Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не з'явився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача Остерської міської ради у судове засідання не з'явився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Козелецькою районною державною адміністацією Чернігівською області було безоплатно передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству «Білики» земельну ділянку для виробництва сільськогосподарської продукції з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі. Як передбачено п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тому, в подальшому, колективному сільськогосподарському підприємству «Білики» був виданий Державний Акт на право колективної власності на землю до якого був доданий список громадян, які на момент видачі цього державного акту були членами Колективного сільськогосподарського підприємства «Білики» для одержання земельного паю. До вказаного вище списку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на земельну ділянку, була включена [PERSON], яка була членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Білики» на момент отримання Державного акту на право колективної власності на земельну ділянку. У відповідності до абз.3 п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Крім того, як передбачено п. 2, 3 та 4 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективи) власність сільськогосподарських угідь та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай). Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) га середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. В зв'язку з цим, Колективне сільськогосподарське підприємство «Білики» здійснило паювання землі, яка належить йому на праві колективної власності, визначивши розмір земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства «Білики» без виділення земельної ділянки в натурі. Розмір земельної частки (паю) обчислювалося комісією, яка була утворена Колективним сільськогосподарським підприємством «Білики» шляхом прийняття відповідного рішення, яке було затверджене Козелецькою районною державною адміністрацією. У відповідності до абз.3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року за № 666/94, (який був чинний на час проведення паювання земель), кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. В той час, як передбачено п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 01 серпня 1995 року за № 720/95, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. В подальшому, передача земельної ділянки у приватну власність [PERSON] здійснювалася у відповідності до схеми поділу (розпаювання) земель колективної власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Білики». 21 лютого 2000 року Козелецькою районною адміністрацією Чернігівської області прийняла рішення за № 77 про видачу [PERSON] державного акту на право на земельну ділянку (пай), цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В подальшому, Біликівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області на ім'я [PERSON] був виданий Скртифікат на право земельної частки(пай) від 01 березня 2000 року за [NUMBER], який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 130, у відповідності до якого на підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації від 21.02.2000р за № 77 [PERSON] було передано право на земельну частку (пай), площею 4,90 Га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На теперішній час Біликівська сільська рада входить до Остерської об'єднаної територіальної громади. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть виданого виконкомом Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 12.01.2001 року та актовий запис в книзі реєстрації смерті за № 2 Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю, [PERSON], на момент відкриття спадщини, зокрема право на земельну ділянку, яка була їй надана як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Білики» на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧП [NUMBER]. В зв'язку з тим, що [PERSON] за час свого життя не склала заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті,я, [PERSON], є спадкоємцем за законом, оскільки згідно рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 липня 2016 року мене визнано спадкоємцем за законом після померлої [PERSON], яка померла [INFO] Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач у справі вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На підставі наведенного та

Outcome: approved