Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.\~19\~січня 2021 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» (далі\~позивач)\~звернулося до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] (далі\~відповідач)\~з вимогою\~про стягнення\~заборгованості за\~Кредитним договором в розмірі\~ 26392\~грн.\~86 коп. 2. Позов обґрунтований тим, що 01 березня 2018 року [PERSON] подала до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву № 2222486605 від 01 березня 2018 року на отримання кредиту, підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту та умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як позичальником. 09 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги № 20191209, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР», ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 26392 грн. 86 коп., з яких : 10873 грн. 00 коп.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 грн. 56 коп.\~сума заборгованості за відсотками; 8987 грн. 00 коп.\~сума заборгованості за щомісячними процентами; 6531 грн. 30 коп.\~сума заборгованості за пенею. В той же час на виконання пункту 6.6 договору відступлення прав вимоги, згідно вимог статтей\~512-514,\~516 ЦК України, на адресу відповідача простою кореспонденцією було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Проте погашення заборгованості за кредитним договором не відбулося. У позові зазначено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 09.12.2019 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором від 01 березня 2018 року в розмірі 26392 грн. 86 коп., з яких: - 10873 грн. 00 коп.\~ - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 1 грн. 56 коп.\~- сума заборгованості за відсотками; - 8987 грн. 00 коп.\~- сума заборгованості за щомісячними процентами; - 6531 грн. 30 коп.\~- сума заборгованості за пенею. Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2222486605 від 01 березня 2018 року у визначеному розмірі. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року позовну заяву позивача прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 02 березня 2021 року, у зв`язку із клопотанням позивача відкласти підготовче засідання з метою звернутись за безоплатною правовою допомогою для підготовки відзиву на позов, підготовче судове засідання відкладалось на 25 березня 2021 року. 4. Ухвалою суду від 25.03.2021р. підготовче судове засідання закрито та призачено судовий розгляд справи на 21 квітня 2021р., який у зв`язку з неявкою відповідача відкладено на 19 травня 2021 року. 5. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявні клопотання про слухання справи у відсутність представника з повним підтриманням позовних вимог. 6. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення рогляду справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги не визнає, відзиву на\~позов не\~надала. Тому суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. 01 березня 2018 року [PERSON] подала до ТОВ «ФК «ЦФР» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву № 2222486605 від 01 березня 2018 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту та умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та позичальником. 9. За умовами цього договору, викладеними в заяві про отримання кредиту, позичальник отримала кредитні кошти на споживчі цілі в розмірі 13062,60 грн., строком на 18 місяців та зобов`язалася повернути позичені кошти згідно з графіком платежів під щомісячні проценти у розмірі 4,49 % від суми кредиту згідно з графіком платежів, сплатити річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів та щоденну пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період , за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення, за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів. Графіком платежів передбачена сплата щомісячного платежу, у тому числі повернення суми кредиту, річних та щомісячних процентів, та передбачені граничні терміни повернення кредиту. Зокрема, графіком платежів, підписаним позичальником, передбачено, що в період з 01.03.2018 до 03.09.2018 загальний щомісячний платіж складає 725,77 грн., а з 03.09.2018 до кінця строку кредитування - 30.08.2019, щомісячний платіж складає 1312,28 грн., при цьому загальна сума всіх платежів за весь період користування кредитом становить 20101,98 грн., в тому числі тіло кредиту -13062,60 грн., річні проценти 1,14 грн., щомісячні проценти 7038,24 грн. Строк повернення останнього платежу відповідно до графіку зазначено 30 серпня 2019 року. 10. З наданої довідки позивача від 02.01.2020р. про рух коштів по кредиту вбачається, що відповідач 27.03.2018, 27.04.2018 та 04.06.2018 внесла по 730 грн., всього 2190,00 грн., з них на погашення кредиту спрямовано загалом 2189,60 грн. та 0,40 грн. на річні проценти. Останню оплату на погашення заборгованості відповідач провела 04 червня 2018 року. 11. Відповідно до складеного представником ТОВ ФК «ЄАПБ» Гостєвою Є.В. розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 09.12.2019 за договором №2222486605, укладеним з [PERSON] , неоплаченою залишилася заборгованість на загальну суму 26392,86 грн., з яких 10873,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 1,56 грн. заборгованість за відсотками; 8987,00 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 6531,30 грн. - сума заборгованості за пенею. При цьому, нарахування відсотків проводилось до 09 грудня 2019 року включно. 12. 09 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20191209, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості). 13. Згідно з п.1.2 договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. 14. На підставі договору відступлення прав вимоги № 20191209 від 09 грудня 2019 року ТОВ «ФК «ЦФР» як первісний кредитор відступило новому кредиторові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2222486605 від 01 березня 2018 року. Згідно реєстру боржників за кредитними договорами укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20191209 від 09 грудня 2019 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26392 грн. 86 коп., з яких : 10873 грн. 00 коп.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 грн. 56 коп.\~сума заборгованості за відсотками; 8987 грн. 00 коп.\~сума заборгованості за щомісячними процентами; 6531 грн. 30 коп.\~сума заборгованості за пенею. 15. На виконання Договору факторингу, згідно вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену у кредитному договорі, ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення від 23.12.2019 за вих № 003722897 про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору №2222486605 від 01 березня 2018р. в сумі 26392,86 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансовій компанії «Європейська агенція з повернення боргів» . 16. Крім того, 23 грудня 2019 року за вих. № 003722897-1 на ім`я [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повідомляє, що згідно Кредитного договору № 2222486605 від 01 березня 2018 року, право вимоги за яким ними набуто згідно договору факторингу № 20191209 від 09 грудня 2019 року, розмір заборгованості станом на 09 грудня 2019 року становить 26392,86 грн., з яких: 10873 грн. заборгованість по основній сумі боргу (сумі неповернутого кредиту); 8988,56 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; - 6531,3 грн. - заборгованість по сплаті пені, нарахованої за порушення терміну здійснення платежів за кредитним договором. 17. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит, в строки, передбачені Кредитним договором. Після відступлення права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. ІV. Оцінка Суду. 18. Відповідно до вимог статті 2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 19. У відповідності до частини другої статті 11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 20. Відповідно\~ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. 21. Згідно\~ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 22. Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. 23. Відповідно ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. 24. Відповідно ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст.638 та ст.1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. 25. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 26. За змістом статтей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 27. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 28. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 29. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 30. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). 31. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 32. Відповідно частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 33. Згідно із ст.ст.\~526,\~530,\~610, ч.1 ст.\~612, ст.\~629 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 34. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). 35. Згідно з\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 36. Частиною 1\~статті 1050 ЦК України\~встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання він зобов`язаний сплатити неустойку. 37. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 38. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. 39. Згідно частини першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 40. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України\~застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625\~ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048\~ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625\~цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі 912/1120/16. 41. Згідно із ч.1 і ч.3 ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 - 82 ЦПК. 42. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 43. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). 44. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). 45. Статтею 83\~ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен був подати суду докази на підтвердження своїх вимог щодо надання кредиту відповідачу, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, тощо. 46. Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тобто відповідач не виконує передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, позивач в силу положень ст.\~1050\~ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, а також у разі якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 10873,00 грн., заборгованості за річними процентами у розмірі 1,26 грн., заборгованості за простроченими щомісячними процентами в розмірі 7038,24 грн., всього - 17912,50 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно\~ст.\~141\~ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1540,62 грн. З цих підстав,

Outcome: approved