Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, посилаючись на ті обставини, що проживала однією сім`єю з відповідачем як чоловік та жінка без шлюбу. Під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Донька перебуває на її утриманні. Після припинення фактичних шлюбних відносин, у вересні 2019 року вони з відповідачем стали проживати окремо.Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги, вважає, що відповідач має можливість виплачувати на її утримання аліменти,оскільки має стабільний дохід, працює різноробочим в ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат». Просить стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення донькою трирічного віку. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 4 любтого 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. Згідно зі ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 4 лютого 2020 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 15 лютого 2020 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу. Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень ст. 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. Сторони являються батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ржищівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлння юстиції у Київській області 25 вересня 2018 року. Судом встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Ці обставини підтверджені даними довідки Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області № 02-33/479 від 5 грудня 2019 року. Позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Миронівської райдержадміністрації та отримує допомогу при народженні дитини. Вказані обставини підтверджені даними довідки, виданої начальником управління соціального захисту населення Миронівської райдержадміністрації за № 368 від 5 грудня 2019 року Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Частиною 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно правил ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами частини 2 вказаної статті проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Вказані правові норми встановлюють, що на території України дійсним визнається лише шлюб, що належним чином зареєстрований. Одним із принципів регулювання сімейних відносин є визнання шлюбу, укладеного лише в органах реєстрації актів цивільного стану. Даний принцип засновано на конституційному принципі захисту сім'ї державою (ст. 51). Шлюбом визнається не будь-який союз жінки та чоловіка, а лише той союз, який отримав державне визнання у формі державної реєстрації його укладення в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Актом реєстрації держава підтверджує, що даний союз отримує суспільне визнання та захист як такий, що відповідає визначеним вимогам. Лише зареєстрований в органах державної реєстрації актів цивільного стану шлюб породжує правові наслідки. У цьому полягає конститутивне (правостворююче) значення реєстрації шлюбу. Саме від дня державної реєстрації шлюбу у подружжя виникає цілий комплекс взаємних прав та зобов'язань, а дитина, народження після державної реєстрації шлюбу, вважається народженою у шлюбі з усіма витікаючими звідси наслідками. Проживання однією сім'єю містить лише одну ознаку шлюбу - ознаку сімейного союзу жінки та чоловіка. Відсутність державної реєстрації не робить такий союз актом цивільного стану, тобто шлюбом, як правової категорії. Жінка та чоловік у такому союзі набувають статус сім'ї, але не набувають статус подружжя. Тому проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Таким чином, жінка та чоловік, які спільно проживають без шлюбу, не наділені правами та обов'язками подружжя, а наділені правами та обов'язками як особи, які проживають однією сім'єю. Оскільки сторони проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, їх сімейний союз не зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, права та обов`язки подружжя у них не виникли. З цих підстав позивач не набула права на утримання від відповідача, як батька її дитини, до досягнення дитиною віку трьох років. Висновки за результатами розгляду Згідно правил ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини не підтверджені матеріалами справи, позивач не набула права на утримання від відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed