Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Лікар-психіатр Лубенської комунальної центральної міської лікарні [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання [PERSON] стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В заяві вказала, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті поліклінічного відділення Лубенської КЦМЛ з 2006 року з діагнозом: шизофренія параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні. Пацієнтка є інвалідом ІІ групи у звязку з психічним розладом. Рішенням суду від 11.07.2012 року пацієнтка визнана недієздатною, її опікуном призначено [PERSON]. 06.06.2017 року до лікаря-психіатра звернувся опікун пацієнтки з проханням госпіталізації дружини, повідомивши, що понад двох тижнів [PERSON] не проживає разом з сімєю, може зникнути в невідомому напрямку, відмовляється від опіки опікуна, не здатна обслуговувати себе в повному обсязі. На теперішній час пацієнтка не здатна адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, виявляє наміри, що становлять небезпеку для її життя, зокрема, може покинути теперішнє місце проживання та зникнути в невідомому напрямку, не здатна обслуговувати себе в повному обсязі. Пацієнтка страждає на тяжкий психічний розлад, її дії наразі можуть становити небезпеку для її життя. За своїм психічним станом пацієнтка потребує стаціонарної психіатричної допомоги. Заявник прохає суд призначити госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] подану заяву про надання [PERSON] стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку підтримала, зважаючи на негативний перебіг та загострення її хвороби, що створює небезпеку для пацієнтки. Вважає, що за викладених обставин ефективну допомогу хворому можливо надати лише шляхом поміщення її до спеціалізованого стаціонарного закладу з надання психіатричної допомоги. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є його дружиною, він є її опікуном. [PERSON] страждає на психічне захворювання, у звязку з чим проходила стаціонарне лікування. Останнім часом психічний стан [PERSON] погіршився, вона стала зникати з дому в невідомому напрямку, відмовляється від опіки. Зважаючи на висновок лікарсько-консультативної комісії, доданий до заяви, та погіршення стану здоровя [PERSON] суд доходить висновку про її неспроможність перебувати в судовому засіданні. Прокурор в судовому засіданні заяву лікаря-психіатра про надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку підтримав. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити. Згідно із ч. 1 ст. 279 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно частин 1, 2 ст.280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.282 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено презумпцію психічного здоров'я, тобто кожна особа важаться такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставі та у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 07.06.2017 року [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2006 року з діагнозом: шизофренія параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Епізодичний тип перебігу захворювання з наростаючим дефектом особистості по змішаному типу. В клінічній картині домінує параноїдна симптоматика, апато-абуліний дефект, агресія, часті зміни настрою, розгальмованість, схильність до втеч, нездатність обслуговувати себе в повному обсязі. У звязку з погіршенням психічного стану перебувала на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні в 2006 році, 2008 році, 2012 році, 2014 році, двічі в 2015 році. [PERSON] є інвалідом ІІ групи у звязку з психічним захворюванням. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 липня 2012 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено над нею опікуна [PERSON]. На теперішній час пацієнтка не здатна адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, виявляє наміри, що становлять небезпеку для її життя, зокрема, може покинути теперішнє місце проживання та зникнути в невідомому напрямку, не здатна обслуговувати себе в повному обсязі. Згідно висновку ЛКК пацієнтка потребує стаціонарної психіатричної допомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, без її згоди, оскільки страждає на психічне захворювання, яке загрожує їй особисто, а тому подану заяву лікаря-психіатра слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved