Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 20.06.2019 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернулась адвокат Зудова В.В. з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та поділ майна. Ухвалою від 03.07.2019 року провадження у справі відкрито та роз`єднано позовні вимоги. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2019 року шлюб сторін розірвано. 18.09.2019 року відповідач надав відзив на позов. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.10.2019 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 09.04.2020 року з ОНДІСЕ до суду надійшов висновок експерта № 19-6949 автотоварознавчої експертизи від 31.03.2020 року. 16.04.2020 року до суду повернуто матеріали справи з висновком експерта №21/19 судової оціночно-будівельної експертизи від 21.02.2020 року. Ухвалою від 17.04.2020 року провадження у справі поновлено. 28.05.2020 року представником позивача - адвокатом Зудовою В.В. надана заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить: відстрочити оплату судового збору у розмірі 4747,00 грн. до ухвалення судового рішення у справі, в порядку поділу майна подружжя відступити від принципу рівності часток подружжя і виділити позивачу більшу частину із спільного майна у розмірі 2/3 від його вартості у розмірі 3830349,50 грн.; припинити право спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , залишивши його у одноосібній власності позивача; припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] , залишивши їх у одноособовій власності відповідача; стягнути з позивача на користь відповідача різницю у вартості часток у спільному майні подружжя у розмірі 852650,50 грн; стягнути з відповідача судові витрати. 18.06.2020 року від відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог. 16.07.2020 року представник позивача - адвокат Зудова В.В. надала до суду заяву про зміну предмету спору, в якій позивач просить: в порядку поділу майна подружжя відступити від принципу рівності часток подружжя і виділити позивачу більшу частину із спільного майна у розмірі двох третин від його вартості; припинити право спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , а залишивши його у одноосібній власності позивача; припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] , залишивши їх у одноособовій власності відповідача; стягнути з відповідача судові витрати. 21.07.2020 року відповідач надав відзив на заяву про зміну предмету позову. 22.09.2020 року від сторони позивача адвоката Зудової В.В. надійшла заява про зміну предмету позову та зменшення позовних вимог, в якій позивач просить: в порядку поділу майна подружжя застосувати принцип рівності часток подружжя; припинити право спільної суміної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] , та автомобіль марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] , залишивши їх у одноособовій власності позивача; виділити позивачу 39/100 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до розрахунку різниці у розмірі рівної частки у спільному майні подружжя; виділити відповідачу 61/100 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до розрахунку розміру рівної частки у спільному майні подружжя; стягнути з відповідача судові витрати. 13.10.2020 року від відповідача надійшов відзив на заяву від 22.09.2020 року. Ухвалою суду від 16.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги в останній редакції від 21.09.2020 року підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав подані заперечення (відзив), просив поділити спільне майно подружжя щодо варіанту поділу, запропонованому відповідачем у відзиві. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони перебували у шлюбі з 24.02.2002 року, в період якого подружжя набуло у власність житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю 4683000,00 грн. /чотири мільйони шістсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок/ (згідно експертного дослідження № 21/19 від 21 лютого 2020 року); квартиру [ADDRESS] , вартістю 970400,00 грн. /дев`ятсот сімдесят тисяч чотириста гривень 00 копійок/ (згідно експертного дослідження № 21/19 від 21 лютого 2020 року); автомобіль марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] , вартістю 92124,25 грн. /дев`яносто дві тисячі сто двадцять чотири гривні 25 копійок/ (згідно експертного дослідження № 19-6949 від 31 березня 2020 року). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2019 року у цивільній справі № 520/14283/19 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. При цьому позивач зазначила, що вже понад три роки спільні з відповідачем діти фактично знаходяться на її утриманні, у зв`язку з чим 10.07.2020 року позивач була змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів, лише після чого відповідач почав перераховувати через відділення Укрпошти грошові кошти на утримання дітей. Зазначила, що живе з відповідачем самостійними життями, не зважаючи на сумісне проживання, що викликане відсутністю згоди відповідача на продаж сумісного будинку, який би дав змогу купити самостійне житло для неї із дітьми та самостійне житло відповідачу. Крім того відповідач одноособово займає спірну сумісну квартиру, розташував у ній свій офіс. Не зважаючи на припинення шлюбних відносин не бажає виїхати з будинку. Єдиним шляхом вирішення спору є виділення позивачу сумісної квартири та машини, частки у житловому будинку, відповідачу - частку у житловому будинку. Просила суд позивачу виділити квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] , залишивши їх у одноособовій власності позивача, виділити позивачу 39/100 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до розрахунку різниці у розмірі рівної частки у спільному майні подружжя. Відповідачу виділити 61/100 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до розрахунку розміру рівної частки у спільному майні подружжя. З наданої суду відповіді-розрахунку часток № 55/09 від 21 вересня 2020 року, складену інженером з інвентаризації нерухомого майна на адвокатський запит представника позивача вбачається, що [PERSON] відповідно до Договору купівлі-продажу від 16.02.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Образцовою Т.А. зареєстрованого в реєстрі за № 258 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 16.02.2015 року, номер запису про право власності: 8741697, належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається в цілому з житлового будинку під літ «Д» загальною площею 231,5 кв.м., в тому числі житловою площею 78,9 кв.м., огорожі №1-7, мостіння І. Згідно експертного дослідження № 21/19 від 21 лютого 2020 року вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 4683000,00 (чотири мільйони шістсот вісімдесят три тисячі) гривень 00 коп. Відповідно до наданого варіанту поділу позивачу [PERSON] запропоновано залишити частку в житловому будинку вартістю 1810237,88 грн, а відповідачу [PERSON] частку в житловому будинку вартістю 2872762,12 грн. В результаті визначення у відсотковому відношенні частки кожного співвласника в житловому будинку, з розрахунку вартості частки кожного з співвласників встановлено, що розмір частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] : - вартістю 1810237,88 грн. складає 39/100 частки житлового будинку; - вартістю 2872762,12 грн. складає 61/100 частки житлового будинку. Відповідач у відзиві посилається на недоведеність позивачем факту одноособового утримання дітей, надав докази перерахування аліментів за період в один місяць, за липень 2020 року. Зазначив, що оплачує повністю комунальні витрати з утримання житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якості доказів надав квитанції за період з 2018 по 2020 рік, зазначив, що у 2020 році оплачує половину комунальних витрат з утримання житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якості доказів надав квитанції за період лютий-червень 2020 року. Зазначив, що квартира [ADDRESS] знаходиться у одноособовому користуванні відповідача під розміщення ним офісу, у якому останній здійснює підприємницьку діяльність, в якості доказів надав витяг з трудової книжки відповідача та копію свідоцтва про реєстрацію ФОП. Крім того зазначив, що автомобіль марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] знаходиться у одноособовому користуванні відповідача та просив припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] , залишивши їх у одноособовій власності відповідача. Надав згоду на продаж житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до розрахунку розміру рівної частки у спільному майні подружжя. Зазначив, що сумісне проживання припинено з 11.11.2020 року, в якості доказів надав договір оренди квартири від вказаної вище дати. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до Договору купівлі-продажу від 16.02.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Образцовою Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 258 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 16.02.2015 року, номер запису про право власності: 8741697, належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається в цілому з житлового будинку під літ «Д» загальною площею 231,5 кв.м., в тому числі житловою площею 78,9 кв.м., огорожі №1-7, мостіння І. /а.с.10-11/. Згідно експертного дослідження № 21/19 від 21 лютого 2020 року вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 4683000,00 грн. /чотири мільйони шістсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок/. /а.с.105-134/. [PERSON] та [PERSON] відповідно до Договору купівлі-продажу від 27.03.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шевиріною А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 458 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.04.2010 року, номер запису про право власності: 11641582, належить у рівних частках квартира [ADDRESS] /а.с.12/. Згідно експертного дослідження № 21/19 від 21 лютого 2020 року вартість квартири [ADDRESS] складає 970400,00 грн. /дев`ятсот сімдесят тисяч чотириста гривень 00 копійок/. /а.с.105-134/. [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 14.12.2007 року належить автомобіль марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] /15-16/. Згідно експертного дослідження № 19-6949 від 31.03.2020 року вартість транспортного засобу марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] складає 92124,25 грн. /дев`яносто дві тисячі сто двадцять чотири гривні 25 копійок/. /а.с.96-103/. Сторони, [PERSON] та [PERSON] , 24.02.2002 року уклали шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 24.02.2002 року, актовий запис в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 24.02.2002 року №141. Вказане вище майно набуте сторонами в період шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, що сторонами не оспорюється. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.10.2019 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. 09.04.2020 року з ОНДІСЕ до суду надійшов висновок експерта № 19-6949 автотоварознавчої експертизи від 31.03.2020 року. 16.04.2020 року до суду повернуто матеріали справи з висновком експерта №21/19 судової оціночно-будівельної експертизи від 21.02.2020 року. Висновки експертних досліджень сторонами не оспорюється. До суду позивачем надана відповідь-розрахунок часток № 55/09 від 21.09.2020 року, складена інженером з інвентаризації нерухомого майна, якою розрахована різниця у розмірі рівної частки у спільному майні подружжя, щодо поділу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . /а.с.217-218/. Вказаний розрахунок відповідачем заперечується, але використовується, як підстава для здійснення ним свого розрахунку, викладеного у останньому відзиві. При цьому будь-яких доказів, щоб ставили під сумнів складений спеціалістом розрахунок, суду не надано. Будь-яких клопотань з боку відповідача до суду не надходило. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 2 ст. 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що в період шлюбу сторони набули майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] та автомобілю марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, державний номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] , яке в силу положень ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, що не оспорюється сторонами. У сторін склався наступний порядок користування спільною сумісною власністю подружжя: сторони разом із їхніми дітьми сумісно проживають у житловому будинку [ADDRESS] знаходиться у одноособовому користуванні відповідача під розміщення ним офісу, у якому останній здійснює підприємницьку діяльність; автомобіль марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] знаходиться у одноособовому користуванні відповідача, що сторони не заперечують. З огляду на положення ст. 70 СК України частки в спільній сумісній власності подружжя є рівними, а відтак за кожним з подружжя має бути визнано право власності на 1/2 частину у спільному сумісному майні сторін у справі. При цьому суд враховує фактичні обставини справи, щодо фактичного порядку користування сумісним майном і варіантів його поділу, щоб вирішити спірні відносини сторін у справі. Суд звертає увагу на те, що сторонами не ставиться питання щодо виділу часток в натурі, а лише заявляються вимоги про поділ майна певним чином, виходячи з принципу рівності часток подружжя та частки у будинку, виходячи з вартості Ѕ від спільного майна подружжя. Враховуючи фактичні обставини справи, що унеможливлюють сумісне проживання сторін, суд приходить до висновку, що варіант поділу спільного майна, на якому наполягає позивач є обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам сторін і нормам застосованого законодавства. За таких обставин суд бере до уваги висновок експерта №21/19 судової оціночно-будівельної експертизи від 21.02.2020 року, яким визначена ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] у розмирі 4683000,00 грн. /чотири мільйони шістсот вісімдесят три тисячі гривень 00 копійок/; квартири [ADDRESS] у розмірі 970400,00 грн. /дев`ятсот сімдесят тисяч чотириста гривень 00 копійок/ та висновок експерта № 19-6949 автотоварознавчої експертизи від 31.03.2020 року, яким визначена ринкова вартість автомобілю марки NISSAN, модель ALMERA, 2004 року випуску, держ. номер [NUMBER] , номер шассі [NUMBER] у розмирі 92124,25 грн. /дев`яносто дві тисячі сто двадцять чотири гривні 25 копійок/ , що не оспорюється сторонами. А також відповідь-розрахунок часток № 55/09 від 21 вересня 2020 року, складену інженером з інвентаризації нерухомого майна, яка хоч і заперечується відповідачем, проте будь-яких доказів заперечень суду не надано. При цьому, доводи відповідача щодо залишення в його одноособовому користуванні і власності квартири - офісу та автомобіля, як засобів для здійснення підприємницької діяльності, а також доводи щодо зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок грошових коштів, як різниця в вартості майна, судом відхиляютьсґя, оскільки відповідач вказані доводи не узгоджує з нормами права до наявних між сторонами правовідносин, помилково стверджує про припинення права власності, не заявляючи зустрічних вимог щодо обгрунтування своєї правової позиції. Суд звертає увагу на те, що протягом тривалого судового процесу спільне бажання сторін щодо продажу одного із об`єктів майна та поділу між ними коштів не було реалізоване, так як відповідач лише декларував, що надає згоду на продаж, але не створював умов та реальних кроків для здійснення його згоди. Діючий варіант користування майном, при якому квартира використвується як офіс та автомобіль для здійснення підприємницької діяльності влаштовує тільки одного відповідача. Відповідач зміну цільового призначення об`єкту нерухомості житлової квартири на нежитловий офіс не провів, належних доказів з даного питання суду не надав. Варіант поділу майна, запропонований позивачем та прийнятий судом, є більш прийнятний, направлений на захист прав не тільки позивача, а і двох дітей сторін, які залишаються проживати з матір`ю, яка не ставить питання про збільшення її частки в майні. Окрім того, сторони і в подальшому не будуть позбавлені можливості реалізувати спільний намір продати житловий будинок та поділити кошти між ними згідно до часток власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 5763,00 грн. /п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 копійок/. Крім того позивач поніс судові витрати пов`язані з розглядом справи в суді по проведенню автотоварознавчої експертизи по справі у розмірі 3014,00 грн. /три тисячі чотирнадцять гривень 00 копійок/. Ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Оскільки позивач приймає участь у справі не самостійно, а шляхом залучення представника - адвоката, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у разі задоволення позову. Судом встановлено, що позивач понесла судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 11 600,00 грн. /одинадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок/. За умовами пункту 3.1. договору про надання правничої допомоги № 17\\19 від 23 травня 2019 року до 27 грудня 2019 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Зудовою В.В. вартість однієї години роботи адвоката встановлена на рівні 400,00 грн. Згідно п. 3.2. договору про надання правничої допомоги № 17\\19 від 23 травня 2019 року Клієнт здійснює оплату протягом трьох днів після виставлення рахунку, виходячи з розрахунку витрачених годин. Згідно п.1 додаткової угоди № 1 від 27 грудня 2020 року до договору про надання правничої допомоги № 17\\19 від 23 травня 2019 року до 27 грудня 2019 року, вартість однієї години роботи адвоката встановлена на рівні 600,00 грн. Згідно рахунку № 17/19 від 07 квітня 2020 року на ознайомлення з матеріалами справи, роз`яснення клієнту його прав та обов`язків, виробітку процесуальної позиції по справі витрачено 3 години, вартістю 1 200 грн.; на складання позовної заяви про поділ майна подружжя витрачено 8 годин, вартістю 3 200 грн.; на ведення переговорів із сторонами спору щодо мирового врегулювання, складання проекту мирової угоди витрачено 5 годин, вартістю 2 000 грн.; на складання заяви про призначення у справі будівельної експертизи витрачено 1 годину, вартістю 400 грн., на участь адвоката у судових засіданнях у 2019 році витрачено 3 години, вартістю 1 200 грн., що загалом складає 20 годин роботи адвоката, вартістю 8 000 грн., який повністю оплачено чотирьмя платежами зарахованими на банківську картку адвоката, що підтверджено банківськими квитанціями про зарахування коштів. Згідно рахунку № 17/19/2 від 02 листопада 2020 року на складання заяв про зміну предмету позову, збільшення та зменшення позовних вимог витрачено 2 години, вартістю 1 200 грн.; на участь адвоката у судових засіданнях у 2020 році витрачено 4 години, вартістю 2 400 грн., що загалом складає 6 годин роботи адвоката, вартістю 3 600 грн., який повністю оплачено позивачем, з врахуванням переплати у розмирі 100 грн., 09 листопада 2020 року, про що свідчить оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру № 9. Суд вважає,що визначений адвокатом розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт за час розгляду справи у суді; ціною позову та значенням справи для сторони, тому суд дійшов до переконання, що представником позивача надано належні та допустимі докази понесених позивачем витрат у справі, які підлягають стягненню із відповідача на його користь.

Outcome: approved