Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Лікар-психіатр Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька Слободян О.Й. звернулась до суду з заявою про госпіталізацію недієздатного [PERSON], [INFO], мешканця с. Заозерне Любомльського району Волинської області до психіатричного закладу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 21.11.2017 року доставлений племінником-опікуном в зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я. Був госпіталізований до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька з діагнозом «Виражений психорганічний синдром (внаслідок атрофії кори головного мозку) з декомпенсаціями афективно-поведінкових розладів на наростанням явищ інтелектуального-мнестичного дефіциту. F 07.9». За даними амбулаторної картки на диспансерному обліку в ВОПЛ № 1 м. Луцька з 2006 року з приводу органічного розладу. Неодноразово лікувався і обстежувався в ВОПЛ № 1 м. Луцька. Остання госпіталізація з 14.03.2017 року по 27.04.2017 року. Спадковість не обтяжена. Рішенням Любомльського районного суду від 10.05.2017 року [PERSON] визнано недієздатним та його опікуном призначено племінника [PERSON] На підставі викладеного просить провести госпіталізацію недієздатної особи [PERSON], [INFO], мешканця с. Заозерне Любомльського району Волинської області до Волинської обласної психіатричної лікарні №1, встановивши термін перебування 6 місяців. В судовому засіданні лікар-психіатр Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька Слободян О.Й. заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд заяву задовольнити, встановивши термін перебування недієздатного [PERSON] у Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 м. Луцька 6 місяців. Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію недієздатної особи [PERSON] до психіатричного закладу. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів № 1033 від 22.11.2017року [PERSON], [INFO], мешканець с. Заозерне Любомльського району Волинської області поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька, доставлений племінником-опікуном в зв'язку з різким погіршенням стану: став агресивним: погрожує своїй матері, що її вб'є і закопає на городі. З діагнозом «Виражений психоорганічний синдром (внаслідок атрофії кори головного мозку) з декомпенсаціями афективно-поведінкових розладів на наростанням явищ інтелектуального-мнестичного дефіциту. F 07.9». За даними амбулаторної картки на диспансерному обліку в ВОПЛ № 1 м. Луцька з 2006 року з приводу органічного розладу. Неодноразово лікувався і обстежувався в ВОПЛ № 1 м. Луцька. Остання госпіталізація з 14.03.2017 року по 27.04.2017 року. Спадковість не обтяжена. Виходячи з анамнезу та об'єктивного стану, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад «Виражений психоорганічний синдром (внаслідок атрофії кори головного мозку) з декомпенсаціями афективно-поведінкових розладів на наростанням явищ інтелектуально-мнестичного дефіциту. F 07.9», який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку у зв'язку з неодноразовими вчиненнями в минулому та реальними даними в даний час вчинити дії, що становлять безпосередньо небезпеку для життя і здоров'я оточуючих (а.с. 3). Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Рішенням Любомльського районного суду від 10.05.2017 року [PERSON] визнано недієздатним та його опікуном призначено племінника [PERSON].(а.с. 7, 8). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», визнано таким, що не відає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Таким чином, аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару [PERSON], а тому заяву слід задовольнити. На підставі Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved