Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У вересні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (далі - ТОВ «Нова Пошта») про захист прав споживача та відшкодування майнової шкоди у зв`язку з порушенням зобов`язань за договором перевезення. Ухвалою від 22 вересня 2020 року Нововолинського міського суду Волинської області вказану справу направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва, яка на підставі постанови Волинського апеляційного суду 20 листопад 2020 року набрала законної сили. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2021 року зазначена справа надійшла в провадження судді Кахно І.А. для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Як зазначає позивач, вона 30 вересня 2019 року здійснила відправлення вантажу, в кількості 1 шт., фактичною вагою 47 кг, оголошеною вартістю 10660 грн., згідно опису - телевізор новий. Відправлення вантажу відбулося з відділення ТОВ «НОВА ПОШТА» №4, що знаходиться в м. Нововолинську Волинської області за експрес-накладною №59000451315435, до відділення №1, що у м. Вараш, Рівненської області, визначивши одержувачем приватну особу [PERSON] , доставку сплачує відправник. Відповідно до товарного чеку № 18413 від 27.09.2019 значиться продавець - ФОП [PERSON] , покупець - [PERSON] , телевізор - «LG 55UK6300», модель 65-34. ціна- 10660 грн. При передачі вантажу представнику ТОВ «НОВА ПОШТА» для здійснення його перевезення мною було передано цей вантаж без будь яких пошкоджень, працівник перевізника оглянув вантаж на предмет його цілісності та відсутності будь яких пошкоджень, про що було зазначено в експрес-накладній (в описі товару зазначено: телевізор новий оглядався). Представник Відповідача оформив всі необхідні документи, прийнявши на себе зобов`язання щодо доставки вантажу та вручення його одержувачу в цілісності та схоронності. Однак, після отримання адресатом посилки, [PERSON] відмовився від отримання товару, так як виявив механічні пошкодження на екрані. Оглянувши детальніше упаковку, виявив і на ній незначну вм`ятину, якраз навпроти тріщини на екрані, хоч в момент передачі вантажу ніяких деформацій та ушкоджень упаковки вантажу зафіксовано не було. В результаті чого, він відмовився від оплати товару, а посилка була повернута позивачу 02.10.2019 року, згідно експрес-накладної №59000452098196, на те ж відділення ТОВ «НОВА ПОШТА» в м. Нововолинськ, з якого відправлялось. Коли позивач з`явилась на відділення для встановлення обставин та отримання повернутого відправлення, працівниками ТОВ «НОВА ПОШТА» останній було повідомлено про те, що вона може звернутись з претензією до відповідача про відшкодування оголошеної вартості відправлення і вартість пошкодженого телевізора та провізну плату позивачу буде відшкодовано відповідачем. Але, в такому випадку, телевізор позивачу не буде повернуто, з чим погодилася позивач і залишили товар на відділенні. 28.10.2019 року позивач пред`явила ТОВ «Нова Пошта» претензію з вимогою відшкодувати вартість відправлення в розмірі 10660 грн. і сплатити штраф відповідно до умов надання послуг та публічного договору, у зв`язку з пошкодженням відправлення. Так як позивач не відреагував на мою претензію, 27.12.2020 року мною була направлена повторна претензія з вимогою відшкодувати вартість відправлення в розмірі 10660 грн. і сплатити штраф відповідно до умов надання послуг та публічного договору. До обох претензій були додані Акти, складені у присутності працівника відповідача, в яких фіксувались завдані пошкодження, а також було зазначено про те, що отвір на коробці виповідає місцю пошкодження на телевізорі. У відповідь на претензії, ТОВ «Нова Пошта» повідомило позивача листом №08250, про те, що враховуючи результати службового розслідування, вина перевізника у пошкодженні вантажу не була встановлена, що підтверджувалось відсутністю пошкоджень та характерних слідів на упаковці. 17 липня 2020 року позивач отримала повторну відповідь № 13050, де зазначено про те, при оформленні вантажу детальний огляд вантажу не проводився та переглядом наявного архівного відеонагляду встановлено, що вантаж з захисного чохла не виймався. Однак, вантаж відповідачем повернуто так і не було. Після відповіді на претензії № 13050 від 17.07.2020 позивач звернулась на відділення №4 у м. Нововолинську для того, щоб отримати пошкоджений вантаж та працівниками ТОВ «Нова Пошта» було повідомлено, що його було утилізовано. Враховуючі викладені обставини, позивач вважає, що неправомірними діями представників ТОВ «Нова Пошта», їй завдано матеріальної шкоди у розмірі компенсації оголошеної вартості відправлення, поряд із цим, виникло право на відшкодування штрафу, передбаченого умовам публічного договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Нова Пошта» і компенсації вартості коштів, сплачених відповідно за користування послугою перевезення, яка на думку позивача була виконана представника товариства не належним чином. А тому загалом, позивач просила суд стягнути із відповідача на її користь 13484,92 грн., в рахунок відшкодування шкоди завданої неналежним виконанням умов договору перевезення та вирішити питання про стягнення судових витрат. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року судовий розгляд у справі відкладено у зв`язку із неналежним повідомленням сторін про відкриття провадження у справі. Ухвалою суду від 23 березня 2021 року судовий розгляд у справі відкладено у зв`язку із неналежним повідомленням сторін про відкриття провадження у справі. Ухвалою суду від 31 травня 2021 року судовий розгляд у справі відкладено у зв`язку із тим, що 27 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, а тому враховуючи визначенні ухвалою про відкриття провадження строки подачі заяв по суті, строк на подачу відповіді на відзив ще не завершився. Станом на 16 липня 2021 року інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань на адресу суду не надходило. Аргументи учасників справи 27 травня 2021 року представник ТОВ «Нова пошта» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в діях товариства відсутня винна та/чи протиправна дія у заподіянні шкоди позивачу через не доведеність позивачем відповідними доказами розміру заподіяних збитків. На думку відповідача, позивачем не доведено: розмір вартості заподіяних збитків, які позивач зазнала, за її твердженням, у зв`язку із пошкодження вантажу відповідачем; не доведений факт порушення відповідачем умов договору перевезення; докази наданні як фотозображення пошкодженої упаковки вантажу, місце пошкодження якої ніби збігається з фактичним місцем пошкодженням вантажу, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки з останніх не можливо встановити дійсні обставини справи. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Так, судом установлено, 30 вересня 2019 року між позивачем та представником відповідача у відділенні № 4 м. Нововолинськ укладався правочин, щодо надання послуг з організації перевезення відправлень. На підтвердження вказаного в матеріалах справи наявна експрес-накладна № 59000451315435 від 30 вересня 2019 року, відповідно до якої сторони домовились про наступне. Відправник - [PERSON] передала на відповідачу вантаж у вигляді - телевізор новий оглядався, оголошена вартість якого складає 10660 грн., фактична вага 47 кг., зворотна доставка - грошовий переказ 10660 грн., доставку сплачує - відправник. Одержувачем за зазначеними умовами є приватна особа [PERSON] , відправлення прямує до відділення № 1, м. Вараш, Рівенська обл. Надалі, вантаж по ЕН 59000451315435 повернувся до відправника за зворотною ЕН 59000452098196 від 02 жовтня 2021 року, одержувач - [PERSON] , оголошена вартість 10660 грн., опис - телевізор новий оглядався, вага - 47 кг., доставку сплачує отримувач - 209 грн. 28 жовтня 2019 року [PERSON] у зв`язку із пошкодженням відправлення, що сталось під час надання послуг з організації його перевезення за експрес-накладною № 59000451315435 звернулась до представників відповідача із претензією про повернення коштів за телевізор, у зв`язку із тим, що під час перевезення він був розбитий, відправлявся новий і цілий, повернувся до відправника розбитий, а коробка з усіх боків прим`ята, з одного боку розірвана. До претензія була долучена копія ату приймання-передачі від 02.10.2019 р., складеного представником ТОВ «Нова Пошта». Претензія прийнята 30 жовтня 2019 року касиром відділення [PERSON] . В подальшому, 27 грудня 2019 року, позивач повторно звернулась до представників ТОВ «Нова Пошта» із претензією у зв`язку із пошкодженням відправлення, що сталось під час надання послуг з організації його перевезення за експрес-накладною № 59000452098196 (зворотна накладна) та вимогою про відшкодування 106600 грн., як вартість вантажу, оскільки під час перевезення телевізор був розбитий. Листом від 06 травня 2020 року ТОВ «Нова Пошта» повідомило позивача, що за результатом проведення службового розслідування, вина перевізника у пошкодженні вантажу не була встановлена, що підтверджується відсутністю пошкоджень та характерних слідів на упаковці. Між тим листі від 17 липня 2020 року, товариство зазначило, що при оформленні вантажу на транспортування детальний огляд вантажу не проводився. Переглядом наявного в архіві відеонагляду встановлено, що вантаж з захисного чохла не виймався, будь-який зовнішній влив, який призводить до пошкоджень відправлення, залишає на його упаковці сліди. А тому, враховуючи результати службового розслідування, вина перевізника у пошкодженні вантажу не була встановлена, що підтверджується відсутністю пошкоджень та характерних слідів на упаковці. Суд не бере до уваги долучені до позову фотозображення коробки, які начебто слугують доказами факту пошкодження вантажу за договором перевезення, оскільки здійснені з невідомих джерел, місця та часу, а зафіксований на них предмет, що візуально схожий на коробку, не дає суду можливості його ідентифікувати, в розумінні того, що саме зображений на фото об`єкт є предметом договору перевезення та як наслідок з виконання умов якого, зазнав пошкоджень. Тому останні не є доказами в розумінні статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, так як найперше не є достовірними даними з яких можна встановити дійсні обставини, не є офіційними документами, достовірність інформації на зробленому фото не підтверджена. Отже, не є письмовим і електронним доказом і не є доказом пошкодження вантажу за договором перевезення. Норми права, які застосовував суд, мотиви суд. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Законом України «Про захист прав споживачів», Цивільним кодексом України, Законами України «Про транспорт», «;Про автомобільний транспорт», Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 року № 363, які зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568, та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта». Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автомобільного перевізника покладено обов`язок забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу. Відповідно до ч. 2 ст. 925 ЦК України позов до перевізника може бути пред`явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк. Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що витікають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлене цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Приписами ст. 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. У п. 7.2.7. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень зазначено, якщо під час видачі відправлення Сторонами буде виявлено пошкоджене відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення всередині упаковки покладається на Відправника. Пунктом 7.2.8. Публічного договору визначено, що експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення. Згідно з пунктом 7.2.13 Публічного договору експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам. Відповідно до п. 15.1. Наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом. Тобто єдиним належним та допустимим доказом стану вантажу є саме акт, який в матеріалах справи відсутній. Суду не надано належного та допустимого письмового доказу - акту приймання-передачі, який прямо б вказував на наявність чи відсутність вини перевізника у пошкодженні вмісту вантажу, та будь-яких клопотань в цій частині в ході розгляду справи заявлено не було. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Пунктом 2 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Зазначена вище норма ст. 924 ЦК України передбачає принцип винності у разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Суд вважає, що стороною позивача не доведено, та судом в ході розгляду справи не встановлено наявність вини відповідача. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач не довів неправомірність дій відповідача, а натомість відповідач довів відсутність своєї вини, оскільки як такі пошкодження упаковки, як наслідок і вантажу не встановлені матеріалами справи. Позивачем доказів у розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження зворотного в розпорядження суду надано не було. Окремо слід звернути увагу на те, що переконливих доказів, які б встановлювали розмір завданої фактичної шкоди у вигляді вартості пошкодженого майна позивачем не надано, та будь-яких клопотань в цій частині в ході розгляду справи заявлено не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом не встановлено, та позивачем не доведено протиправність дій відповідача, внаслідок яких позивачу завдано шкоду, та те, що позивачем не було доведено того факту того, що вантаж було пошкоджено перевізником, суд вважає, що позов є безпідставним та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. Оскільки судом не встановлено порушень з боку відповідача з приводу виконання умов договору перевезення, позовні вимоги у вигляді стягнення штрафу та провізійної плати задоволенню не підлягають. В порядку статті 141 ЦПК України, а також з огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed