Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові зазначено, що відповідач є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, вихованням дітей не займається, їх долею не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дітей не піклується. Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник позивача не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання прокурор не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1059 року, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 07 липня 2004 року Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 07 липня 2004 року зроблено відповідний запис № 21. Згідно свідоцтва про народження, виданого 09 січня 2009 року Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 09 січня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 01. Згідно свідоцтва про народження, виданого 12 січня 2010 року Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 12 січня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 02. Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 12 березня 2012 року було відібрано без позбавлення батьківських прав у відповідача її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно акту соціального інспектування № 143 від 23 - 24 грудня 2013 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], у найманому будинку. Так, за цією адресою разом із [PERSON] в будинку проживають її співмешканець [PERSON], який є безробітнім, та її малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Жиле приміщення старе, потребує ремонту є порушення санітарно-гігієнічних норм проживання. Проблеми соціально-побутові: не забезпечуються належні умови - місце для сну та відпочинку дитини, не заготовлено дров на зиму, не придбано картоплі. Згідно клопотання Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької обласної ради від 24 грудня 2013 року, на території Тимошівської сільської ради мешкає [PERSON], згідно рішення суду діти якої - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були відібрані від матері без позбавлення батьківських прав за неналежне створення умов для проживання та розвитку дітей. Але впродовж року [PERSON] не створила ані соціально-побутових, ані санітарно-гігієнічних умов для повернення дітей у сім'ю. Тому сільська рада звертається з проханням порушити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON]. Згідно характеристики Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 24 грудня 2013 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], разом зі співмешканцем та малолітнім сином. У [PERSON] є троє дітей, які згідно рішення суду були відібрані у матері без позбавлення батьківських прав. Діти проживали в антисанітарних умовах, постільна білизна брудна, помешкання забито непотребом, у помешканні брудно. Діти не відвідували дитячий садок і вдома мати не займалась їх вихованням. За період відсутності дітей мати не надала ніяких зусиль щоб повернути дітей додому. Будинок, у якому мешкає [PERSON], потребує ремонту. Відсутні дрова для опалення приміщення, відсутня картопля. [PERSON] ніде не працює, підсобного господарства не веде, єдиним доходом є виплата на дитину. Згідно висновку Михайлівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 10 січня 2014 року щодо про доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], разом зі співмешканцем та малолітньою дитиною. [PERSON] за час проживання на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області зарекомендувала себе з посередньої сторони, постійного місця роботи не має, єдиним доходом є державна виплата на утримання дитини. Сім'я [PERSON] проживає без реєстрації в будинку, який на праві власності їм не належить. Помешкання старе, потребує ремонту, житлова площа становить 23 кв. м, опалення пічне, водопровід на вулиці, запаси палива та продуктів харчування відсутній. Санітарно-гігієнічні умови не відповідають нормам. Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 12 березня 2012 року у [PERSON] було відібрано трьох малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 27 червня 2012 року діти до теперішнього часу малолітні діти [PERSON] та [PERSON] виховуються в сім'ї опікуна [PERSON] в м. Вільнянськ Запорізької області. [PERSON] з 04 липня 2012 року виховується в прийомній сім'ї [PERSON] та проживає в с. Михайло-Лукашеве Вільнянського району Запорізької області. За час перебування дітей в сім'ях [PERSON] та [PERSON] [PERSON] їх долею, здоров'ям дітей жодного разу не цікавилася, матеріально не підтримувала, харчуванням та медичними послугами не забезпечувала. Впродовж цього часу [PERSON] не створила ані соціально-побутових, ані санітарно-гігієнічних умов для повернення дітей у сім'ю. із заявою щодо надання дозволу на повернення дітей [PERSON] до служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації не зверталась. Тому орган опіки та піклування - Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що мати дітей - [PERSON] систематично, навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування своїх дітей, їх долею не цікавиться, вихованням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує їх харчування та лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах малолітніх дітей, позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей.

Outcome: approved