Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), в інтересах якого діє Купар І.Ю., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування у порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування. Позовна заява обґрунтована тим, що 28 червня 2017 року близько 11.50год. в м.Ужгород на Слов`янській набережній (в`їзд в Боздоський парк) з вини відповідачки [PERSON] , [INFO] , яка керувала автомобілем «Chryler Voyager», д.н.з. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП). Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст.122-4, 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340грн. В порушення норм чинного законодавства України цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів відповідачем застрахована не була, про що свідчить відсутність інформації про страхування транспортного засобу, що належить відповідачу. Потерпілі особи - водій та власник транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , звернулись до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди, внаслідок ДТП. Позивач виплатив потерпілій - власнику транспортного засобу [PERSON] регламентну виплату в розмірі 60494,08грн. згідно платіжного доручення №1262703 від 18.12.2017. Також позивач поніс витрати, пов`язані з оплатою послуг аварійного комісара, яким було здійснено огляд транспортного засобу у сумі 650грн. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути із відповідача - [PERSON] в порядку регресу 63246,08грн., з яких 60494,08грн. понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, 650грн. витрати за послуги експерта та 2102 грн. судового збору. Ухвалою суду від 30.10.2020 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 02.12.2020. У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання 02.12.2020 розгляд справи було відкладено на 15.01.2021. Представник позивача подав суду клопотання, у якому просив розглянути справу без його участі, зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Заяви по суті або з процесуальних питань до суду від нього не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Частиною 4 вказаної статті Кодексу визначено, що у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив на позов не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з вини відповідачки [PERSON] , [INFO] , яка керувала автомобілем «Chryler Voyager», д.н.з. [NUMBER] , 28 червня 2017 року була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП). [PERSON] , 28 червня 2017 року близько 11.50год. в м.Ужгороді на Слов`янській набережній (в`їзд в Боздоський парк) керувала автомобілем Chryler Voyager, д.н.з. [NUMBER] , не врахувала дорожньої обстановки, не дотримала безпечного бокового інтервалу та допустила наїзд на припаркований автомобіль SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона була причетна, чим порушила вимоги п.п.2.10 «а», 13-1 Правил дорожнього руху. Згідно з постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340грн. У зв`язку з відсутністю у [PERSON] полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів потерпілі - водій та власник транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , звернулись до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди, внаслідок ДТП, яка мала місце 28.06.2017 об 11.50год. Відповідно до наказу МТСБ України від 15.12.2017 №11674 та Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому в ДТП - власнику транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] позивач виплатив 60494,08грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. Таким чином, позивач відшкодував збитки, які були завдані відповідачем в результаті ДТП та набув право звернення до нього у порядку регресу, як до особи відповідальної за завдані збитки. Згідно з положеннями частини першої ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП. Відповідно до частини першої, другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом, підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною першою ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 60494,08грн. підлягає задоволенню. Що стосується витрат пов`язаних з оплатою послуг аварійного комісара, яким було здійснено огляд транспортного засобу, у сумі 650грн., то зазначені вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке. Пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно з актом виконаних робіт від 30.08.2017, рахунком-фактурою №СФ-0166 від 30.08.2017 та платіжним дорученням №1259592 від 14.09.2017 позавач поніс витрати в розмірі 650грн., які пов`язані з оплатою послуг аварійного комісара. Оскільки витрати, пов`язані з оплатою послуг осіб, залучених для встановлення розміру заподіяної шкоди внаслідок ДТП не належать до страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог у сумі 2079,65грн. (60494,08/61144,08Х2102).

Outcome: partial