Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради 08 квітня 2020 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 27 273,35 грн. Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] ухвалу про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримала, проте за змістом ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У визначений строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. [PERSON] є побутовим споживачем послуг теплопостачання, а саме: централізованого опалення по об`єкту, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Надання послуг із теплопостачання за вказаною вище адресою до жовтня 2016 року здійснювалось КП «Дніпровські міські теплові мережі» ДМР. Згідно рішення Дніпровської міської ради «Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП «Дніпровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» № 24/23 від 19.07.2017 року, КП «Теплоенерго» ДМР передано право вимоги за заборгованістю, яка виникла перед КП «Дніпровські міські теплові мережі» ДМР, у тому числі приміщення за адресою: [ADDRESS] . Договір на надання послуг централізованого опалення між КП «Теплоенерго» ДМР та відповідачем не укладався, проте особовий рахунок № [NUMBER] відкрито. В силу ст. 634 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами фактично було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі № 6-2951-цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно з п. 21 Правил надання послуг у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Згідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Так, із наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 10.2016 року по 02.2020 року заборгованість за послуги теплопостачання складає 27 273,35 грн., яка складається з: суми основного боргу 23 854,79 грн.; 3 % річних 1 205,68 грн., інфляційні втрати 2 199,18 грн., пеня 13,70 грн. Отже, вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши, наведений позивачем розрахунок трьох відсотків річних та індексу інфляції, суд вважає його вірним. Таким чином, з урахуванням викладеного, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд приходить висновку, що позовні вимоги КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат за змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв`язку із чим, слід стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 2102,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved