Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. 24.03.2020 [PERSON] (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» (далі по тексту - ПрАТ «УДП», відповідач) за вимогами якого просив визнати незаконним та скасувати: наказ в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] від 21.01.2020 № 16л про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника голови Правління [PERSON] ; наказ в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] від 11 лютого 2020 року № 39л про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника голови Правління [PERSON] (далі по тексту - оскаржувані накази). На обґрунтування позову зазначив, що на момент притягнення його до дисциплінарної відповідальності позивач працював на посаді заступника голови Правління Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство, оскільки наказом № 152 від 29.05.2019 позивача було переведено з посади заступника голови Правління з зовнішньоекономічної діяльності та розвитку Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» на актуальну посаду заступника голови Правління Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство». Наказом в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] від 21.01.2020 № 16л та наказом в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] від 11.02.2020 № 39л позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення доган. Позивач вважає, що порушення трудової дисципліни він не допускав. Підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності є надуманими та незаконними. Позивач зазначив, що починаючи з того, як наказом № 29-ОС від 08.11.2019 призначено нового керівника - в.о. голови правління ПрАТ «УДП» [PERSON] , на позивача здійснювався психологічний тиск з метою створення штучних обставин притягнення позивача до відповідальності за порушення трудової дисципліни для подальшого звільнення. На підставі розпорядження по ПрАТ «УДП» від 10.01.2020 № кп/1 з 13.01.2020 позивачу було визначене тимчасове робоче місце на ГВСП «БТОФ» (база технічного обслуговування флоту), що є місцем праці старших механіків, електромеханіків, які там набувають трудовий досвід, місцем роботи бригади з проведення моточистки головних двигунів плавскладу, місце праці судоремонтної бригади. 20.01.2020 позивачу стало відомо, що згідно з актом від 20.01.2020, затвердженим в.о. начальнику ГВСП «БТОФ», встановлено, що 17.01.2020 о 15:05 годині при обході приміщень ПМ-10 працівниками ГВСП «БТОФ» була виявлена відсутність позивача у робочому кабінеті та його місцезнаходження після обідньої перерви встановити не вдалося. При цьому, безпосередньо 17.01.2020 ані працівники ПрАТ «УДП», ані керівництво ПрАТ «УДП» особисто чи по телефону не звертали до позивача з приводу надання будь-яких пояснень щодо вказаних обставин. 20.01.2020 позивачем надано письмову пояснювальну записку на ім`я в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» Олексія Хом`якова в якій позивач по суті заданих питань пояснив, що 17.01.2020 о 8 годині прибув на робоче місце, на обідню перерву від`їхав згідно з розпорядком робочого дня управління УДП (з 13:00 до 14:00). На 15:00 годину знаходився на території ПрАТ «УДП». З оскаржуваного наказу № 16л від 21.01.2020 позивачу стало відомо, що згідно пояснювальних записках працівників служби охорони та контролю та журналу обліку робочого часу ГВСП «БТОФ» ПрАТ «УДП» 20.01.2020 позивач прибув на робоче місце о 08:05 годині (із запізненням на 5 хвилин). На підставі вищезазначених подій, відповідно до наказу від 21.01.2020 № 16л в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» Хомякова О. про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника голови Правління [PERSON] (далі по тексту - Наказ № 16л), позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «УДП». Надалі, відповідно до наказу від 06.02.2020 № 32 «Про виконання доручення» по ПрАТ «УДП», позивачу було наказано забезпечити залучення коштів до ПрАТ «УДП» у розмірі 2 млн. грн. для закупівлі вугілля для ГВСП «БТОФ» та до 12 год. 00 хв. 11.02.2020 письмово проінформувати про виконання цього наказу. 11.02.2020 об 11:45 годин позивачем отримано лист ПрАТ «УДП» від 11.02.2020 за вих. № ЧМ-115 про надання письмових пояснень щодо причин невиконання наведеного наказу № 32. У відповідь на вказаний лист позивач письмово поінформував в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» О.Хом`якова про те, що наказ № 32 позивачем виконано про що позивач поінформував в.о. голови Правління, а вказаний лист № ЧМ-115 від 11.02.2020 направлено в.о. голови Правління позивачу з перевищенням повноважень, оскільки строк виконання наказу № 32 спливав о 12:00 11.02.2020, а лист № ЧМ-115 від 11.02.2020 в якому стверджувалося про невиконання позивачем наказу № 32 від 06.02.2020, вручено позивачу ще до моменту спливу строку виконання даного наказу. На підтвердження виконання наказу № 32 від 06.02.2020 позивач надав до суду доповідну записку від 11.02.2020 та гарантійний лист компанії Danubo Special Shipping S.A. № 01-01/Т від 10.02.2020. На підставі вищезазначеного, відповідно до наказу від 11.02.2020 № 39л в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» Хомякова О. про притягнення до дисциплінарної відповідальності (надалі - Наказ № 39л), позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «УДП» та невиконання вимог наказу по ПрАТ «УДП» від 06.02.2020 № 32 «Про виконання доручення». Як результат, на підставі оскаржуваних наказів позивача було позбавлено заходів грошового заохочення. В частині незаконності наказу № 16л від 21.01.2020 позивач мотивуючи свою позицію вказує на порушенням зі сторони відповідача вимог ст. 149 КЗпП України, адже останній при прийнятті рішення про накладення або ненакладення стягнення не врахував: (1) ступінь тяжкості вчиненого проступку; (2) заподіяну шкоду; (3) обставини, за яких вчинено проступок; (4) попередню роботу працівника. Відповідач не ознайомлював позивача із порядком фіксації початку, закінчення робочого дня, який діє у ГВСП «БТОФ» (база технічного обслуговування флоту), крім того, позивачу взагалі невідомо, чи існує такий порядок. Притягнення позивача до відповідальності за порушення порядку, із яким його не ознайомили, позивач вважає незаконним. Відповідач проігнорував той факт, що під час візування оскаржуваного наказу (на зворотній стороні Наказу № 16л) начальник служби управління персоналом ( [PERSON] ) поставила примітку (застереження), що при складенні даного наказу не враховано, що на позивача поширюється дія наказу від 30.10.2019 № 501 про режим неповного робочого часу (127 робочих часів у січні). В Наказі № 16л вказується на відсутність позивача на робочому місці, а не відсутність на роботі. У той час, коли п. 5.1 Розділу 5 Додатку 10 до Колективного договору ПрАТ «УДП» встановлено загальна тривалість робочого дня, а не обов`язкова тривалість перебування працівника на робочому місці. Тобто відповідач, за бажання контролювати час та порядок перебування позивача саме на робочому конкретному місці (кабінеті), а не на роботі, зобов`язаний видати відповідний окремий наказ про порядок фіксації часу знаходження позивача на робочому певному місці (кабінеті чи приміщенні) із обов`язковим повідомленням під підпис позивача. Цього відповідачем здійснено не було. Також, позивач вказує на відсутність будь-якого документу з яким би його ознайомили та в якому відповідач визначив би позивачу робоче місце саме в приміщенні ПМ-10 та встановлював позивачу вимогу безперервного перебування у вказаному приміщенні протягом усього робочого часу з забороною перебування на території ПрАТ «УДП». Також, позивач вказує на хибність твердження відповідача, здійсненого в оскаржуваному наказі № 16л, - щодо неможливості встановити місцезнаходження позивача, оскільки у позивача були весь час із собою засоби зв`язку (телефон), які відомі відповідачу, однак, відповідач не намагався встановити місцезнаходження позивача. В частині незаконності наказу № 39л від 11.02.2020 позивач, мотивуючи свою позицію, вказує на ігнорування відповідачем факту виконання наказу № 32 від 06.02.2020, що підтверджується доповідною заступника голови Правління ПрАТ «УДП» від 11.02.2020, якою повідомлено про виконання наказу № 32, та гарантійним листом компанії Danubo Special Shipping S.A. № 01-01/Т від 10.02.2020, ігнорування відповідачем письмових пояснень позивача, викладених у відповіді позивача на лист вих.. № ЧМ-115 від 11.02.2020. Також, позивач вказує на те, що наказ № 32 від 06.02.2020 не містить ані порядку, ані способу його виконання та не містить переліку повноважень, якими наділявся б позивач з метою виконання вказаного наказу. Позивача не ознайомлювали з посадовою інструкцією Заступника голови Правління ПрАТ «УДП» та, наскільки відомо позивачу, в ПрАТ «УДП» відсутній документ в якому визначалися б повноваження позивача щодо залучення коштів. Оскільки зі змістом своїх трудових обов`язків позивача не було ознайомлено, отже неможливо встановити невиконання чи неналежне виконання позивачем трудових обов`язків та, як наслідок, притягати позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання чи неналежне виконання трудових обов`язків. Відповідачем подано відзив на позовну заяву та письмові пояснення у відповідності до яких, відповідач проти задоволення позову заперечив повністю та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позовну заяву, письмових поясненнях та процесуальних документах поданих до суду відповідач, заперечуючи проти задоволення позову в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] від 21.01.2020 № 16л, стверджує про вчинення позивачем дисциплінарного проступку та порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, оскільки 17.01.2020 о 15:05 годин встановлено відсутність позивача на робочому місці, що підтверджується актом від 20.01.2020 складеним: шкіпером-ст.механіком ПМ-1 10 [PERSON], інспектором відділу кадрів [PERSON] , інженером з охорони праці (секретар) [PERSON] , - затвердженим в.о. начальника ГВСП «БТОФ» [PERSON] та службовою запискою в.о. начальника ГВСП «БТОФ» [PERSON] від 20.01.2020. 20.01.2020 позивач прибув на роботу о 08:05 годин, тобто з запізненням на 5 хвилин, що підтверджується пояснювальними записками працівників служби охорони та контролю, журналом обліку робочого часу ГВСП «БТОФ» ПрАТ «УДП». Відповідач вказує на те, що необізнаність позивача про порядок фіксації початку та закінчення робочого дня, який діє у ГВСП «БТОФ» не виключає необхідності утримуватись від порушення трудової дисципліни та своєчасно прибувати на роботу та перебувати на робочому місці. В частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] від 11.02.2020 № 39л, відповідач стверджує про невиконання позивачем наказу № 32 від 06.02.2020 «Про виконання доручення» відповідно до якого позивачу було доручено в строк до 12:00 годин 11.02.2020 забезпечити залучення коштів до ПрАТ «УДП» в розмірі 2 млн.грн. для закупівлі вугілля для ГВСП «БТОФ», однак станом на 11.02.2020 позивачем не було залучено та перераховано грошові кошти на рахунок ПрАТ «УДП», а гарантійний лист компанії Danubo Special Shipping S.A. № 01-01/Т від 10.02.2020 не є підтвердженням виконання наказу № 32 від 06.02.2020. При цьому відповідачем здійснено посилання на ст. 139 Кодексу законів про працю України. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, посилаючись на доводи, що викладені у позові та поданих до суду письмових поясненнях. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача. 06.07.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Дарницького районного суду від 07.07.2021 в задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено у зв`язку з його поданням з пропуском строку встановленого ч. 2 ст. 212 ЦПК України. 06.07.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 07.07.2021. Ухвалою Дарницького районного суду від 07.07.2021 в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання, призначеного на 07.07.2021, відмовлено. Враховуючи відсутність підстав для відкладення судового засідання, визначених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, неодноразове відкладення судом судових засідань у зв`язку з неявкою представника відповідача, наявні в матеріалах справи відзив відповідача на позовну заяву та письмові пояснення відповідача щодо предмету спору, суд зважаючи на положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України та на строки розгляду справи встановлені ст. 275 ЦПК України, вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представника відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 27.04.2020 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, який прийнято судом та долучено до матеріалів справи (а.с. 44-77). 17.06.2020 представником позивача було заявлено клопотання про витребування доказів, яке було задоволено судом (а.с. 86-87). 17.08.2020 представником позивача було подано пояснення на витребувані докази, які були надані відповідачем на вимогу суду (а.с. 102-187). 15.09.2020 в засіданні представником відповідача було подано додаткові пояснення, які прийняті та долучені до матеріалів справи (а.с. 201-212). 05.02.2021 представником відповідача подано письмові пояснення, які прийняті та долучені до матеріалів судової справи (а.с. 223-237). 05.02.2021 представником відповідача подано клопотання про відкладення судового розгляду, яке було задоволено судом (а.с. 241-243). 06.04.2021 представником відповідача подано клопотання про відкладення судового засідання, у задоволенні якого судом відмовлено (а.с. 249). 06.07.2021 представником відповідача подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції та про відкладення судового засідання, у задоволенні якого судом відмовлено. ІІІ. Процесуальні дії суду. Ухвалою судді Цимбал І. К. від 24.03.2020 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання наказів, про застосування дисциплінарного стягнення незаконними. Призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 29.04.2020 об 11 год. 00 хв. в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва з повідомленням сторін. 17.06.2020 ухвалою суду витребувано від ПрАТ «УДП» належним чином завірені копії посадової інструкції [PERSON] , як заступника голови Правління ПрАТ «Українське дунайське пароплавство», із доказами його ознайомлення та наказу ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» про затвердження такої посадової інструкції, а також документу, чинного на момент притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, яким затверджено порядок здійснення у ГВСП «База технічного обслуговування флоту» відмітки працівником моменту приходу на роботу, а по закінченню робочого дня - моменту закінчення роботи, із доказами ознайомлення [PERSON] з таким документом та копію наказу про затвердження такого порядку. 15.09.2020 ухвалою суду призначено справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», про визнання наказів, про застосування дисциплінарного стягнення незаконними до розгляду по суті на 18.11.2020 об 11 год. 00 хв. 16.12.2020 ухвалою судді Мицик Ю.С. прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про визнання наказів, про застосування дисциплінарного стягнення незаконними. Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання. 05.02.2021 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 06.04.2021 о 12:00. 06.04.2021 протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, в судовому засіданні оголошено перерву до 11.05.2021 о 10 :00. 11.05.2021 протокольною ухвалою відкладено судове засідання на 07.07.2021 о 14:00 у зв`язку з неявкою представника відповідача та відсутністю доказів вручення відповідачу повідомлення про призначення судового засідання на 11.05.2021. 07.07.2021 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про відкладення судового засідання. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка суду. [PERSON] працював у ПрАТ «УДП» на посаді заступника голови Правління з зовнішньоекономічної діяльності та розвитку. Наказом голови Правління ПрАТ «УДП» від 29.05.2019 № 152 [PERSON] переведено на посаду заступника голови Правління ПрАТ «УДП» з 29.05.2019 з посадовим окладом згідно з штатним розписом (а.с. 120). Розпорядженням в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] від 10.01.2020 № кп/1 «Про переміщення і визначення робочих міст посадових осіб ПрАТ «УДП» (а.с.17), вирішено визначити тимчасові робочі місця на ГВСП «БТОФ» раднику голови Правління з експлуатації флоту [PERSON] та заступнику голови Правління [PERSON] (п. 1 розпорядження). До 13 січня 2020 р. начальнику ГВСП «БТОФ» [PERSON] виділити робочі місця для працівників зазначених у п. 1 даного розпорядження. Начальнику ГВСП «БТОФ» [PERSON] здійснювати поточний контроль додержання Правил внутрішнього трудового розпорядку працівниками зазначеними у п. 1 та вести табель використання робочого часу визначених працівників. Начальнику ВП «Учбовий центр» [PERSON] забезпечити ознайомлення під особистий підпис з цим розпорядженням заступника голови Правління [PERSON] . 21.01.2020 наказом в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] № 16л позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «УДП» (а.с. 18). У вказаному наказі, як обґрунтування порушення позивачем Правил внутрішнього трудового розпорядку вказано, що згідно з актом від 20.01.2020, затвердженим в.о. начальника ГВСП «БТОФ» [PERSON] , встановлено, що 17.01.2020 р. о 15:05 годині, при обході приміщень ПМ-10 (для спуску повітря з батарей) працівниками ГВСП «БТОФ», була виявлена відсутність [PERSON] у робочому кабінету. Його місцезнаходження після обідньої перерви встановити не вдалося. Також, 20.01.2020 [PERSON] прибув на робоче місце о 08:05 годині, що підтверджено пояснювальними записками працівників служби охорони та контролю та журналом обліку робочого часу ГВСП «БТОФ» ПрАТ «УДП». Відповідачем в оскаржуваному наказі вказано на порушення заступником голови Правління [PERSON] Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «УДП» (пункт 5.1. розділу 5 Додатку 10 до чинного колективного договору ПрАТ «УДП»). 11.02.2020 наказом в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] № 39л позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «УДП» та невиконання вимог наказу по ПрАТ «УДП» від 06.02.2020 № 32 «Про виконання доручення» (а.с. 23). У вказаному наказі, як обґрунтування порушення позивачем Правил внутрішнього трудового розпорядку та невиконання вимог наказу по ПрАТ «УДП» від 06.02.2020 № 32 вказано, що відповідно до наказу по ПрАТ «УДП» від 06.02.2020 № 32 «Про виконання доручення» заступнику голови Правління [PERSON] було наказано забезпечити залучення коштів до ПрАТ «УДП» у розмірі 2 млн. грн. для закупівлі вугілля для ГВСП «БТОФ» та до 12 год. 00 хв. 11.02.2020 року письмово проінформувати про виконання цього наказу. Станом на 13 год 00 хв. 11.02.2020 заступником голови Правління Тарасенком Олексієм Вікторовичем було проігноровано виконання вищезазначеного наказу та не надано пояснень щодо причин його невиконання. Відповідачем в оскаржуваному наказі вказано, що зазначені дії свідчать про невиконання наказу по ПрАТ «УДП» від 06.02.2020 року № 32 та порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, встановлених для працівників ПрАТ «УДП», які закріплені додатком № 10 до Колективного договору ПрАТ «УДП», а саме п. 7.1. Розділу 7 «Відповідальність за порушення трудової дисципліни» - порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, несе за собою застосування заходів дисциплінарного та суспільного впливу, передбачених чинним законодавством. Оцінюючи докази та обставини справи у сукупності, суд вважає, що оскаржувані накази винесено відповідачем із порушенням законодавства України, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі, що аргументується наступним. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно та точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно із ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. За приписами ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно з ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. За приписами ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладе пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. За приписами статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Аналогічний висновок зроблено і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 у справі № 401/512/16-ц та у постанові № 754/4355/17-ц від 22.08.2018. Так, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України. При цьому, суд вважає правильним розмежувати підстави, які слугували для цього, перевіривши достатність та обґрунтованість кожної з них окремо. Позивач категорично не погодився з твердженням про порушення ним правил внутрішнього трудового розпорядку та висновком відповідача про відсутність його на роботі 17.01.2020 з 15:05 годин про що надав свої письмові пояснення на ім`я в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] (а.с.29). Так, позивач зазначив, що 17.01.2020 прибув на робоче місце о 08:00. На обідню перерву від`їхав згідно з розпорядком робочого дня управління УДП (з 13:00 - до 14:00). На 15:00 годину знаходився на території ПрАТ «УДП». 17.01.2020 року робочий день був скорочений до 16:00. В разі заперечення працівника (позивача) щодо вчинення дисциплінарного проступку, факт його вчинення (порушення трудової дисципліни та винність дій працівника) повинен бути доведений роботодавцем (відповідачем). Однак, представник відповідача в судовому засіданні факт порушення трудової дисципліни та винність позивача не довів належними та допустимими доказами. Згідно ст. 29 КЗпП України, в редакції чинній на момент накладення на позивача дисциплінарного стягнення, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Отже, законодавчо встановлено обов`язок саме роботодавця ознайомити працівника до початку роботи з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором, визначити працівникові робоче місце та поінформувати під розпис про умови праці. У випадку невиконання зі сторони роботодавця такого обов`язку, працівника, якого не ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку не може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку. Розпорядженням в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» від 10.01.2020 № кп/1 визначено позивачу тимчасово робоче місце на ГВСП «БТОФ» та зобов`язано до 13.01.2020 начальнику ГВСП «БТОФ» [PERSON] виділити робоче місце позивачу. Відповідачем не надано суду доказів виділення чи закріплення за позивачем конкретного робочого місця (кабінет) та не надано доказів ознайомлення позивача з умовами праці, якими було б передбачено обов`язок позивача не залишати кабінет на протязі всього робочого дня. Також, відповідачем не надано до суду посадової інструкції позивача на посаді заступника голови Правління ПрАТ «УДП» чи іншого документу, з яким ознайомлено позивача, та визначено посадові обов`язки позивача, виходячи з якого суд міг би дійти висновку, що характер виконуваної позивачем роботи вимагав безперервного перебування позивача в кабінеті протягом всього робочого часу. В оскаржуваному наказі № 16л від 21.01.2020 відповідачем зазначено, що місцезнаходження позивача 17.01.2020 після обідньої перерви встановити не вдалось. Відповідач не надав до суду ані пояснень, ані будь-яких інших документів, якими б спростовувались письмові пояснення позивача від 20.01.2020, надані на ім`я в.о. голови Правління ПрАТ «УДП», відповідно до яких позивач пояснив, що перебував на обідній перерві з 13:00 до 14:00, та станом на15:00 перебував на роботі та знаходився на території ПрАТ «УДП». На зворотному боці оскаржуваного наказу № 16л від 21.01.2020 міститься «Лист согласования» на якому начальник служби управління персоналом ПрАТ «УДП» [PERSON] 21.01.2020 погодила вказаний наказ з зауваженням наступного змісту: «Было ли учтено, что на данного работника распространяется приказ № 501 от 30.10.2019 о режиме неполного рабочего времени, т.е. 127 рабочих часов в январе?». В матеріалах судової справи наявний наказ заступника голови Правління ПрАТ «УДП» Ю.Слівчука № 501 від 30.10.2019 «Про режим роботи працівників берегових підрозділів ПрАТ «УДП». Пунктом 1 даного наказу вирішено тимчасово, починаючи з 01.01.2020 по 31.03.2020, на період поліпшення фінансового стану та особливого розпорядження в терміни, передбачені п. 4.6. Колективного договору ПрАТ «УДП», для працівників берегових структурних підрозділів (включаючи закордонні агентства, за винятків працівників з числа місцевих громадян), крім… ввести режим неповного робочого часу тривалістю 32 години на тиждень (4 робочих дні на тиждень для кожного працівника) за гнучкими графіками, затвердженими керівниками структурних підрозділів для кожного підрозділу окремо, за погодженням заступників голови Правління за завідуванням. Оскаржуваний наказ в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» № 16л від 21.01.2020 не містить спростування зауваження начальника служби управління персоналом ПрАТ «УДП» [PERSON] , вчиненого на листі погодженні до наказу, щодо поширення на позивача режиму неповного робочого часу тривалістю 32 години на тиждень за гнучкими графіками, встановленого наказом № 501 від 30.10.2019. Судом встановлено, що відповідачем не надано оцінки цього застереження, не надано доказів або аргументацію на його спростування. Позивач стверджує, що його в порушення ст. 29 КЗпП України не було ознайомлено з Колективним договором ПрАТ «УДП» та Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «УДП», які є додатком № 10 до Колективного договору. Відповідачем надано до суду витяг з «Колективного договора на 2015-2017 годы», який містить 1, 2 сторінки Колективного договору та «Приложение 10 к Колективному договору ЧАО «УДП» на 2015-2017 годы Правила внутреннего трудового распорядка Работников ЧАО «Украинское Дунайское пароходство» (а.с. 56-61) (надалі - Правила внутрішнього трудового розпорядку). Пунктом 2.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку встановлено: «При поступлении Работника на работу или при переводе его в установленном порядке на другую работу Работодатель обязан: а) ознакомить его с порученной работой, условиями оплаты труда, разъяснить его права и обязанности, предупредить под роспись о наличии вредных и опасных производственных факторов на робочем месте; б) ознакомить его с правилами внутреннего трудового распорядка, основными положениями Договора, действующими в ЧАО «УДП»; в) провести требуемые инструктажи по охране труда и пожарной безопасности. г ) закрепить за работником определенное рабочее место, станок, машину и прочее и обеспечить его инструментами и приспособлениями, необходимыми для работы, спецодеждой, спецобувью, средствами индивидуальной защиты.» Відповідачем не надано до суду журналу ознайомлення працівників ПрАТ «УДП» з Правилами внутрішнього трудового розпорядку чи інших документів про ознайомлення позивача з Колективним договором ПрАТ «УДП» та Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «УДП», які є Додатком № 10 до Колективного договору. Суд відхиляє посилання представника відповідача на надані до суду накази про тимчасове покладення на позивача виконання обов`язків голови Правління ПрАТ «УДП» (на період відпустками голови правління, тощо), оскільки вказані документи не містять підтвердження ознайомлення позивача з Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників ПрАТ «УДП». Також, відповідачем не надано до суду пояснювальних записок працівників служби охорони та контролю на які здійснено посилання в наказі № 16л від 21.01.2020, документу в якому б визначався порядок фіксації початку, закінчення робочого дня, який діє у ГВСП «БТОФ» (база технічного обслуговування флоту), де згідно розпорядження № кп/1 від 10.01.2021 тимчасово було визначено робоче місце позивача, та не надано доказів ознайомлення позивача із порядком фіксації початку, закінчення робочого дня, який діє у ГВСП «БТОФ» (база технічного обслуговування флоту). Отже, суд вважає недоведеним відповідачем факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та, відповідно, недоведеними законність прийняття наказу від 21.01.2020 № 16л «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника голови Правління [PERSON] » та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку з якими позивача не було ознайомлено. Стосовно позовних вимог в частині незаконності прийняття відповідачем наказу № 39л від 11.02.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника голови Правління [PERSON] » суд зазначає наступне. Згідно з ст 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Однією з основних умов трудового договору є трудова функція працівника, яка визначається відповідно до його конкретної роботи, кваліфікації, професії. Посадові інструкції регулюють органiзацiйно-правовий статус працівників i визначають їхні конкретні завдання та обов`язки, права, повноваження, відповідальність, знання та кваліфікацію, потрібні для забезпечення ефективної роботи працівників. Відповідно до ст. 29 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний до початку роботи ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку, роз`яснити права й обов`язки, забезпечити необхідними для роботи засобами. Згідно ст. 30 КЗпП України працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством. Статтею 31 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором. Отже, законодавчо встановлено обов`язок роботодавця ознайомити працівника з правами та обов`язками працівника, під час укладення трудового договору визначити обсяг та характер роботи, яка виконуватиметься працівником та роботодавець не має права вимагати від працівника виконання роботи не обумовленої трудовим договором. У випадку невиконання зі сторони роботодавця такого обов`язку, працівник, якого не ознайомлено із посадовими обов`язками, з правилами внутрішнього трудового розпорядку не може знати, які обов`язки покладено на нього роботодавцем, а також, за невиконання яких обов`язків працівника можуть притягнути у майбутньому до відповідальності. Відповідачем надано суду посадову інструкцію заступника голови правління з зовнішньоекономічної діяльності та розвитку (а.с.105-119). Наказом № 152 від 29.05.2019 позивача переведено з посади заступника голови Правління з зовнішньоекономічної діяльності та розвитку Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» на посаду заступника голови Правління Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» (а.с. 152) . Отже, з 29.05.2019 посадова інструкція заступника голови Правління з зовнішньоекономічної діяльності та розвитку втратила чинність для позивача у зв''язку з переведенням його на посаду заступника голови Правління ПрАТ «УДП». Відповідачем не надано суду посадової інструкції позивача як заступника голови Правління ПрАТ «УДП» чи іншого документу, яким визначено посадові обов`язки позивача як заступника голови Правління, та не надано доказів ознайомлення позивача з його посадовими обов`язками. Суд відхиляє твердження відповідача про те, що оскаржуваний наказ № 39л від 11.02.2020 є законним, оскільки розробка посадової інструкції заступника голови Правління є обов`язком позивача відповідно до «Порядка разработки, оформления, согласования и утверждения должностных и рабочих инструкций работников ЧАО «УДП»», з огляду на те, що відповідачем не надано суду належних доказів ознайомлення позивача з вказаним Порядком, не надано доказів встановлення відповідачем позивачу завдання щодо розробки посадової інструкції та не надано доказів застосування до позивача заходів дисциплінарного впливу у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язку щодо розробки посадової інструкції заступника голови Правління ПрАТ «УДП». З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачем порушено вимоги ст.ст. 21, 29 КЗпП України у зв`язку з не ознайомленням позивача з правами та обов`язками останнього та характером роботи, яка повинна виконуватись позивачем згідно укладеного трудового договору, а притягнення позивача у такому випадку до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов`язків, про які позивач не був обізнаний, є поспішним та незаконним. Згідно наказу № 32 від 06.02.2020 позивачу наказано забезпечити залучення коштів до ПрАТ «УДП» у розмірі 2 млн.грн. для закупівлі вугілля для ГВСП «БТОФ» та у строк до 12:00 11.02.2020 письмово поінформувати в.о. голови Правління про виконання цього наказу. Суд звертає увагу, що наказ № 32 від 06.02.2020 не містить вимоги щодо безпосереднього перерахування коштів на рахунок ПрАТ «УДП», не визначає умови залучення коштів та порядок його виконання позивачем, та не містить обсягу повноважень, якими відповідач наділив би позивача з метою виконання останнім вказаного наказу. Згідно наказу № 39-л від 11.02.2020 підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вказано ігнорування позивачем виконання наказу № 32 від 06.02.2020 та ненадання пояснень щодо причин його невиконання. Однак, таке рішення відповідача спростовується наявними в матеріалах справи документами, а саме: Доповідною заступника голови Правління ПрАТ «УДП» [PERSON] від 11.02.2020, якою позивач повідомив відповідача про виконання наказу № 32 від 06.02.2020; гарантійним листом компанії Danubo Special Shipping S.A. № 01-01/Т від 10.02.2020, якою вказана компанія підтвердила залучення коштів до ПрАТ «УДП» в розмірі еквівалентному 2 млн.грн. для закупівлі вугілля для ГВСП «БТОФ», просила надати інформацію про те на який розрахунковий рахунок здійснити зазначену операцію та пропонувала додатково надати знижку на свої послуги для ПрАТ «УДП» по договору на обслуговування і буксирування несамохідного флоту та договорах агентування.; відповіддю позивача на лист ЧМ-115 від 11.02.2020 (а.с. 20-22). Відповідачем не надано до суду доказів на спростування вказаних документів і тверджень позивача та не надано доказів неналежного виконання позивачем наказу в.о. голови Правління ПрАТ «УДП» від 06.02.2020.. Вказані обставини свідчать, що позивач, незважаючи на відсутність визначених посадових обов`язків, намагався чинити можливі дії на виконання наказу № 32 від 06.02.2020. Фактів ігнорування позивачем виконання наказу № 32 від 06.02.2020 судом не встановлено, а враховуючи відсутність визначеного кола посадових обов`язків позивача та відсутність в наказі № 32 від 06.02.2020 порядку і способу його виконання та обсягу повноважень які надавалися б позивачу для виконання даного наказу суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання наказу № 32 від 06.02.2020 та незаконність наказу в.о. голови правління ПрАТ «УДП» від 11.02.2020 № 39л «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника голови Правління [PERSON] ». Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.07.2020 по справі № 554/9493/17: «Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. … Отже при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.» Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі. Інші наведені відповідачем доводи в обґрунтування своєї позиції не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). V. Розподіл судових витрат між сторонами. З огляду на те, що суд задовольняє позов, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1 682,00 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved