Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Комунальним підприємством „Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради 13 серпня 2013 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 3 512 грн. 67 коп. по оплаті заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню в квартирі [ADDRESS] за період з 01 вересня 2004 року по 01 липня 2013 року. 16 жовтня 2013 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника борг за водопостачання та водовідведення в розмірі 3 512 грн. 67 коп. та судові витрати в розмірі 114 грн. 70 коп. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2014 року виданий наказ був скасований за заявою боржника, а стягувачу було роз'яснено, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову (а.с.16). 22 квітня 2014 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом та просив ухвалити судове рішення, яким стягнути солідарно на свою користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за надані ним послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2004 року по 01.07.2013 року у розмірі 3 512 грн. 67 коп. / а.с. 2-4 / 23 жовтня 2014 року позивач збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період часу з 01.01.2001 року по 01.10.2014 року у загальному розмірі 4 086 грн. 25 коп. / а.с. 40 / При цьому позивач посилався на те, що їх підприємство надає послуги по центральному водопостачанню та водовідведенню за адресою [ADDRESS] (на теперішній час назва вулиці змінена на вул. [PERSON]), у якій мешкають відповідачі, які не своєчасно та не в повному обсязі оплачують надані їм комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості та змусило підприємство звернутися до суду. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року позовні вимоги позивача задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь КП «Жовтоводський водоканал» ДОР 4086,25 грн. в рахунок погашення заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2001 року по 01.10.2014 року. Також судом було вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року скасовано, справу повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання, не зявилася. У своїй письмовій заяві / а.с. 211/ справу просила розглянути за її відстуності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив застосувати при вирішенні спору позовну давність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного. Між сторонами, на думку суду, склалися правовідносини в області надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення з одного боку, та споживання цих послуг з іншого. Ці правовідносини врегульовано\~ Законом України Про житлово-комунальні послуги, Правилами по наданню послуг з централізованого\~ опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг, а також нормами\~ Житлового кодексу України. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги власник приміщення це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, зареєстроване в установленому законом порядку. Згідно п.23 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.1997 року (які діяли раніше), розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. У відповідності ж з п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. В судовому засіданні із пояснень відповідача, [PERSON], дослідженої судом копії особового рахунку на квартиру [ADDRESS] (яка перейменована на вул. [PERSON]) в м. Жовті Води, довідки Фонду комунального власності м. Жовті Води судом безспірно встановлено, що відповідач [PERSON] є головним квартиронаймачем згаданої квартири, у якій також, зареєстрована та фактично мешкає його дружина [PERSON] - другий відповідач по справі. / а.с.5, 16/ Відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS] з березня 1983 року./а.с.5/ До 07 липня 2006 року позивач надавав, а відповідачі - отримували, комунальні послуги по водопостачанню та водовідведенню без укладання договору. 07 липня 2006 року КП «Жовтоводський водоканал» ДОР\~\~з [PERSON] уклало договір № 3650600/6083 на водопостачання та водовідведення по зазначеній вище квартирі, за яким КП «Жовтоводський водоканал» ДОР\~\~взяло на себе обов'язок надавати [PERSON] та членам його сім`ї послуги по водовідведенню та водопостачанню, а [PERSON] зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги на умовах договору, та за яким визнав заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, яка станом на 07 липня 2006 року становила 3 227 грн. 26 коп. (а.с.6 на обороті). При цьому, вищезазначеним договором не обговорено моменту сплати заборгованості виниклої на момент укладання договору у розмірі 3227,26 грн. Відповідно до п. 6 зазначеного договору розрахунковий період оплати послуг один календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Із досліджених судом розрахунків заборгованості, що виникла у відповідачів перед позивачем, судом встановлено, що в період часу з 01.01.2001 року по 01.10.2014 року за відповідачами дійсно утворилася заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 4 086 грн. 25 коп. / а.с. 89-91/ Зокрема за період з 01.01.2001 року по 01.06.2006 року 3512,59 грн., за період з 01.07.2006 року по 01.10.2014 року 689,24 грн. Отже, відповідачі споживши надані їм послуги безпідставно не оплатили їх, чим порушили права позивача, які мають бути захищені в судовому порядку. При цьому суд вважає, що відповідачі правомірно заявляють про застосування судом строків позовної давності, і це повинно бути враховано судом при прийнятті рішення по справі. Заперечення ж представника позивача щодо застосування судом позовної давності на законі не ґрунтуються, і нічим ні підтверджені. Вирішуючи питання про застосування при розгляді спору позовної давності, про що зробили заяву відповідачі, суд приходить до наступного висновку. За змістом ч.3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах, якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтерерсу. Згідно ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч.5 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовується загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається із договору № 3650600/6083 від 07.07.2006 року відповідач станом на 07.07.2006 року визнав заборгованість у розмірі 3 227 грн. 26 коп. і з вказаної дати розпочався відлік позовної давності в три роки, який закінчився відповідно, 07.07.2009 року. Отже, посилання позивача про заборгованість за період з 01.01.2001 року втратила термін позовної давності згідно норм діючого законодавства України, оскільки останній платіж відповідачем за спірні послуги був внесений в липні 2006 року, і з того часу відповідачем сплачувалися послуги у відповідності до показників лічильника, який був встановлений у липні 2006 року, про що не заперечував представник позивача у судовому засіданні. Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, яка утворилася за період з 01.01.2001 року по 01.07.2006 року, слід відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності. Водночас суд не вбачає підстав для застосування позовної давності за період з 01 липня 2006 року по 01 липня 2010 року, оскільки у відповідачів за вказаний період заборгованість по вищезазначеним послугам взагалі відсутня. Натомість, враховуючи той факт, що відповідачем [PERSON] 08 вересня 2014 року здійснено платіж за показниками лічильника за період з 01 липня 2010 року по 01 липня 2013 року на загальну суму 184,26 грн., у відповідачів станом на березень 2013 року виникає переплати у розмірі 85,96 грн. Однак починаючи з листопада 2013 року, з урахуванням вище вказаної переплати у розмірі 85,96 грн., у відповідачів наявна заборгованість у розмірі 113,88 грн, яка станом на жовтень 2014 року збільшилась і складає 689,24 грн., оскільки оплати вносилися не регулярно та не вповному обсязі. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за послуги з водопостачання за період з листопада 2013 року по жовтень 2014 року в сумі 689,24 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позивач поніс судові витрати на сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1), із відповідачів на користь позивача слід стягнути по 21 грн. з кожного. На підставі викладеного, у відповідності із ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, п. 18 Правилами по наданню послуг з централізованого\~ опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг, ст. 68 Житлового кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України,

Outcome: partial