкриття спадщини пройшло більше одного року. Лантратівська сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника у судове засідання не направила, від голови надійшла заява про розгляд справи за відсутністю заявника та підтримання заявлених вимог. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява про визнання спадщини відумерлою задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146889 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,95 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області. Згідно копії актового запису про смерть № 10 від 05 травня 2010 року [PERSON] померла [INFO] року. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 39097432 від 05 грудня 2014 року спадкоємцями майна померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], останні подали заяви про прийняття спадщини. Як передбачено приписами ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. В розумінні ст.1277 ЦК та ст. 278 ЦПК України визнання спадщини відумерлої судом можливе у разі, коли спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття. Враховуючи, що спадкоємцями майна померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], оскільки останні на даний час вважаються такими, що прийняли спадщину, суд приходить до висновку, що заява Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання відумерлою спадщину та передачу її територіальній громаді задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Лантратівська сільська рада Троїцького району Луганської області звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,95 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено за померлою державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146892. Заявник вказує, що спадкоємці померлого спадщину у встановленому законом порядку не прийняли, а тому вона підлягає визнанню відумерлою, так як з часу відкриття спадщини пройшло більше одного року. Лантратівська сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника у судове засідання не направила, від голови надійшла заява про розгляд справи за відсутністю заявника та підтримання заявлених вимог. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява про визнання спадщини відумерлою задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 146892 [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,95 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області. Згідно копії актового запису про смерть № 03 від [INFO] року [PERSON] померла [INFO] року. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 39097230 від 05 грудня 2014 року спадкоємці майна померлої [PERSON] відсутні. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що спадкоємці за заповітом та законом відсутні, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк, суд вважає, що є підстави для визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді с. Лантратівка Троїцького району Луганської області в особі Лантратівської сільської ради Троїцького району Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Лапшинська сільська рада Бережанського району Тернопільської області звернулася в суд із заявою про передачу безхазяйного майна у комунальну власність посилаючись на те, що 08 квітня 2013 року комісією Лапшинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області на території Лапшинської сільської ради було виявлено безхозне нерухоме майно, а саме: гідротехнічні споруди, що розміщені за адресою вул.Малинівка, 87 та вул.Малинівка, 86 в с.Лапшин Бережанського району Тернопільської області. Рішенням сесії 6-го скликання Лапшинської сільської ради Бережанського району від 14 квітня 2013 року №210 затверджено акт комісії з інвентаризації гідротехнічних споруд від 14 квітня 2013 року. Пошук власника майна не дав результатів, у зв'язку з цим

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Лебединський психоневрологічний інтернат звернувся до суду з зазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час в інтернаті проживає та знаходиться на повному державному забезпеченні [PERSON], який визнаний інвалідом ІІ групи. [PERSON] має стійкі розлади психіки, поведінка його неадекватна і він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому психоневрологічний інтернат просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном КУСОР «Лебединський психоневрологічний інтернат» в особі директора установи - [PERSON] В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав. Зазначив, що не наполягає на призначенні комунальної установи опікуном над [PERSON] Представник [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] є племінником [PERSON], а тому вона бажає бути його опікуном. З даного приводу просить ухвалити відповідне рішення. Про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] представник заінтересованої особи надав суду відповідний висновок органу опіки та піклування Лебединської міської ради № 7 від 14.12.2018 року та рішення міської ради № 327 від 19.12.2018 року. Представник орган опіки та піклування Лебединської міської ради Сумської області в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] слід визнати недієздатним, а його опікуном призначити [PERSON] Вислухавши представника заявника, представників заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява обґрунтована і підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. В КУСОР «Лебединський психоневрологічний інтернат» на даний час перебуває громадянин [PERSON], який має стійкі розлади психіки та визнаний інвалідом ІІ групи. Висновком судово-психіатричного експерта № 460 від 13.09.2018 року (а.с. 22-24) стверджується те, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі Шизофренії, інший тип (пропфшизофрения). За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи те, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що стверджується відповідним висновкам судово-психіатричного експерта, суд вважає необхідним визнати його недієздатним. В частині вимог про призначення опікуна суд враховує положення ст. 58 ЦК України, якою визначено, що над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка. Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Лебединської міської ради № 7 від 14.12.2018 року, яким визнано за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], суд вважає необхідним ухвалити зданого приводу відповідне рішення.

Outcome: approved