Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог. \~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Миронівського районного суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеленьки» про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 3,2701 га за кадастровим номером земельної ділянки 3222982200:02:208:0032. 1 грудня 2015 року між нею та відповідачем було укладено Договір оренди земельної ділянки № 85. Згідно п. 2 Договору зазначено кадастровий номер земельної ділянки 3222982200:02:282:0032. У листопаді 2019 року вона дізналася, що кадастровий номер земельної ділянки 3222982200:02:282:0032 не відображений в публічній кадастровій карті. Станом на листопад 2019 року у неї були відсутні відомості, що земельна ділянка з кадастровим номером 3222982200:02:208:0032, яка належить позивачу на праві власності, була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно у неї були відсутні відомості, що Договір був зареєстрований у Миронівському районному центрі ДЗК, в книзі записів реєстрації Договорів оренди земельних ділянок був відсутній запис про реєстрацію зазначеного Договору. 21\~грудня 2019\~року вона\~направила на\~адресу відповідача повідомлення про намір розірвати договір оренди земельної ділянки № 85 від 01 грудня 2015 року. 8 січня 2020 року відповідач надіслав їй лист-відповідь.Згідно зазначеної відповіді відмовив у припиненні договору шляхом розірвання. У зазначеній\~відповіді відповідач\~послався на\~нібито укладену\~сторонами додаткову\~угоду.Однак, жодної додаткової угоди вона не укладала та не підписувала. Крім того, згідно ст. ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» №161 -XIV випливає, що основною метою договору оренди земельної ділянки та правом орендодавця є своєчасне отримання орендної плати в установленому розмірі. У свою чергу, недотримання умов договору у частині сплати орендної плати має наслідком його розірвання. Так, відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно п. 9 Договору орендна така вноситься в термін не пізніше 30 листопада кожного року, починаючи з 2016 року. Відповідно до п. 10 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній та відробітковій формі на суму 7087,02 грн., що становить не менше 6% від вартості орендованої земельної ділянки (згідно додатку) за мінусом податку з доходів. Згідно п. 11 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Відповідач не сплатив їй орендну плату за 2017-2019 роки, а тому просить розірвати договір оренди земельної ділянки № 85 від 1 грудня 2015 року, яка розташована на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, площею 3,2701 га, кадастровий номер 3222982200:02:208:0032, укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача суму грошових коштів у розмірі 36446 гривень 43 копійки, що складається із суми заборгованості з орендної плати у розмірі 21261 гривня 06 копійок, пені у розмірі 9854 гривні 01 копійка, 3% річних у розмірі 1620 гривень 00 копійок, суми інфляційних витрат у розмірі 3711 гривень 36 копійок. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 24 червня 2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 9 вересня 2020 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року, по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу. Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року, провадження у справі зупинено на час проведення судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 2 грудня 2020 року, провадження у справі поновлено та зобов`язано [PERSON] надати у судове засідання оригінали документів, які містять достовірні вільні зразки\~її підпису та почерку, виконані особисто нею за періоди з 2017 по 2019 років включно, які можуть міститися у документах (з місця роботи: заявах на прийняття на роботу, звільнення, надання відпустки, матеріальної допомоги, тощо); заявах та листах до організацій, підприємств державної та комунальної власності (ЖКХ, ОСББ, КЕУ ЗС України - КЕУ - КЕВ (КЕЧ), Військовий комісаріат); страхових та нотаріальних документах: довіреностях, договорах, тощо); ДПСУ (деклараціях, відомостях про отримання ідентифікаційного коду, тощо); РАЦС (виписках та актах цивільного стану: про шлюб, про розірвання шлюбу, реєстрації батьками дітей, тощо); записниках, листах, щоденниках, автобіографіях, тощо (не менше ніж у 15-20 ти документах). Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року, провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 19 травня 2021 року, провадження у справі поновлено, оскільки, матеріали цивільної справи повернуто до суду, а ухвала суду від 17 грудня 2020 року залишена без виконання. ІІІ. Аргументи учасників справи 20 липня 2020 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача вказав, що заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначив, що 1 грудня 2015 року між сторонами було укладено договір оренди землі №85. 21 грудня 2019 року від позивача до Товариства надійшло повідомлення з вимогою розірвати договір оренди з підстав невірно вказаного кадастрового номеру земельної ділянки. Товариством було надано відповідь про відмову в задоволенні вимоги щодо розірвання договору. Згідно п. 2. Договору оренди землі №85, право власності Орендодавця на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №48228877 від 24 листопада 2015 року. Підписуючи даний договір та надаючи правовстановлюючі документи на земельну ділянку позивач мала на меті передати земельну ділянку з кадастровим номером 22982200:208:0032, а відповідач мав намір орендувати саме цю земельну ділянку із зазначеним кадасторим номером. Протягом більш ніж 4 роки після підписання договору оренди від позивача до Товариства не надходили пропозиції, щодо перегляду та/або збільшення розміру орендної плати. Навіть у повідомленні від 21 грудня 2019 року позивач не ставить під сумнів виконання Товариством зобов`язання, щодо виплати орендної плати. Товариством орендна плата виплачувалася та виплачується у розмірах та строки визначених умовами договору оренди. Так, у 2017 році позивачу була нарахована орендна плата до виплати у розмірі 8294 гривні, з яких товариством, як податковим агентом утримано ПДФО та військовий збір у розмірі 1617,33 грн. та на руки видано 6676.67 грн., що підтверджується платіжною відомістю №1 про видачу готівки за оренду земельних паїв та податковим розрахунком форми №1ДФ за 3-й квартал 2017 року. У 2018 році позивачу була нарахована орендна плата у розмірі 10 000 грн., з яких товариством, як податковим агентом утримано ПДФО та військовий збір у розмірі 1950.00 грн. та на руки видано 8050 грн., що підтверджується платіжною відомістю №1 на видачу готівки за оренду земельних паїв за 2018 рік та податковим розрахунком форми №1ДФ 3-й квартал 2018 року. У 2019 році позивачу була нарахована орендна плата у розмірі 10 000 грн., яких товариством, як податковим агентом утримано ПДФО та військовий збір у розмірі 1950.00 грн. та на руки видано 8050 грн., що підтверджується платіжною відомістю на видачу готівки за оренду земельних паїв за 2018 рік та податковим розрахунком форми №1ДФ за 3- й квартал 2019 року. Посилання позивача на те, що Товариством не переглядався розмір орендної плати є безпідставними. Згідно п. 10\~Договору оренди землі №85 орендна плата вноситься орендарем на суму\~7087,02\~грн,\~за мінусу\~податку з\~доходів,\~в свою чергу, як зазначалося вище позивачу Товариством орендна плата нарахована у значно більшому розмірі ніж встановлено договором,\~а саме\~у 2017\~в розмірі\~8294\~грн.,\~а у\~2018-2019\~р.р.\~по 10000,00\~грн. відповідно. В позовній заяві позивач вказує, що з нею не було погоджено форму видачі орендної плати, проте вказане не відповідає дійсності так як здійснюючи підпис у вищевказаних платіжних відомостях позивачка погоджувалася з запропонованою формою орендної плати, а саме отримання готівки. Вважають, що посилання позивача на практику судів, щодо перегляду орендної плати з підстав зміни грошової оцінки землі, не можуть прийматися судом, так як в цих спорах питання щодо розміру орендної плати розглядалися по землям державної та комунальної власності. Окрім того, якщо навіть припустити, що Товариством не виконувався обов`язок щодо сплати орендної плати, то розрахунок який наведено позивачем є невірним, так як в будь- якому разі прострочення виплати орендної плати за 2017 рік починається з грудня 2017, за 2018 з грудня 2018, за 2019 з грудня 2019. В своїх же розрахунках позивач не розділяє терміни виплати орендної плати та вважає, що прострочення за 2018-2019 рр. почалося з грудня 2017 року, що додатково свідчить про недобросовісність позивача та безпідставне намагання стягнути з товариства якомога більшу суму коштів. 28 липня 2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що із викладеними у відзиві доводами відповідача позивач не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не ґрунтуються на чинних положеннях законодавства України. Відповідач у відзиві зазначає, що позивач не звертався щодо перегляду та/або збільшення розміру орендної плати. Згідно п. 11 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Згідно п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається один раз у рік у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі, внаслідок інфляції. Таким чином, саме відповідач після зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки та з урахування інфляції мав здійснити перегляд розміру орендної плати та за результатами такого\~перегляду -\~повідомити позивача\~у встановлений\~спосіб,\~однак в період з 2017 р. по 2020 р. цього не здійснив. Крім того, Орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Позивач направив на адресу відповідача повідомлення від 21 грудня 2019 року про намір розірвати договір оренди земельної ділянки № 85 від 01 грудня 2015 року. Однак, відповідач надіслав позивачу лист-відповідь від 08 січня 2020 року. Згідно зазначеної відповіді відмовив у припиненні договору шляхом розірвання. У зазначеній відповіді відповідач послався на нібито укладену сторонами додаткову угоду. Позивач зазначає, що жодної додаткової угоди він не укладав та не підписував. Відповідач не зазначає навіть дати укладання такої додаткової угоди. Також відповідач зазначає, що земельна ділянка була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак не зазначає, на підставі якого документу відповідачем було внесено зміни до Договору та скориговано із некоректного кадастрового номеру земельної ділянки 3222982200:02:282:0032 на коректний кадастровий номер 3222982200:02:208:0032, який належить позивачу на праві власності. Однак,\~щодо зазначених\~обставин відповідач\~взагалі не\~виклав своїх\~доводів та відповідних доказів, що свідчить про відсутність заперечень з його боку та визнання зазначених обставин. ІV. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, розірвати договір оренди земельної ділянки № 85 від 1 грудня 2015 року, яка розташована на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, площею 3,2701 га, кадастровий номер 3222982200:02:208:0032, укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача суму грошових коштів у розмірі 36446 гривень 43 копійки, що складається із суми заборгованості з орендної плати у розмірі 21261 гривня 06 копійок, пені у розмірі 9854 гривні 01 копійка, 3% річних у розмірі 1620 гривень 00 копійок, суми інфляційних витрат у розмірі 3711 гривень 36 копійок. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. V. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 3,2701 га, кадастровий номер земельної ділянки 3222982200:02:208:0032, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 24 листопада 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2093 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-3205364822015 від 2 листопада 2015 року (а.с. 18-19). 1 грудня 2015 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зеленьки» було укладено договір оренди земельної ділянки №85 (а.с.22-23) 21 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеленьки» із повідомленням про намір розірвати договір оренди земельної ділянки №85 від 1 грудня 2015 року, оскільки в договорі оренди земельної ділянки зазначено кадастровий номер земельної ділянки 3222982200:02:282:0032, який не відповідає кадастровому номеру земельної ділянки 3222982200:02:2808:0032, який належить їй (а.с. 24). Товариство з обмеженою відповідальністю «Зеленьки» відмовило у припиненні договору шляхом його розірвання, оскільки договором передбачені всі істотні умови, [PERSON] підтвердила це свої підписом (а. с. 25). Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про оренду землі» зі змінами станом на моменту укладення договору, який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, а також нормами Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди законодавству. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України. Відповідно до\~п.\~«д» ч.\~1\~ст.\~141\~ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п. 35 Договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав передбачених законом. Як вбачається зі змісту укладеного з відповідачем спірного договору оренди землі, всі істотні умови, які є обов`язковими для такого договору, згідно вимог законодавства, є дотриманими. Відповідно до п. 9 спірного договору визначено, що орендна плата вноситься в термін не пізніше 30 листопада кожного року, починаючи з 2016 року, у грошовій, натураліній та відробітковій формі на суму 7087 гривень 02 копійки, що становить не менше 6% від вартості орендованої земельної ділянки за мінусом податку з доходів. Згідно платіжних відомостей №1 за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік [PERSON] отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеленьки» кошти в розмірі 21403 гривні 34 копійки (а.с. 48,54, 58). Посилання позивачки, на те що вона не підписувала договір оренди землі №85 від 1 грудня 2015 року, та не отримувала орендну плату за договором оренди, а підписи у платіжних відомостях за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік не її, не можуть бути врахований судом, оскільки відповідно до абзацу другого ч.1 ст.218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, а рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. В свою чергу позивач не надала суду жодних письмових доказів, аудіо записів, відеозаписів, які б спростували факт не підписування нею договорів оренди та платіжних відомостей за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік. На виконання призначеної судом почеркознавчої експертизи із питанням щодо того, чи зроблений підпис [PERSON] в платіжних відомостях на видачу готівки за оренду земельних ділянок, експертом було направлено повідомлення про неможливість проведення експертизи у зв`язку із відсутністю 10-15 вільних зразків підпису [PERSON] за період 2017-2019 років. Однак, позивачка не надала зразки своїх підписів, тому судом було доручено експертам виконати ухвалу суду від 22 вересня 2020 року на підставі наявних матеріалів. Таким чином, оскільки від проведення експертизи фактично ухилилася позивачка, оскільки не надала у достатній кількості своїх вільних зразків підпису, та не оплатила вартість проведення експертизи, судово-почеркознавча експертиза залишена без виконання, що свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо належності її підпису у відомостях видачі орендної плати, щоб спростувати доводи відповідача про її виплату. Згідно\~ст.109 ЦПК України\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона позивача не спростувала належними та допустимими доказами факт отримання за вищевказаними відомостями орендної плати. Крім того, аргументи позивача щодо відмінності в кадастрових номерах її земельної ділянки та кадастровому номері земельної ділянки вказаної в договорі оренди, також не заслуговують на увагу, з тих причин, що позивачем не вказувалось, що вона є власником земельної ділянки з №3222982200:02:282:0032. А оскільки вона реалізовує свій намір здачу своєї земельної ділянки в оренду, отримувала в 2017-2019 роки орендну плату за договором, вказану відмінність в кадастровому номері, суд сприймає не інакше, як технічну описку. Окрім того, у діях відповідача не встановлено систематичності порушення умов договору як підстави для розірвання договору оренди, а саме несплати орендної плати, про що зазначалося вище. За таких підстав, у діях відповідача не вбачається порушення умов договору, що можуть бути підставою для його розірвання, тому позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню. Оскільки в судовому засіданні встановлено відсутність заборгованості по виплаті орендної плати за 2017, 2018, 2019 роки, а тому відсутні підстави для стягнення з ТОВ «Зеленьки» заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 21261 гривню 06 копійок, пені у розмірі 9854 гривні 01 копійка, 3% річних у розмірі 1620 гривень 00 копійок, суми інфляційних витрат у розмірі 3711 гривень 36 копійок, які є похідними вимогами від розірвання договору оренди, тому також задоволенню не підлягають. Враховуючи вищезазначене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed