Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 24.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати Одеське районне управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області повернути позивачу 6/25 частин будинковолодіння [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2021 року провадження по справі відкрито. 09.07.2021 року від Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви [PERSON] без розгляду, оскільки до ГУНП в Одеській області позов з тим самим предметом спору та за тими самими обставинами вже подавався. Ухвалою суду від 22.09.2021 року в задоволенні клопотання Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області про залишення позовної заяви [PERSON] про зобов`язання повернути майно, - відмовлено та закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилися належні їй на праві приватної власності 6/25 частин будинковолодіння [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вказаний об`єкт нерухомості належить йому в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] , оскільки він є спадкоємцем першої черги після смерті матері. Інші спадкоємці ніколи не претендували на спадкове майно та не приймали заходів щодо прийняття спадщини. 09.07.2021 року від Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви [PERSON] без розгляду, оскільки до ГУНП в Одеській області позов з тим самим предметом спору та за тими самими обставинами вже подавався. При цьому представник ОРУП №1 ГУНП в Одеській області посилається на те, що ОРУП №1 ГУНП в Одеській області не є юридичною особою, в зв`язку з чим не може бути відповідачем. Юридичною особою, яка може бути учасником справи, є ГУНП в Одеській області, однак оскільки [PERSON] вже звертався до ГУНП в Одеській області з таким самим позовом, здійснити заміну відповідача неможливо та позовну заяву слід залишити без розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що відповідачем в даній справі має бути саме ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, клопотань про заміну відповідача чи уточнення позовних вимог не заявляв. Стверджував, що начальник кримінальної поліції, який підписав клопотання не має відношення до цієї справи. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підтвердження вказаних обставин суду надано: -Свідоцтво про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] від 25.05.1948 року; -Свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] від 19.03.1982 року; -Свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , серії [NUMBER] , видане повторно 22.02.2019 року. На підтвердження позовних вимог суду також надано: -Копію конверта про відправлення 20.11.2000 року [PERSON] листа до Третьої одеської державної нотаріальної контори; -Копію заяви [PERSON] №960 до спадкової справи 628/2000 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] -Копії боргових розписок [PERSON] про отримання грошових коштів у [PERSON] на будівництво двоповерхового будинку на 6/25 частин будинку за адресою: [ADDRESS] . -Накладні та квитанції на придбання будівельних матеріалів. -Копія ухвали суду про накладення арешту на спірне домоволодіння по справі №2-4664/2011 за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності. -Розрахунок вартості спірного домоволодіння. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 1 ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , після смерті якої позивач має бажання оформити свої спадкові права на 6/25 частин будинковолодіння [ADDRESS] . З цього приводу суд зазначає, що викладені в позовній заяві обставини належними та допустимими доказами в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України не підтверджені. При цьому позивачем в позовній заяві не визначено, чому саме ОРУП №1 ГУНП в Одеській області має відповідати за даним позовом та в чому саме полягає порушення прав позивача з боку ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] обрано неналежний спосіб захисту своїх спадкових прав, та окрім того позов заявлено до неналежного відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed