Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. 25.09.2019 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем матері [PERSON] за заповітом від 17.10.2007 року. Інших спадкоємців після смерті матері немає, оскільки її брат [PERSON] помер [INFO] . При зверненні до нотаріуса в серпні 2019 року з метою оформлення спадщини після смерті матері їй відмовлено у оформленні у зв`язку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про наявність заповіту, вважала, що спадщину оформлятиме брат [PERSON] , котрий проживав із матір`ю на день відкриття спадщини. Заповіт вона виявила тільки навесні 2019 року під час прибирання в будинку, після чого відразу звернулася в сільську раду для з`ясування достовірності факту складання матір`ю заповіту на її ім`я. Після цього вона звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини. Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в три місяці. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Позивач суду пояснила, що її матір [PERSON] померла [INFO] , але на момент смерті матері з нею проживав без реєстрації місця проживання син покійної - [PERSON] . У зв`язку із цим вона вважала, що брат [PERSON] прийняв та оформлятиме спадщину і не зверталася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Про наявність заповіту вона не була обізнана. Її брат [PERSON] помер [INFO] . Навесні 2019 року вона вирішила прибрати у будинку матері, порозбирати речі та документи і за іконою на стіні виявила захований заповіт [PERSON] на своє ім`я. Після цього вона звернулася у Михайлівську сільську раду для з`ясування питання дійсності заповіту, де їй було повідомлено, що заповіт не змінено і не скасовано, про що 12.03.2019 року зроблено відповідний напис секретарем сільської ради. Із заповітом вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але 19.08.2019 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Так як вона не була обізнана про наявність заповіту, оскільки сільська рада не повідомила її про наявність заповіту матері на її ім`я, то цю причину пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач - Михайлівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.09.2019 року до суду не подала. У підготовчому судовому засіданні 16.10.2019 року представник відповідача Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - Михайлівський сільський голова Канонишен Ю.С. заявив про визнання у повному обсязі позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не має заперечень щодо позову, оскільки Михайлівська сільська рада після смерті спадкодавця і заповідача [PERSON] не здійснила сповіщення спадкоємця [PERSON] про наявність заповіту на її ім`я від 17.10.2007 року, вважаючи, що позивач обізнана про наявність заповіту. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, не подавала. 2. Представник відповідача Михайлівської сільської ради - Канонишен Ю.С. у підготовчому засіданні усно заявив про повне визнання позову [PERSON] , просить розглядати справу у підготовчому засіданні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 25.09.2019 року прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження позовну заяву [PERSON] до Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 16.10.2019 року (а.с.22). 2. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає за необхідне прийняти визнання позову [PERSON] представником Михайлівської сільської ради Канонишеним Ю.С., оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку із чим перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, - немає. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, щодо спадкування, зокрема, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка по день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.9), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «Могилів-Подільське МБТІ» від 27.08.2019 року №443, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.10, 13-18). Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її дочка - позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу останньої серії [NUMBER] (а.с.5) та заповітом від 17.10.2007 року, посвідченим секретарем виконкому Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованим в реєстрі за №249, який не змінено та не скасовано на день смерті спадкодавця (а.с.7). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.08.2019 року, з якого вбачається, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не прийнята, оскільки спадкові справи у Спадковому реєстрі відсутні (а.с.11). Брат позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). 19.08.2019 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області відмовлено позивачеві в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.19). Так, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину і не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини через необізнаність про наявність заповіту, тому пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що позивач [PERSON] , спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, яка на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, своєчасно не прийняла спадщину через необізнаність про наявність заповіту, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із того, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до правового висновку, зробленого Верховним Судом 26.06.2019 року у постанові у справі №565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, Верховним Судом у вказаній постанові зроблено висновок, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Також, Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, необізнаність спадкоємця [PERSON] про наявність заповіту є, на думку суду, поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, суд встановив, що за даними Спадкового реєстру не заведено спадкової справи до майна померлої [PERSON] , що вбачається із постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та з витягу зі Спадкового реєстру про відсутність спадкових справ. До того ж, Михайлівська сільська рада, яка посвідчувала заповіт [PERSON] , після смерті останньої не здійснювала виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця, що повідомив Михайлівський сільський голова Канонишен Ю.С. під час розгляду справи. Вказані обставини свідчать про поважність причини пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Отже, наявні підстави для визначення додаткового строку у три місяці для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON] , то, відповідно до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України, в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved