Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання протиправним та скасування розпорядження, за участю третьої особи - [PERSON] .. В позові зазначено, що розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 02 березня 2021 року встановлено порядок побачення батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , а саме: щосуботи з 12 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; побачення проводяться за місцем проживання батька за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Позивачка вважає, що вказане розпорядження є протиправним, оскільки під час його прийняття були порушені права позивачки, а саме розпорядження не враховує інтереси дитини. Позивачка просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 02 березня 2021 року про встановлення порядку побачення батька з дитиною. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Також зазначив, що на засіданні комісії органу опіки та піклування позивачка наполягала на побаченнях батька з сином в її присутності, а також зазначала час занять дитини з репетитором. Однак, ці обставини не були враховані, тому позивачка вважає, що розпорядження не враховує інтереси дитини. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, посилаючись на те, що вимоги позивачки безпідставні, оскільки прийняте розпорядження повністю відповідає нормам чинного законодавства України, відповідач під час вирішення цього питання діяв в межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством. Жодних порушень прав позивачки допущено не було, оскільки рішення про встановлення опіки приймалось колегіально на засіданні комісії, а повідомлені позивачкою обставини, що дитина в суботу з 09 години до 12 години займається з репетитором англійської мови, були враховані. Тому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що до органу опіки та піклування звернувся батько дитини [PERSON] із заявою щодо встановлення порядку побачень з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Це питання було винесено на розгляд районної комісії з питань захисту прав дитини Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, яке відбулося 26 лютого 2021 року. Також було проведено обстеження умов проживання батька дитини. На засіданні комісії були присутні батько і мати дитини - [PERSON] , яка підтвердила, що не заперечує проти спілкування батька з сином та не чинить жодних перешкод, та зазначила, що в суботу з 09 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин дитина займається додатковими заняттями - вивченням англійської мови з викладачем. За результатами розгляду питання та з урахуванням побажань матері комісією було прийнято колегіальне рішення пропонувати органу опіки та піклування визначити дні побачень для спілкування батька з малолітнім сином щосуботи з 12 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, за місцем проживання батька за попередньою домовленістю із матір`ю дитини. Отже, прийняте розпорядження повністю відповідає нормам чинного законодавства України, відповідач під час вирішення цього питання діяв в межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством. Жодних порушень прав позивачки допущено не було, інтереси малолітньої дитини були враховані. Крім того, позивачка звернулася до суду із позовом без дотримання строку, встановленого ч. 2 ст. 19 СК України. В судове засідання третя особа не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно свідоцтва про народження, виданого 21 травня 2014 року виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , про що 21 травня 2014 року складено відповідний актовий запис № 19. Згідно заяви [PERSON] від 04 лютого 2021 року, останній просить призначити йому дні побачень з його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , щотижня з 09 години 00 хвилин суботи до 09 години 00 хвилин неділі. Згідно акту обстеження умов проживання від 09 лютого 2021 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] та [PERSON] .. Умови проживання: задовільні, у помешканні зроблено ремонт, наявні меблі та побутова техніка, товари тривалого вжитку. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є окрема кімната, в якій є ліжко, шафа, іграшки. Результат бесіди: від шлюбу з [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] ; шлюб розірвано у 2019 році. До 28 листопада 2020 року спілкувався з дитиною за домовленістю з матір`ю дитини. Причина відмови у спілкуванні з сином батькові невідома. Батько бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, тому звернувся до служби у справах дітей. Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 26 лютого 2021 року, районна комісія з питань захисту прав дитини вирішила: пропонувати Мелітопольський районній державній адміністрації як органу опіки та піклування визначити порядок у вихованні та спілкуванні з дитиною та встановити часи зустрічей [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька дитини за адресою: [ADDRESS] , за попередньою домовленість з матір`ю дитини [PERSON] : щосуботи з 12 години до 20 години. Згідно розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 02 березня 2021 року № 70, встановлено порядок побачення батька [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , який проживає спільно з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме: щосуботи з 12 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Побачення батька - [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , проводити за місцем проживання батька: [ADDRESS] , за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] .. Службі у справах дітей районної державної адміністрації попередити батьків - [PERSON] та [PERSON] про персональну відповідальність, передбачену ч. 5 ст. 184 КУпАП за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Зазначене розпорядження отримано 03 березня 2021 року [PERSON] і 04 березня 2021 року [PERSON] .. Згідно довідки, наданої приватним підприємцем [PERSON] від 09 березня 2021 року, [PERSON] , учень 1-А класу Мелітопольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 25 займається поглибленим вивченням програми першого класу з та української мови, які проводить вчитель [PERSON] щосуботи з 16 години до 18 години. Згідно пояснень [PERSON] від 12 березня 2021 року, остання повідомила, що батько дитини не спілкується з сином майже з його народження, перешкод у спілкуванні ніхто не створює. З листопада по сьогоднішній день він жодного разу матері або самій дитині не зателефонував, за місцем мешкання дитини не приїжджав. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 19 Сімейного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 Сімейного кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як було встановлено судом, спірним розпорядженням права матері на участь у вихованні дитини не порушені, оскільки час, встановлений батькові дитини для спілкування з сином, є значно меншим, ніж у матері, розпорядження не встановлює якихось додаткових обмежень для матері у часі, способі або методах участі у вихованні дитини. При цьому жоден із батьків не позбавлений батьківських прав, а відтак мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, що відповідає приписам ст. 153 Сімейного кодексу України. Посилання позивачки та її представника на те, що оскаржуване розпорядження підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що під час його винесення не було враховано, що дитина щосуботи з 16 години до 18 години займається з репетитором, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі посилання є необґрунтованими та безпідставними. Так, під час судового розгляду було з`ясовано, що на засіданні комісії зазначені позивачкою обставини, що дитина в суботу з 09 години до 12 години займається з репетитором англійської мови, були враховані. Про жодні інші заняття з репетитором позивачка на засіданні комісії не повідомляла. До того ж, суд приймає до уваги, що дитина, яка навчається у початковій школі, не може у вихідний, коли вона має відпочивати від навчання, цілий день займатися з різними репетиторами, це вочевидь не буде відповідати найкращим інтересам дитини. Так само і на час розгляду дійсної цивільної справи малолітня дитина має відпочивати від навчання, оздоровлюватися, а не займатися цілого дня з репетиторами. Крім того, приватний репетитор має гнучкий графік занять, який може змінюватись в залежності від різних обставин, і скорегувати такий графік занять дитини не вбачається вкрай важким чи неможливим. Так само безпідставними і необґрунтованими є посилання позивачки та її представника щодо необхідності захисту інтересів дитини шляхом обумовлення побачення дитини з батьком у присутності матері. Так, в ході судового розгляду представником позивачки не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності таких виключних обставин. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. Самі по собі посилання представника позивачки про необхідність проведення побачень батька з дитиною у присутності матері без доведення обґрунтованості підстав таких побачень, не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд не вбачає жодних порушень законних прав та інтересів позивачки з боку відповідача. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 02 березня 2021 року № 70 було прийняте відповідачем в межах наданих законом повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, розсудливо та добросовісно, оскільки відповідачем були дотримані всі вимоги чинного законодавства щодо вчинення таких дій, і встановлені в судовому засіданні докази у своїй сукупності повністю це підтверджують. Так, при визначені порядку участі батька у вихованні дитини були враховані пропозиції позивачки, а також максимально враховані інтереси дитини та забезпечено дотримання норм, встановлених Сімейним кодексом України в частині рівності прав батьків щодо участі в житті дитини. Щодо строків звернення до суду із дійсним позовом, суд зауважує, що до заявлених в цьому позові вимог позовна давність не застосовується, а положеннями ч. 2 ст. 19 Сімейного кодексу України визначено строк, за сплином якого рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, а не строк, протягом якого таке рішення може бути оскаржене. Крім того, суд вважає, що оскаржуване розпорядження в першу чергу сприяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також забезпечує рівне здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків. Також суд звертає увагу й на ті обставини, що фактично позивачка не погоджується із рішенням органу опіки та піклування щодо встановлення порядку побачення батька з дитиною. Чинним законодавством визначений певний порядок вирішення батьками питання участі у вихованні дитини. Якщо хтось із батьків не погоджується із рішенням органу опіки та піклування, він може звернутися для вирішення спору до суду. У цьому випадку законодавство не вимагає окремого оскарження рішення органу опіки та піклування, оскільки положеннями ч. 3 ст. 159 Сімейного кодексу України встановлено, що суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. При цьому будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Така ж правова позиція висловлена й у висновках Верховного суду, викладених у постанові від 01 квітня 2020 року (справа № 165/2839/17). Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасувати розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 02 березня 2021 року про встановлення порядку побачення батька з дитиною є безпідставними та необґрунтованими. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову, оскільки відсутні передбачені законом підстави для визнання протиправним та скасувати розпорядження, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed