Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

І.Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] 18 вересня 2018 року звернувся до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та перераховувати кошти на особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві та представником позивача [PERSON] в судовому засіданні зазначено, що комісією в складі начальника служби у справах дітей та сімї виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області, інспектором з інформаційної підтримки Березанського ВП, дільничним інспектором поліції та фельдшером невідкладної медичної допомоги було виявлено [PERSON], яка разом із своєю малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та співмешканцем проживала просто неба в чагарниках біля смітника. Відповідачку з дитиною було госпіталізовано в дитяче відділення Березанської міської лікарні (акт від 16.06.2017), але [PERSON] з дитиною залишила лікарню, за місцем проживання не зявилася (акт служби у справах дітей та сімї від 23.06.2017). Відповідно до наказу служби у справах дітей та сімї виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області від 23.06.2017 № 33, малолітню дитину [PERSON] було поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як такого, що проживає в сімї, де мати ухиляється від виконання батьківських обовязків та взято під соціальний супровід. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, долею сина не цікавиться, вихованням сина займалась мати співмешканця [PERSON] За заявою матері, 14.03.2018, малолітній [PERSON] був влаштований до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», до цього часу дитина перебуває в закладі на повному державному утриманні. За час перебування дитини в закладі мати жодного разу його не відвідала, листування не вела, не телефонувала, долею сина не цікавилася, участі у вихованні та утриманні дитини не приймала. Батько дитини [PERSON] записаний у свідоцтві про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до інформації Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області від 13.08.2018 було проведено розшукові заходи, направлені на встановлення адреси місця проживання [PERSON], однак позитивних результатів не отримано. Така поведінка відповідачки свідчить про те, що вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню сина. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 18.09.2018. \~ \~ \~ \~30.10.2018, після отримання відомостей щодо реєстрації місця проживання відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Призначено підготовче судове засідання на 19.11.2018. 19.11.2018 підготовче засідання було відкладено на 30.11.2018, у звязку з надходженням заяв від представника позивача та представника третьої особи про неможливість явки у судове засідання з проханням провести розгляд справи в режимі відеоконференції з Березанським міським судом Київської області. 30.11.2018 ухвалою судді справу призначено до судового розгляду по суті на 10 грудня 2018 року на 14 год. 00 хв. в режимі відеоконференції під час трансляції з Березанського районного суду Київської області. Відповідач в судове засідання 19 листопада, 30 листопада,10 грудня 2018 року не зявилася. Судові виклики направлені за місцем реєстрації відповідача, повернені суду за закінченням терміну зберігання. Заяви про розгляд справи за її відсутності з повідомленням про своє відношення до позову відповідач суду не надала. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, шляхом розміщення про це судом оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України про наявність в провадженні даної справи та виклик до суду [PERSON] за адресою: https://kl.cn.court.gov/ua/sud2511/pres-centr/newss/447856/, то це дозволяє суду, відповідно до ст. 280 ЦПК України, з огляду на те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду, розглянути справу заочно за наявними у ній даними та доказами. За сукупності наведених обставин судом прийнято ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сімї виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені представником позивача, та надала аналогічні пояснення по суті справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, надані суду докази, оцінка аргументів учасників справи. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши повно і всебічно обставини справи та письмові докази у справі, та, проаналізувавши норми законодавства, суд дійшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії I-ОК № 299732 від 26 червня 2015 року (а.с. 5), батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], значаться [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до повного витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00018231245 від 20.06.2017, відомості про батька малолітнього [PERSON] записані за заявою матері, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.6,7). З акту від 16.06.2017, складеного начальником служби у справах дітей та сімї виконкому Березанської міської ради [PERSON], інспектором з інформаційної підтримки Березанського ВП, дільничним інспектором поліції та фельдшером невідкладної медичної допомоги зазначено, що було виявлено [PERSON], яка разом із своєю малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та співмешканцем проживала під плівкою в чагарниках біля смітника (а.с. 8). Відповідно до повідомлення Спеціалізованого обласного будинку дитини м. Боярка, комунального закладу Київської обласної ради, малолітній [PERSON], [INFO], перебуває в даному закладі з 14.03.2018. За весь час перебування дитини в закладі батьки її жодного разу не відвідали, не телефонували, долею сина не цікавилися, участі в утриманні дитини не приймали. У звязку з цим, головний лікар будинку дитини просить вирішити питання про позбавлення батьківських прав матір [PERSON] (а.с.16). Аналогічне зазначено і в акті про невідвідування від 20.07.2018 (а.с. 17). Згідно з повідомленням Березанського відділення поліції Переяслав Хмельницького ВП ГУНП в Київській області від 13.08.2018, місце проживання [PERSON] розшуковими заходами встановити не вдалося (а.с.18). Беручи до уваги висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що наданий виконавчим комітетом\~Березанської міської\~ради Київської\~області від 05.09.2018 № 203 (а.с. 19-21), в якому зазначено, що малолітній [PERSON], [INFO], був влаштований до комунального закладу КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» за заявою матері 14.03.2018, яка за весь період перебування там дитини жодного разу до сина не зявилася, листування не вела, не телефонувала, долею сина не цікавилася, участі у вихованні та утриманні дитини не приймала, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини, позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до даної дитини, оскільки вихованням дитини вона не займається, матеріально не утримує, а також не піклується про її здоровя, моральний та духовний розвиток, і дитина таким чином позбавлена материнського піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Враховуючи обовязок батьків щодо матеріального утримання дитини, відсутності даних про стан здоровя відповідача та її матеріальне становище, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.\~182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у мінімальному гарантованому розмірі - 1/4 частину всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня року і до досягнення дитиною повноліття. ІV. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до\~частин 2-4 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобовязані поважати дитину. Виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, про що зазначено в частині 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьків судом батьківських прав є ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 167 Сімейного кодексу України, дитину необхідно передати органу опіки та піклування для подальшого її влаштування. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2, ч. 3 ст. 116 СК України), а тому аліменти потрібно стягнути з відповідачки на користь її дитини. Згідно зі\~ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами\~статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, що передбачено частиною 1 ст. 169 СК України. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку по наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, надана позивачем сукупність документів підтверджує його аргументи та дає підстави зробити висновок про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим позов належить задовольнити. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, то судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved