Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Маріупольська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, посилаючись на те, що 04 серпня 2017 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства України [PERSON], за результатом чого, складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства 04.08.2017 року. Згідно вказаного акту, [PERSON] самовільно займає та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0040 га під розміщення пандусу за адресою: бульвар Морський, 4 в м.Маріуполі, чим порушує вимоги ст.ст.125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України. Враховуючи вищевказане [PERSON] направлено вказівку (попередження) від 04.08.2017 року за № 106/2017, згідно якої йому надано пятиденний строк на усунення порушень діючого земельного законодавства України. Спеціалистами відділу контролю за використанням земель управління земельних відносин міської ради вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.08.2017 року, згідно з яким [PERSON] вимоги вказівки (попередження) від 04.08.2017 року про усунення виявлених порушень земельного законодавства не виконав, земельну ділянку не звільнив та у придатний до використання стан не привів. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 16 травня 2017 року скасовано свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ № 688930 від 27 вересня 2011 року в частині пандуса а61, розташованого за адресою: місто Маріуполь бульвар Комсомольський 4, що є складовою частиною нежитлового приміщення № 66 (салон краси та здоровя) та скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на пандус а61, розташований за адресою: місто Маріуполь бульвар Комсомольський 4, що є складовою частиною нежитлового приміщення № 66 (салон краси та здоровя) шляхом виключення запису про державну реєстрацію пандусу а61 як складової частини обєкту нерухомого майна. Маріупольською міською радою в адміністративному підпорядкуванні якої знаходиться вказана земельна ділянка, рішення про передачу у власність та/або надання у користування відповідачу вказаної земельної ділянки не приймалось, правовстановлюючі документи у [PERSON] відсутні, добровільно самовільно зайняту земельну ділянку не звільняє. Таким чином, відповідач самовільно зайняв та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0040 га, під розміщення пандусу по бульвару Морському, 4 в Лівобережному районі міста Маріуполя, тому просить зобов'язати його звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести до придатного для використання стану шляхом демонтажу пандусу та стягнути з відповідача на користь міської ради судовий збір. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за останнім місцем його реєстрації, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Земельна ділянка загальною площею 0,0040 га, що розташована по бульвару Морському, 4 в Лівобережному районі міста Маріуполя входить до складу земель житлової та громадської забудови та знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Маріупольської міської ради, якою рішення про надання [PERSON] вказаної земельної ділянки під розміщення пандусу не приймалося, правоустановлюючі документи на земельну ділянку у відповідача відсутні. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.08.2017 року встановлено, що відповідачем самовільно зайнята та використовується земельна ділянка загальною площею 0,0040 га, що розташована по бульвару Морському, 4 в Лівобережному районі міста Маріуполя під розміщення пандусу. На підставі складеного акту перевірки відповідачу було направлено вказівку (попередження) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства, яку відповідач добровільно не виконав. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.08.2017 року вбачається, що відповідачем [PERSON] вимоги вказівки від 04.08.2017 року не виконані, і він самовільно займає та використовує земельну ділянку загальною площею 0,0040 га, що розташована по бульвару Морському, 4 в Лівобережному районі міста Маріуполя, під розміщення пандусу. 16 травня 2017 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя позов виконкому міської ради до Маріупольської міської ради, міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» та [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності, третя особа: відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень юридичного департаменту Маріупольської міської ради, задоволено. Скасовано свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ № 688930 від 27 вересня 2011 року в частині пандуса а61, розташованого за адресою: місто Маріуполь бульвар Комсомольський 4, що є складовою частиною нежитлового приміщення № 66 (салон краси та здоровя) та скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на пандус а61, розташований за адресою: місто Маріуполь бульвар Комсомольський 4, що є складовою частиною нежитлового приміщення № 66 (салон краси та здоровя) шляхом виключення запису про державну реєстрацію пандусу а61 як складової частини обєкту нерухомого майна. Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ст.125 ЗК України право власності, право постійного користування земельною ділянкою та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 387 ЦК України передбачає право власника на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель, споруджень, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Враховуючи те, що міською радою в адміністративному підпорядкування якої перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0040 га, що розташована по бульвару Морському, 4 в Лівобережному районі міста Маріуполя, рішення про її передачу у власність та/або надання у користування відповідачу [PERSON] не приймалося, правоустановлюючі документи на вказану земельну ділянку у відповідача відсутні, [PERSON] не звертався у встановленому законом порядку до органів самоврядування із заявою про надання йому у користування (оренду) вказаної земельної ділянки, а тому суд приходить до висновку про те, що право позивача порушене і підлягає судовому захисту, а позов - задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд виходить з положень ст.141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 гривень. На підставі ст.ст.116, 125, 212 Земельного кодексу України, ст.ст. 386 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved