Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі № 52390 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості у розмірі 26800 гривень. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що про вчинений нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. виконавчий напис за № 52390 від 24.05.2021 року та відкрите приватним виконавцем Ковалем В.О. виконавче провадження від 22.06.2021 року ВП№ 65866398 позивач дізналася тільки 14.07.2021 року, коли виявила, що банківські картки заблоковані, а копію постанови про відкриття виконавчого провадження - отримала з відповіддю приватного виконавця на свою заяву лише у серпні 2021 року поштовим відправленням. Зазначає, що повну інформацію про виконавче провадження ВП№65866398 та інші постанови приватного виконавця Коваля В.О. позивач дізналася з Автоматизованої Системи виконавчих проваджень, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2021 року ВП№ 65866398 з ідентифікатором доступу. Позивач вважає, що виконавчий напис №52390 від 24.05.2021 року нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки цивільно-правову угоду з Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» позивач ніколи не укладала, не підписувала та не має перед цим товариством ніяких фінансових зобов`язань. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не міг отримати від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, так як договір № 3635934 від 02.07.2020 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» позивач не укладала і грошових коштів в розмірі 5000 грн у борг не отримувала, тому вважає, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначених у виконавчому написі є спірними. 04.10.2021 року від відповідача ТОВ «АЛЕКСКСКРЕДИТ» надійшов відзив (а.с.33-35), відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною. У зв`язку з невиконанням взятих зобов`язань, виникла заборгованість, яка позивачем не була погашена. Зазначив, що позивачу була направлена претензія з вимогою про погашення заборгованості, яку позивач отримав, але не виконав, будь-яких заперечень не надав, що свідчить про визнання вимоги в повному обсязі. Крім того, до матеріалів позовної заяви не долучено будь-яких доказів, які б свідчили про спірність суми заборгованості за кредитним договором, який позивач не оспорював. Повідомив, що на момент вчинення спірного виконавчого напису жодних змін до постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» про втрату її чинності внесено не було, будь-які публікації у вигляді постанов КМУ в Офіційному віснику України чи в Урядовому кур`єрі стосовно внесення змін чи визнання її нечинною відсутні. Також відповідні зміни відсутні й на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України. Таким чином, відповідач звернувся до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису на договорі. Для вчинення виконавчого напису було подано оригінал договору про надання кредиту з додатками, засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі отриманих документів, які в повному обсязі відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року. 22.10.2021 року від позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначила, що претензії від відповідача не отримувала, наданий відповідачем договір не містить жодних підписів та печаток, тому не є оригіналом документу, а сума заборгованості не погоджена сторонами. Вважає, що факт невизнання нею договору та боргу підтверджує спірність заборгованості. Нотаріус був зобов`язаний перевірити безспірність заборгованості, але всупереч закону цього не зробив (а.с.42). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 03.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.24-25). У судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У позовній заяві просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» повідомлені належним чином. У відзиві на позовну заяву просять провести розгляд справи без участі представника позивача. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 02.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] , прийнявши останньою пропозицію укласти договір (оферту), укладено договір про надання кредиту №3635934, згідно якого надано кредит в розмірі 5 000 грн строком до 28.12.2020 включно (а.с.13-15). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданного Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 02.10.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис № 733. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.10). 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений виконавчий напис №52390, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором №3635934 від 02.06.2020 року, за період з 21.08.2020 року по 19.05.2021 року включно у розмірі 25 000 грн, яка складається з простроченої заборгованості за суму кредиту - 4572 грн 00 коп, простроченої заборгованості по насплаченим відсоткам за користування кредитом становить 20428 грн 00 коп., а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 1 800 грн 00 коп, що загалом становить 26800 грн 00 коп (а.с.16). 22.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. відкрито виконавче провадження №65866398 з примусового виконання виконавчого напису №52390 від 24.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. (а.с.17). Разом з тим, 22.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. в межах виконавчого провадження №65866398 винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с.18). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачем до відзиву не додано доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за договором про надання кредиту №3635934 від 02.06.2020 року. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Також, у матеріалах справи відсутні відомості щодо розрахунку грошового зобов`язання. Отже відсутні відомості за який період виникла заборгованість, не зазначені суми заборгованості та строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, згідно виконавчого напису заборгованість за кредитним договором стягнута з позивача за період з 21.08.2020 року до 19.05.2021 року. У свою чергу відповідно до положень укладеного кредитного договору вбачається, що договір укладений 02.06.2020 року строком до 28.12.2020 року. Разом з тим, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання, що підтверджено висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18). Однак, відсотки стягнуті за виконавчим написом за період з 21.08.2020 року до 19.05.2021 року тобто після спливу визначеного договором строку кредитування. Згідно виконавчого напису, заборгованість складається, у тому числі, з простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 20428 грн 00 коп. Однак, на підтвердження даної суми відповідачем не подано, а в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості. Також, 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Також, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, з копії договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що договір позики, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не посвідчений нотаріально. Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за договором про надання кредиту №3635934 від 02.06.2020 року як безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 908 грн 00 коп (а.с.20), які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved