Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

І.Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Куликівська районна державна адміністрація Чернігівської області 26.04.2018 року в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернулася до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з проханням передати дитину позивачу як органу опіки та піклування для подальшого її влаштування та стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві та представником позивача в судовому засіданні зазначено, що у селі Жуківка Куликівського району Чернігівської області проживає дитина [PERSON], [INFO]. Її мати [PERSON] померла 15.08.2017 року. Дитина тимчасово влаштована до сімї рідної сестри [PERSON], яка утримує її та займається її вихованням. [PERSON] навчається у 8 класі Жуківської загальноосвітньої школи I-II степенів. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, наданого 08.09.2017 Куликівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Чернігівській області, відомості про батька дитини записані на підставі актового запису про шлюб від 20.09.1986, складеного міським відділом РАЦС м. Ужгорода Закарпатської області. Рішенням Ужгородського міського народного суду у справі № 2-832/92 від 23.09.1992 шлюб між [PERSON] та відповідачем було розірвано, однак актовий запис про розірвання шлюбу зареєстровано відділом РАЦС Ужгородського МУЮ Закарпатської області лише 16.09.2003. У звязку з цим батьком дитини, яка народилася 09.01.2004 року, зазначено [PERSON]. [PERSON] проживає разом з іншою сімєю в селі Дубрівка Ужгородського району Закарпатської області. Службою у справах дітей Ужгородської райдержадміністрації 02.11.2017 було проведено бесіду із [PERSON], під час якої він повідомив, що після прийняття судом рішення про розлучення у 1992 році з колишньою дружиною він не спілкувався, [PERSON] забирати на проживання не збирається. 11.01.2018 Ужгородською райдержадміністрацією видано висновок про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], з якого вбачається, що [PERSON] проживає з сімєю, в склад якої входять дружина [PERSON], [INFO], та неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], Валентина, [INFO], Наталія, [INFO], [PERSON], [INFO], та Вікторія, [INFO] Батьки належно свої батьківські обовязки щодо дітей не виконують. Сімя перебуває в Ужгородському районному центрі соціальних служб для сімї, дітей та молоді на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, де отримує послуги за карткою обліку роботи з сімєю. Ужгородським міськрайонним судом 07.12.2016 та 29.03.2017 [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді попередження. \~ \~ \~ \~Зі слів [PERSON] про [PERSON] вони чули зі слів матері, ніколи його не бачили, ніякої участі у вихованні [PERSON] він не приймав, матеріальної допомоги не надавав. Зважаючи на вказане, існують підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], у звязку з його ухиленням від виконання обовязків по вихованню дитини. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням про своє відношення до позову суду не надав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, то це дозволяє суду, відповідно до ст. 280 ЦПК України, з огляду на те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду, розглянути справу заочно за наявними у ній даними та доказами. За сукупності наведених обставин судом прийнято ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи служби у справах дітей Куликівської РДА в судовому засіданні присутня не була, в заяві начальник служби просить розглянути справу без присутності представника, у звязку з хворобою, позовні вимоги підтримують. Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що [PERSON] участі у житті та вихованні неповнолітньої [PERSON] ніколи не приймав і не приймає. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 26.04.2018. В цей же день автоматизованим розподілом судової справи було визначено суддю для її розгляду [PERSON] 27.04.2018 було зроблено запит до Дубрівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про зареєстроване місце проживання відповідача. \~ \~ \~ \~22.05.2018, після отримання відомостей щодо реєстрації місця проживання відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, з наступним постановленням ухвали від 27.06.2018 про внесення виправлень до зазначеної вище ухвали щодо дати її постановлення, оскільки помилково було зазначено дату 22.03.2018 замість 22.05.2018. Призначено підготовче судове засідання на 05.06.2018. 05 червня 2018 року засідання було відкладено на 26.06.2018. Ухвалою судді від 26.06.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 липня 2018 року. 02 липня 2018 року на підставі розпорядження керівника апарату суду відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи у звязку із припиненням переведення судді Усенко Л.М. шляхом відрядження, однак визначити суддю для розгляду справи не вдалося по причині відсутності жодного судді. 17 вересня 2018 року у звязку з призначенням судді Лібстера А.С. на роботу на посаду судді Куликівського районного суду Чернігівської області було проведено повторний авторозподіл справи та передано даний позов на розгляд судді Лібстеру А.С. Ухвалою судді від 05.10.2018 суддя прийняв справу до свого провадження та призначив судове засідання на 25.10.2018. 25.10.2018 розгляд справи було відкладено на 09.11.2018. 09.11.2018 розгляд справи було відкладено на 20.11.2018, у звязку неможливістю явки у судове засідання представника позивача та її проханням перенести розгляд справи на іншу дату. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, надані суду докази, оцінка аргументів учасників справи. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши повно і всебічно обставини справи та письмові докази у справі, та, проаналізувавши норми законодавства, суд дійшов переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії I-ЕЛ № 079853 від 06 лютого 2004 року (а.с.4), батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], значаться [PERSON] та [PERSON]. Мати дитини померла 15 серпня 2017 року, що підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про смерть серії I-ЕЛ № 305483 від 15.08.2017 (а.с.8). Рішенням Ужгородського міського народного суду від 23 вересня 1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Однак актовий запис про розірвання шлюбу відділом РАЦС Ужгородського МУЮ Закарпатської області було зроблено лише 16.09.2003, про що було видано відповідне свідоцтво 25.05.2004. Відтак батьком дитини, яка народилася 09.01.2004, відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України, зазначено [PERSON], який, як зясовано, проживає в [INFO]. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, наданого 08.09.2017 Куликівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Чернігівській області, відомості про батька дитини записані на підставі актового запису про шлюб від 20.09.1986, складеного міським відділом РАЦС м. Ужгорода Закарпатської області (а.с. 9). [PERSON] є ученицею 8 класу Жуківської ЗОШ I-II ступенів, характеризується позитивно. Її вихованням на даний час займається опікун [PERSON]. Батько у вихованні дочки участі не приймає, що зазначено у характеристиці дитини, виданої заступником директора та класним керівником (а.с. 13) та повідомленні Куликівського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 24.04.2018 (а.с.14). Відповідно до повідомлення Дубрівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 178/02-19 від 10.05.2018, [PERSON] проживає на території сільської ради без реєстрації, має склад сімї, до складу якої входять дружина та пять неповнолітніх дітей. Беручи до уваги висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], що наданий Ужгородською райдержадміністрацією від 11.01.2018 № 16/03-31, в якому зазначено, що [PERSON] не має наміру забирати [PERSON] на спільне проживання, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до даної дитини, оскільки вихованням дитини він не займається, матеріально не утримує, а також не піклується про її здоровя, моральний та духовний розвиток. ІV. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до\~частин 2-4 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобовязані поважати дитину. Виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, про що зазначено в частині 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьків судом батьківських прав є ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 167 Сімейного кодексу України, дитину необхідно передати органу опіки та піклування для подальшого її влаштування. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2, ч. 3 ст. 116 СК України). Однак, враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне в позові щодо стягнення аліментів відмовити, оскільки на даний час суд позбавлений можливості визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню. За наявності даних про перебування на утриманні відповідача ще 5-ти дітей, слід припустити, що на їх утримання аліменти можуть бути стягнені за рішенням суду, за відсутності рішення суду стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходів відповідача може поставити у гірше матеріальне становище інших його неповнолітніх дітей. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, що передбачено частиною 1 ст. 169 СК України. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку по наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, надана позивачем сукупність документів підтверджує його аргументи та дає підстави зробити висновок про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим позов належить задовольнити. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, то судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial