Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Історія справи (I.) Короткий зміст позовних вимог 1. Банк 27.05.2021 через свого представника за довіреністю № 325 ЮДІ від 07 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, та просив стягнути з [PERSON] 22285,81 грн кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. 2. Позовні вимоги мотивовані такими обставинами. 3. В жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 4. Відповідно до укладеного договору б/н від 14.12.2018 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 5. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://www.monobank.ua/terms складає договір про надання банківських послуг. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов`язання за договором виконав та надав кредит. 6. В свою чергу, відповідач, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував унаслідок чого станом на 22.12.2020 утворилася заборгованість у розмірі 22285,81 грн, з яких: 18411,94 грн заборгованість за тілом кредиту, 3873,87 грн заборгованість за пенею та комісією,\~і у\~добровільному порядку\~сума заборгованості\~не погашена. (II.) Стислий виклад позицій позивача, відповідача 7. У письмовій заяві позивач виклав процесуальну позицію на підтримання своїх вимог. 8. Відповідач не з`явився в судове засідання, повідомлений належним чином в порядку, передбаченому частиною шостою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України /далі також - ЦПК/, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. /ас 1-4, 39/ (ІІІ.) Заяви, клопотання позивача, відповідача: 8. 27.05.2021 позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. /ас 6/ 9. 27.05.2021 позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. /ас 5/ (ІV.) Процесуальні дії у справі 10. 04.06.2021 суддя Краснопільського\~районного суду\~Сумської області\~/надалі\~по тексту\~також \~суддя,\~суд/\~постановив ухвалу про відкриття провадження у справі. /ас 37/ (V.) Фактичні обставини, встановлені судом 11. 14.12.2018 між АТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк», отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. 12. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. /ас 8/ 13. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та Тарифи за карткою Monobank розміщені на сайті https://www.monobank.ua/terms. /ас 9-30/ 14. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг від 14.12.2018 виконав, надав [PERSON] в кредит кошти. 15. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 22.12.2020 утворилася заборгованість у розмірі 22285,81 грн, з яких: 18411,94 грн заборгованість за тілом кредиту, 3873,87 грн заборгованість за пенею та комісією. /ас 7/ 16. На даний час відповідач свої обов`язки за договором не виконав. (V.) Національне законодавство 17. Цивільний кодекс\~України /далі\~ ЦК/ № 980-ІV від 16.01.2003 ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) 17.1. Стаття 207. Вимоги до письмової форми правочину Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 17.2. Стаття 626. Поняття та види договору Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 17.3. Стаття 628. Зміст договору Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 17.4. Стаття 638. Укладення договору Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 17.5. Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 17.6. Стаття 1054. Кредитний договір За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 17.7. Стаття 1055. Форма кредитного договору Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 17.8. Стаття 633. Публічний договір Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 17.9. Стаття 634. Договір приєднання Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 17.10. Стаття 1056-1. Проценти за кредитним договором Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 17.11. Стаття 1048. Проценти за договором позики Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 17.12. Стаття 1049. Обов`язок позичальника повернути позику Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 17.13. Стаття 549. Поняття неустойки Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 17.14. Стаття 551. Предмет неустойки Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. 17.15. Стаття 1050. Наслідки порушення договору позичальником Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. (VІ.) Висновки суду 18. Між сторонами склалися правовідносини з договірних зобов`язань, і врегульовані нормами ЦК. 19. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). 20. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. 21. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 22. У заяві позичальника від 14.12.2018 процентна ставка не зазначена. 23. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. 24. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. 25. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.12.2018, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «MasterCard Debet» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms як невід`ємні частини спірного договору. 26. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «MasterCard Debet» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, та інші умови. 27. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. 28. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. 29. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms)неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (14.12.2018) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27.05.2021), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. 30. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 31. Водночас, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. 32. Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. 33. Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 34. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «MasterCard Debet» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14.12.2018 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 35. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. 36. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. 37. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. 38. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК. 39. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. 40. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. 41. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 42. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 43. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] , АТ «Універсал Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. 44. Водночас, суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 14.12.2018 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). 45. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 46. Таку правову позицію сформовано і у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17. 47. Виходячи з принципу верховенства права, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача 18411 грн 94 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.12.2018, яка складається з 18411,94 грн заборгованість за тілом кредиту. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до статті 617 ЦК судом не встановлено. (VІІ) Розподіл судових витрат між сторонами 48. Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, судом встановлено наступне. 49. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 141 ЦПК відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1875,47 судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог /82,62%від 2270 грн/.

Outcome: partial