Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Кілійська районна державна адміністрації звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини. В позовній заяві представник позивача вказав, що відповідач є матір'ю неповнолітньої - [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини внесені за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Після перебування [PERSON] разом з дитиною у відділенні патології новонароджених в м. Одеса з 04.01.2014 року їх перевели до дитячого відділення Кілійської ЦРЛ. Однак, 07.01.2014 року мати самовільно залишила дитяче відділення і не повернулась, про що 10.01.2014 року був складений акт про дитину, покинуту в пологовому будинку. Відповідно до характеристики, наданої 29.07.2014 року депутатом Кілійської міської ради, [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, але не проявляє батьківської турботи до дитини. Враховуючи викладене, представники Кілійської РДА просили суд винести рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини - [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на її утримання, щомісячно у розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дітей відповідного віку до повноліття дітей на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина. Представники Кілійської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явились, подали відповідні клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Прокурор прокуратури Кілійського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, подав відповідне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення судового засідання не надала, про причини неявки не повідомила. Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народилась [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON] /а.с. 3/. Відповідно повідомлення відділу ДРАЦС РС Кілійського РУЮ Одеської області за вих. № 126/24.1-27 від 04.02.2014 року, відомості про батька малолітньої [PERSON], [INFO], в актовому записі про народження № 500 від 03.12.2013 року, складеному відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції Одеської області, відомості про батька внесені за вказівкою матері дитини згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно повідомлення Кілійської ЦРЛ за вих. № 47 від 15.01.2014 року, адміністрація КБУ Кілійська центральна районна лікарня доводить до відома, що в дитячому відділенні Кілійської ЦРЛ з 04.01.2014 року перебуває неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка була переведена з відділення патології новонародження, разом з матір'ю [PERSON], [INFO] та 07.01.2014 року мати самовільно залишила дитяче відділення і не повернулась. З досліджених в судовому засіданні акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовились забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 10.01.2014 року, вбачається, що [PERSON], [INFO] було залишено в дитячому відділені Кілійської ЦРЛ. / а. с. 05/ Відповідно розпорядження Голови Кілійської районної державної адміністрації № 47 від 08.02.2014 року «Про влаштування [PERSON], [INFO], до державного закладу на повне державне забезпечення», дитина була влаштована до Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини. Згідно акту про результати відвідування та піклування дитиною № 02/26-34 від 23.07.2014 року, складеним Ізмаїльським спеціалізованим будинком дитини, малолітню [PERSON], [INFO], яка перебуває на повному державному забезпеченні в Будинку дитини з 21.02.2014 року ніхто не провідував, не цікавиться її станом здоров'я, розвитком дитини, її вихованням та утриманням, тобто фактично самоусунулись від її виховання та утримання./ а. с. 07/ Відповідно висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], Кілійська районна державна адміністрація клопоче про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої та стягнення аліментів. /а. с.02/ Згідно ст.150 Сімейного кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка є матір'ю дитини, фактично самоусунулась від належного утримання та виховання дитини і не бажає змінити своє ставлення до її виховання, відповідач не вжив жодних заходів стосовно можливості побачення з дитиною, що підтверджується матеріалами справи, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов'язками та відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 Сімейного кодексу України). Згідно ст. ст. 180, 181, 191 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримування дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, або батька у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний чи доход, що змінюється, частину доходу одержує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення для справи, суд за заявою платника одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, позивачем не додано підтверджень щодо працевлаштування відповідача, а тому аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved