Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 27652 грн. 12 коп., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідачі не сплачують у повному обсязі за надані позивачем послуги, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2015 по 31.10.2020 у розмірі 13845 грн. 97 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2014 по 31.10.2020 у розмірі 11888 грн. 19 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму індексу інфляції за час прострочення у розмірі 1240 грн. 33 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 677 грн. 63 коп., відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 21.01.2021 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідачі відзив на позовну заяву не надали. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення відносяться до житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя. Згідно звідної картки абонента, заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися на адресу: [ADDRESS] на особовий рахунок № [NUMBER] , становить: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2015 по 31.10.2020 у розмірі 13845 грн. 97 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2014 по 31.10.2020 у розмірі 11888 грн. 19 коп. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку сума індексу інфляції та три відсотки річних розраховані за період з 01.11.2017 по 31.10.2020 та становлять: сума індексу інфляції за час прострочення у розмірі 1240 грн. 33 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 677 грн. 63 коп. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп., в рівних частках, по 1135 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved