Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

КЗОЗ ХОКПЛ №3 м. Харкова звернувся з заявою про продовження примусової госпіталізації недієздатного [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник ХОКПЛ № 3, що діє на підставі доручення, підтримала заяву про продовження примусової госпіталізації, зазначивши, що недієздатний [PERSON] був оглянутий комісією лікарів та відповідно до висновку зазначеної комісії хворий страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, а також його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, у зв'язку з чим потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар. Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву. Хворий [PERSON] не заперечував проти продовження йому примусової госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. Законний представник хворого [PERSON] - адвокат Неженець Т.І. щодо продовження примусової госпіталізації відносно недієздатного [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару вважала за доцільне. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, установив наступне. [PERSON] був госпіталізований 09.01.2004 року до ХОКПЛ № 3. Направлення на госпіталізацію було видане 09.01.2004 року лікарем - психіатром [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, а також його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації стали відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від лікаря - психіатра [PERSON] На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем - психіатром [PERSON] у прийомному відділенні 09.01.2004 року, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.03.2004 року [PERSON] було визнано недієздатним, опікуна не має. 28.07.2016 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів «ХОКПЛ №3», які підтвердили висновок про необхідність госпіталізації. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.08.2016 року застосовано до [PERSON] примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 20.07.2017 року продовжено примусову госпіталізацію недієздатного [PERSON] У зв'язку із наявністю у [PERSON] тяжкого психічного розладу, останній був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОКПЛ №3, відповідно до висновків зазначеної комісії від 11.01.2018 року недієздатний [PERSON] страждає тяжким психічним розладом в формі: шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, в наслідок чого представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Злобний, імпульсивний. Незважаючи на проведене активне лікування, зберігається виражена галюцинаторно-параноідна симптоматика, агресивний у відношенні оточуючих осіб. Поведінка галюцинаторна, напружений, конфліктний з іншими пацієнтами. Так само пацієнт є безпорадним, не може задовольнити свої життєві потреби, у зв'язку з чим потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Згідно ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, а також про те, що хворий являє небезпеку для оточуючих, та має потребу в продовженні примусової госпіталізації. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільне продовжити застосування у відношенні [PERSON] примусової стаціонарної психіатричної допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved