Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 02 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 19 листопада 2016 року Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 568. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 листопада 2016 року. Від даного шлюбу дітей немає. Спільне життя у них з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Спільне господарство не ведеться. Фактичні шлюбні відносини між ними відсутні. Проживають окремо. Збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача [PERSON] . В позасудовому порядку відповідач відмовляється вирішити питання щодо розірвання шлюбу. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, у якій просить позовні вимоги задовольнити та слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] подав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, просить розірвати шлюб. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 12.10.2020 було винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 568 (а.с.8). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви (а.с. 2). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Оцінка суду. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і в разі його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 105, 110 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося. Позивач має стійке волевиявлення на припинення шлюбних стосунків. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її шлюбне прізвище - « [PERSON] ». VI. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 420 грн 40 коп. судового збору. Повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 420 грн 40 коп.

Outcome: approved