Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні до ДП «Мирноградвугілля» в обґрунтування якого зазначив, що з 17.11.2005 по 27.08.2020 він перебував з відповідачем у трудових відносинах, працюючи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Центральна» Державного підприємства «Мирноградвугілля» та був звільнений у зв`язку з виходом на пенсію. Нараховані при звільненні суми до виплати склали 83862,97 грн. У день звільнення повний розрахунок з ним проведений не був, остаточно відповідач розрахувався з ним лише 15.01.2021, незважаючи на те, що позивач звертався до відповідача з заявою про виплату належних йому при звільненні сум 20.11.2020. Посилаючись на ст.ст.116, 117 КЗпП, просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 62237,07 грн. та судові витрати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, надав суду відзив, в обґрунтування якого зазначив, що позивачу при звільненні 27.08.2020 була нарахована сума 67217,79 грн., з яких 63718,62 грн. одноразова допомога при звільненні на пенсію. Така допомога носить разовий характер і не входить до фонду заробітної плати, а тому положення ст.117 КЗпП до даної суми допомоги застосовуватись не можуть. В день звільнення позивач не працював, а звернувся з вимогою про виплату належних йому при звільненні сум 20.11.2020. Станом на 20.11.2020 з позивачем був проведений частковий розрахунок, заборгованість з заробітної плати склала 581,93 грн. Отже у задоволенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за період з 28.08.2020 по 23.11.2020 необхідно відмовити. Вважає суму середнього заробітку за затримку розрахунку заявлену позивачем в розмірі 62237,07 грн. не співмірною зі спричиненими позивачу майновими витратами, тому вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат в межах заборгованості на час подання відзиву в сумі 581,93 грн. Просив у задоволенні вимог позивача відмовити. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 25.11.2020 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год. 16.12.2020, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Через неявку сторін до суду розгляд справи відкладався на 11.01.2021, 27.01.2021. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 17.11.2005 по 27.08.2020 та був звільнений за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с. 7-15, 17, 18, 19). Згідно з довідкою ВП «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля», середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 987,89 грн. Станом на 10.12.2020 заборгованість по заробітній платі складає 581,93 грн., заборгованість по одноразовій допомозі у зв`язку з виходом на пенсію - 63718,62 грн. (а.с. 28). Остаточний розрахунок з позивачем було здійснено 15.01.2021 року (а.с. 45). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст.115 ч.1 КЗпП України, ст.24 ч.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач в день звільнення 27.08.2020 не працював, бо цей день згідно з графіком є вихідним днем, про що свідчить довідка відповідача від 26.11.2020 та обхідний лист від 27.08.2020 (а.с. 29, 31). Враховуючи положення частини першої статті 116 КЗпП України, виплата нарахованих сум повинна бути проведена не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим вимоги про розрахунок. З вимогою про розрахунок при звільненні позивач звернувся до відповідача 19.11.2020 (а.с. 30). Дана вимога відповідачем отримана 20.11.2020, тобто 22.11.2020 відповідач був повинен провести повний розрахунок з позивачем. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні за статтею 117 КЗпП України настає лише у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, передбачені у статті 116 КЗпП України. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця (власника або уповноважений ним орган). До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 682/3060/16-ц (провадження № 61-23170сво18). Враховуючи, що повний розрахунок з позивачем здійснений 15.01.2021, суд вважає, що період за який має бути стягнутий середній заробіток за затримку розрахунку складає 35 робочих днів, тобто з 22.11.2020 по 15.01.2021 в сумі 34567,15 грн. з розрахунку 987,89 грн. х 35 робочих днів. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved