Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Комунальне підприємство Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» (далі КП ІМР «Житсервіс») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій в загальній сумі 2 346 гривень 70 копійок, а також судових витрат зі сплати судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, будучи власником квартири №2 у багатоквартирному будинку №286 по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі Одеської області, користувалася послугами КП ІМР «Житсервіс» з утримання будинків і прибудинкових територій, які у відповідності до ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» зобовязана своєчасно та в повному обсязі оплачувати. Проте, [PERSON] порушила свої обовязки щодо проведення щомісячних розрахунків, у звязку з чим, за нею станом на 01 серпня 2015 року утворилася заборгованість у вищезазначеній сумі. У судовому засіданні представник позивача збільшив розмір позовних вимог, остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій в загальній сумі 3 182 гривні 49 копійок, яка утворилася з 1 грудня 2011 року по 14 грудня 2016 року, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок (а.с.235 т.1). В обґрунтування позову та заперечень проти позову [PERSON] пояснив, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем послуг на основі типового договору, є обовязком споживача. Ухилення останнього від укладення договору не звільняє від плати за надані та спожиті комунальні послуги. Нарахування здійснюється на підставі рішень виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради з урахуванням загальної площі квартири, що перебуває у власності або використовується особою. З урахуванням наведеного, розмір плати за надані послуги встановлюється виходячи не з розміру фактично наданих послуг, а згідно тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради. При затверджені тарифу з утримання будинків та прибудинкових територій враховувалися статті витрат та зазначеним витратам з переліку статус окремої послуги не надавався, що не суперечило діючому на той законодавству, в тому числі й порядку формування тарифів на послуги. Отже, послуга з утримання будинків і прибудинкових територій є однією цілісною послугою за затвердженими по ній тарифами й, відповідно, не може бути індивідуалізованою. Крім того, вважає, що єдиним допустимим доказом надання послуг неналежної якості, не в повному обсязі або ненадання послуг взагалі є акт-претензія, до складання якого законом встановлені чіткі вимоги. Разом з тим, [PERSON] не надано доказів на підтвердження їх складання. Крім того, відповідні твердження [PERSON] спростовуються актами виконаних робіт, фотокартками та подякою мешканців будинків №№286, 288, 288а, розташованих по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі Одеської області. Також, на його думку, законодавство не передбачає звільнення від оплати у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг (а.с.212 т.1). На додаткові запитання пояснив, що КП ІМР «Житсервіс» не оприлюднювало склад фактично понесених витрат та обсяг запланованих і виконаних робіт та не повідомляло споживачам про економію коштів і плани щодо їх використання. Облік доходів, кількісних та якісних показників надання послуг щодо кожної складової тарифу підприємством не ведеться. Обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, повязаних з їх наданням, підтверджується лише наданою суду документацією. Графіки поточного ремонту багатоквартирного будинку №286, розташованого по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі Одеської області, у 2011-2016 рр. не складалися. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, звернувшись у свою чергу із позовом до КП ІМР «Житсервіс», в якому в остаточній редакції просила: визнати відсутність укладеного між ними письмового договору на надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території; визнати відсутність у КП ІМР «Житсервіс» права вимоги; визнати відсутність належного тарифного рішення на надання послуг з утримання будинку №286, розташованого по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі Одеської області, а також прибудинкової території; визнати недійсним платіжний документ з оплати послуг за особовим рахунком 1089-4 на суму 2\~766 гривень 99 копійок; визнати дії КП ІМР «Житсервіс» неправомірними в частині нарахування платежів; визнати недійсною заборгованість в сумі 2\~766 гривень 99 копійок та зобовязати списати її з особового рахунку 1089-4 (а.с.26, 27, 149, 150 т.1). Позовні вимоги та заперечення проти первісного позову обґрунтовувала тим, що КП ІМР «Житсервіс» надавало послуги не у повному обсязі. Вона неодноразово усно та письмово зверталася до керівництва підприємства з проханням здійснити санітарну зачистку дерев, які пошкодили шиферну кровлю, замінити розбитий лист шиферу, здійснити ремонт вимощення та цокольної частини навколо будинку, укріпити та забетонувати ґрунт з торцевої частини будинку, встановити воронки для збору і відводу дощової та снігової води. Невиконання даних послуг призвело до того, що будинок почав просідати, в її квартирі стіни та стеля пішли тріщинами, зявився грибок, перекосило коробку вхідної двері. Здійснити ремонт в квартирі не може, оскільки всі роботи будуть марними. Через відсутність з 2007 року по березень 2014 року вентиляції, вона була вимушена тримати відчиненими вікна круглий рік. Заміну електропроводки, вимикачів та лампочок здійснили лише у 2015 році. У 2016 році прибудинкова територія біля її квартири не обслуговувалася, а тому в акті виконаних робіт від 16.03.2016 року її підпис не стоїть. Оплата нею здійснювалася за фактично надані послуги, а саме за: вивіз та утилізацію побутових відходів; обслуговування димо-вентиляційних каналів (з 2014 року); освітлення клітинних сходин та місць загального користування (з 2015 року). Вважала, що позивач зобовязаний надати докази на підтвердження факту надання послуг та проведення робіт. Позивачем надана лише довідка із зазначенням тарифу, а не конкретний розрахунок суми заборгованості. Також звернула увагу, що вона, як і інші бабці, які проживають з нею в одному будинку, не мають фізичної можливості скористатися мережею Інтернет та оформити свої претензії у відповідності до типової форми. Представники КП ІМР «Житсервіс» неодноразово були присутніми на прибудинковій території через численні скарги та звернення до різних інстанції, бачили проблему та в усній формі її не спростовували. На підтвердження цього факту свідчить та обставина, що у 2015 році під час розгляду справи їх зустрічні позовні вимоги були залишені без розгляду через досягнуту усну домовленість надати послуги та здійснити їх оплату, відповідно. У звязку з невиконанням КП ІМР «Житсервіс» обіцяних робіт, оплату послуг вона також не здійснила. Договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між нею та КП ІМР «Житсервіс» не укладався, а тому, на її думку, між ними відсутні будь-які договірні відносини та зобовязання по ним. Крім того, стверджувала, що у КП ІМР «Житсервіс» відсутнє право на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Також просила застосувати строк позовної давності. 22.12.2015 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області обєднані в одне провадження цивільна справа за позовом КП «Житсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій та цивільна справа за позовом [PERSON] до КП «Житсервіс» про визнання дій неправомірними, припинення незаконних вимог, визнання відсутності належного тарифного рішення на обслуговування будинку, визнання відсутності належного права вимоги на підставі ст.11 ЦПК України, визнання недійсним боргу, зобовязання списати борг та надати аргументовану відповідь (а.с.68 т.1). 06.12.2016 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області залишена без розгляду позовна заява [PERSON] до КП «Житсервіс» про визнання дій неправомірними, припинення незаконних вимог, визнання відсутності належного тарифного рішення на обслуговування будинку, визнання відсутності належного права вимоги на підставі ст.11 ЦПК України, визнання недійсним боргу, зобовязання списати борг та надати аргументовану відповідь (а.с.212 т.1). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює на посаді головного бухгалтера КП ІМР «Житсервіс». До її функціональних обовязків входить: ведення бухгалтерського обліку, контролю, обліку матеріалів, заробітної плати, податків і т.і. Особовий рахунок відкривається КП ІМР «Житсервіс» або за особистою заявою споживача або на підставі витребуваних з КП «МБТІ» відомостей про власника житла. Нарахування оплати за комунальні послуги здійснюється абонентським відділом щомісячно шляхом множення тарифу на загальну площу квартири. Послуги КП ІМР «Житсервіс» надаються споживачам у повному обсязі. Перерахунок заборгованості КП ІМР «Житсервіс», у тому числі, у звязку з ненаданням окремих житлово-комунальних послуг жодного разу не здійснювався. Облік грошових коштів ведеться по підприємству взагалі, а не по кожному окремому будинку. Свідок [PERSON] надав пояснення про те, що працює головним інженером КП ІМР «Житсервіс». В загальних рисах до його функціональних обовязків входить: технічні питання утримання будинків, контроль за технічним станом будинків, автогараж, ремонт і т.і. Послуга з обслуговування вентиляційних каналів надається один раз на рік, про що споживачі за три дні повідомляються. В послугу з освітлення клітинних сходин та місць загального користування входить: ремонт електропроводки, заміна автоматів, лампочок тощо. Послуга з поточного ремонту даху, несучих та захисних конструкцій будинку надається по мірі пошкодження та включає: ремонт покрівлі, балконів, фасаду. Послуга з підготовки будинків до експлуатації в осінньо-зимовий період складається зі скління, ремонту дверей, фасадів, вимощення. Графіки виконання робіт складаються щорічно у грудні. Послуги з утримання будинків та прибудинкових територій КП ІМР «Житсервіс» надаються у повному обсязі. Про надходження актів-претензій з боку відповідача йому нічого не відомо. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, розглянувши подані ними документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Частина 1 ст.11 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 за №1875-IV (далі Закон №1875-IV), житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (ст.3 Закону №1875-IV). За змістом п.2 ч.1 ст.13 Закону №1875-IV послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж,\~утримання ліфтів, освітлення місць загального користування,\~поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відноситься до житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.9, 10 т.2). Згідно з договором №25-1/ж від 01 червня 2011 року КП ІМР «Житсервіс-2» є виконавцем функцій з утримання житлових будинків і прибудинкових територій та проведення розрахунків за надані послуги з квартиронаймачами і власниками житлових і нежитлових приміщень в житлових будинках комунальної власності, які знаходяться на балансі Управління житлово-комунального господарства (а.с.8, 9 т.1). Будинок №286 (12 квартир) по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі Одеської області віднесено до переліку будинків щодо яких позивач надає вищезазначені послуги (а.с.10, 11, 164-166 т.1). На імя [PERSON] відкрито особовий рахунок №1089_4, згідно якого станом на 14 грудня 2016 року рахується заборгованість з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій в сумі 3 182 гривні 49 копійок (а.с.5, 6, 120, 127, 227-229, 235-237 т.1). Розрахунок оплати за надані послуги з утримання будинків і прибудинкових територій проводився згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1620 від 18.11.2010 року, №749 від 27.05.2011 року (а.с.7, 122, 123, 224-226 т.1). 17.02.2014 року КП ІМР «Житсервіс-2» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій в сумі 1 410 гривень 26 копійок, яка обліковувалася станом на 01.02.2014 року, та витрати зі сплати судового збору (а.с.102 т.2). 06.03.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП ІМР «Житсервіс» заборгованості з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій в сумі 1 410 гривень 26 копійок та судового збору в сумі 121 гривня 80 копійок (а.с.103 т.2). 03.04.2014 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області судовий наказ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2014 року скасовано (а.с.104 т.2). 22.05.2014 року КП ІМР «Житсервіс-2» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій в сумі 1\~549 гривень 87 копійок, яка обліковувалася станом на 01.05.2014 року (а.с.105 т.2). 02.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до КП ІМР «Житсервіс-2» про захист прав споживачів (а.с.107 т.2). 03.03.2015 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за заявою позивача залишені без розгляду позовні вимоги [PERSON] до КП ІМР «Житсервіс-2» про захист прав споживачів (а.с.108 т.2). 05.03.2015 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за заявою представника позивача залишені без розгляду позовні вимоги КП ІМР «Житсервіс-2» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій в сумі 1\~549 гривень 87 копійок (а.с.106 т.2). 07.07.2015 року КП ІМР «Житсервіс-2» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій в сумі 2\~248 гривень 09 копійок, яка обліковувалася станом на 01.06.2015 року, та витрати зі сплати судового збору (а.с.109, 110 т.2). 20.07.2015 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відмовлено у прийняті заяви КП ІМР «Житсервіс-2» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій (а.с.111 т.2). Відповідно до п.п.1, 5, 8 ч.1, п.п.1, 3 ч.3 ст.20 Закону №1875-IV споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Споживач зобовязаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.1, 3, 6 ч.2 ст.21 Закону №1875-IV виконавець зобовязаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. При цьому факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги (що є порушенням умов договору в розумінні ст.ст.526, 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином. Так, стаття 18 Закону №1875-IV передбачає, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Вивченням матеріалів справи, судом встановлено, що позивач неодноразово зверталася із заявами, скаргами та актами-претензіями щодо ненадання або надання не в повному обсязі окремих житлово-комунальних послуг, зокрема: заява на імя директора КП ІМР «Житсервіс» за вх.№Ш-287/1 від 24.03.2011 року з проханням провести перевірку та чистку вентиляційних каналів (а.с.47 т.1); заява на імя директора КП ІМР «Житсервіс» за вх.№Ш-353/1 від 07.04.2011 року з проханням здійснити зачистку дерев та ремонт покрівлі, яка була пошкоджена гілкою дерева (а.с.48 т.1); скарга, адресована до Ізмаїльської міжрайонної прокуратури та народному депутату України [PERSON] 06.09.2012 року, в якій просила посприяти в: облаштуванні зливовідводу з фасадної та тильної сторони будинку; укріпленні ґрунту з торцевої сторони будинку; облаштуванні повністю розбитого вимощення навколо будинку; зачистці декоративних дерев і т.і. (а.с.49, 50 т.1); заява на імя директора КП ІМР «Житсервіс» за вх.№Ш-195 від 06.03.2014 року з проханням усунути попадання води під квартиру та привести в порядок вентиляцію (а.с.52 т.1); заява на імя директора КП ІМР «Житсервіс» за вх.№Ш-312 від 16.04.2014 року з проханням вжити заходи щодо облаштування зливовідводу та зачистки декоративних дерев (а.с.54 т.1); акт-претензія за вх.№Ш-734 від 02.10.2014 року щодо ненадання наступних житлово-комунальних послуг: санітарної зачистки дерев; ремонту вимощення; заміни розбитого листа шиферу; поточного ремонту даху, несучих та захисних конструкцій; підготовки будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період (а.с.28, 59 т.1); акт-претензія за вх.№Ш-906 від 23.11.2015 року щодо ненадання наступних житлово-комунальних послуг: санітарної зачистки дерев; ремонту вимощення та цокольної частини навколо будинку; укріплення та бетонування ґрунту з торцевої частини будинку; заміни розбитого листа шиферу; облаштування зливовідводів (а.с.33, 61 т.1). За результатами розгляду вищевказаних заяв, скарг та актів-претензій КП ІМР «Житсервіс» надавало [PERSON] наступні відповіді: лист за вих.№Ш-1599 від 02.10.2012 року на скаргу, адресовану до Ізмаїльської міжрайонної прокуратури, за змістом якого: роботи по ремонту вимощення заплановані в графіку поточного ремонту на 2012 рік та будуть виконані до кінця жовтня поточного року; до Інспекції з благоустрою міста Ізмаїла надісланий лист з проханням провести обстеження та підгодовувати дозвільну документацію на виконання робіт із зачистки дерев, які несуть загрозу шиферній покрівлі (а.с.51 т.1); лист за вих.№Ш-195 від 28.03.2014 року на заяву за вх.№Ш-195 від 06.03.2014 року, за змістом якого: за результатами огляду місця потрапляння вологи під фундамент житлового будинку, виконані роботи з ущільнення ґрунту у недіючому колодязі системи холодного водопостачання; в 2014 році заплановані роботи по ремонту вимощення та цементної стяжки у верхній частині колодязя системи холодного водопостачання; 12.03.2014 року проведена перевірка технічного стану вентиляційних каналів та виконані роботи по їх прочищенню (а.с.53 т.1); лист за вих.№Ш-312 від 12.05.2014 року на заяву за вх.№Ш-312 від 16.04.2014 року, за змістом якого: конструкцією шиферної покрівлі не передбачена наявність зливовідводу; роботи по зачистці дерев заплановані на ІІ квартал 2014 року; роботи по поточному ремонту виконуються за рахунок коштів, які надходять від споживачів (а.с.55 т.1); лист за вих.№Ш-734 на заяву за №Ш-734 від 02.10.2014 року, за змістом якого: виконання робіт по зачистці дерев перенесені на 2015 рік; ремонт вимощення буде розглядатися при формуванні графіку поточного ремонту на 2015 рік; шиферна покрівля знаходиться у задовільному стані, місць порушень немає; на підставі актів осіннього огляду ремонті роботи виконуються згідно з графіком поточного ремонту по утриманню житлових будинків (а.с.29, 60 т.1); лист за вих.№Ш-702 від 02.11.2015 року на заяву за №Ш-702 від 06.10.2015 року, за змістом якого за період 2015 року виконано наступні роботи: ремонт вимощення навколо будинку; зняття шару ґрунту перед підїздами житлового будинку для природного стоку зливових вод з вимощення та додатковим посипанням цієї площі щебенем; санітарна зачистка дерев та обрізка кущів; установка та пофарбування лавки та урни; покіс трави; облаштування майданчику для збору сміття; прибирання прибудинкової території; виконане скління підїзду №2; дрібний ремонт слухового вікна; ремонт перил балкону квартири №5 (а.с.77 т.1). Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1875-IV законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Частина перша статті 1 ЦК України визначає, що особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством. Згідно з частиною другою статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених статтею 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязані вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з частини другої статті 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобовязання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобовязання. Згідно з п.6 Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2013 року №970 (далі Порядок №970), виконавці ведуть облік доходів, витрат та кількісних і якісних показників надання послуг щодо кожного будинку та кожної складової тарифу окремо. Пункт 6 Порядку №970 передбачає, що обсяг фактично наданих послуг та виконаних робіт, повязаних з їх наданням, повинен бути підтверджений відповідною первинною документацією, що зберігається у виконавця, зокрема наказами підприємства, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показними будинку тощо. Виконавець оприлюднює склад фактично понесених витрат та обсяг запланованих і виконаних робіт та повідомляє споживачам про економію коштів і плани щодо їх використання на власному веб-сайті та/або в інший визначений ним спосіб (п.10 Порядку №970). Пункт 11 Порядку №970 визначає, що у разі надходження від споживачів за формою згідно з додатком 1 та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення перерахунок проводиться протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 2. Перерахунок за актом-претензією проводиться для усіх споживачів будинку, яким не були надані послуги. Невиконання певного виду робіт, повязаних з наданням послуг, у звязку із ненастанням строку їх виконання за планом або графіком, складеним виконавцем, не є підставою для проведення перерахунку за актом-претензією. На виконання ухвали суду від 06.12.2016 року представником позивача була надана наступна документація на підтвердження обсягу фактично наданих послуг та виконаних робіт, повязаних з їх наданням: акти періодичного обстеження технічного стану димоходів (газоходів) та вентиляційних каналів від газових приборів в експлуатованих та споруджуваних будинках від 13.10.2013 року, 26.12.2013 року, 06.05.2014 року та 17.08.2015 року, з яких лише акт від 06.05.2014 року має відношення до квартири [ADDRESS] (а.с.230-234 т.1); акт від 16.03.2016 року з фотокартками та подяка мешканців будинків №№286, 288, 288а по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі Одеської області за виконані наступні роботи: ремонт вимощення; планування земельного ґрунту для відводу дощових вод від житлового будинку; посипка щебенем шару на земельному ґрунті (зливовідвід); зачистка дерев; установка слухових вікон на горищі; установка лавки та урни; ремонт балконів №№6, 10, 11, 12; скління віконних отворів в підїздах №№1, 2; капітальний ремонт електропроводки з повною заміною електромереж та апаратів (І та ІІ підїзди) (а.с.100-108 т.1); акти щодо прибирання прибудинкових територій з січня 2011 року по грудень 2016 року (а.с.15-86 т.2). Згідно пояснень представника позивача, іншої первинної документації на підтвердження фактично наданих послуг та виконаних робіт, повязаних з їх наданням, за період з грудня 2011 року по грудень 2016 року, у КП ІМР «Житсервіс» не має, графіки виконання певного виду робіт за цей період не складалися, склад фактично понесених витрат та обсяг запланованих і виконаних робіт не оприлюднювався, споживачам про економію коштів і плани щодо їх використання на власному веб-сайті та/або в інший визначений ним спосіб не повідомлялося. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України), який вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають ґрунтуватися передусім на ідеях соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (абз. другий і третій підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004). Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, враховуючи численні звернення відповідача, яка є пенсіонеркою, до позивача щодо ненадання окремих житлово-комунальних послуг та відписок останнього з посиланням на ненастання строку їх виконання за графіком, який жодного разу не складався, суд вважає можливим визнати ці звернення допустимими доказами невиконання позивачем певного виду робіт, повязаних з наданням послуг, та вирахувати їх із загальної суми заборгованості. Розрахунок за період з 1 по 31 грудня 2011 року. Плата за місяць: (1 гривня 45 копійок (без врахування статей затрат на обслуговування вентиляційних каналів та поточний ремонт даху, несучих і захисних конструкцій будинку) ? 42, 8 кв.м = 62 гривні 06 копійок. Фактична оплата 0 грн, залишок до сплати - 62 гривні 06 копійок. Розрахунок за період з 1 січня по 31 грудня 2012 року. Плата за місяць: (1 гривня 47 копійок (без врахування статей затрат на поточний ремонт даху, несучих та захисних конструкцій будинку) ? 42, 8 кв.м = 62 гривні 92 копійки, за 12 місяців 755 гривень 04 копійки. Фактична оплата 0 гривень, залишок до сплати 755 гривень 04 копійки. Розрахунок за період з 1 січня по 31 грудня 2013 року. Плата за місяць: (1 гривня 70 копійок ? 42, 8 кв.м = 72 гривні 76 копійок, за 12 місяців 873 гривні 12 копійок. Фактична оплата 481 гривня 50 копійок, залишок до сплати - 391 гривня 62 копійки. Розрахунок за період з 1 січня по 31 грудня 2014 року. Плата за місяць: (1 гривня 30 копійок (без врахування статей затрат на обслуговування вентиляційних каналів, поточний ремонт даху, несучих і захисних конструкцій будинку та підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період, посипка піском) ? 42, 8 кв.м = 55 гривень 64 копійки, за 12 місяців 667 гривні 68 копійок. Фактична оплата 239 гривень 27 копійок, залишок до сплати - 428 гривень 41 копійки. Розрахунок за період з 1 січня по 31 грудня 2015 року. Плата за місяць: (1 гривня 47 копійок (без врахування статей затрат на поточний ремонт даху, несучих і захисних конструкцій будинку) ? 42, 8 кв.м = 62 гривні 92 копійки, за 12 місяців 755 гривень 04 копійки. Фактична оплата 227 гривень 79 копійок, залишок до сплати - 527 гривень 25 копійок. Розрахунок за період з 1 січня по 14 грудня 2016 року. Плата за місяць: (1 гривня 70 копійок ? 42, 8 кв.м = 72 гривні 76 копійок, за 11 місяців 14 днів 800 гривень 36 копійок. Фактична оплата 234 гривня 55 копійок, залишок до сплати - 565 гривень 81 копійка. Враховуючи викладене, загальна заборгованість відповідача з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій за період з 01.12.2011 року по 14.12.2016 року становить 2\~730 гривень 19 копійок. Доводи представника позивача про те, що послуга з утримання будинків і прибудинкових територій є однією цілісною послугою за затвердженими по ній тарифами й, відповідно, законодавство не передбачає звільнення від оплати у випадку невиконання певних робіт, повязаних з їх наданням, суд у відповідності до вимог пункту 5 частини першої статті 20, пункту 6 частини другої статті 21 Закону №1875-IV та пункту 11 Порядку №970 вважає необґрунтованими та безпідставними. Твердження відповідача про те, що через відсутність договору з КП ІМР «Житсервіс» вона не зобовязана оплачувати послуги, суд також до уваги не приймає, оскільки за змістом ст.ст.20, 21 Закону №1875-IV укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, є обовязками споживача. Отже, відсутність договору не звільняє споживача від плати за надані та спожиті комунальні послуги. Даний висновок співпадає з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові, прийнятій 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України. При вирішенні питання щодо застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. За змістом статей 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 264 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ч.1 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні правовідносини (аналогія закону). Частиною 1 ст.95 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Суди розглядають справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження (ч.3 ст.15 ЦПК України). За змістом ч.ч.1, 3 ст.118 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. За своєю сутністю судовий наказ є актом реалізації судової влади, яким вирішується цивільна справа по суті заявлених вимог. Як і в наказному, так і в позовному провадженні реалізуються завдання цивільного судочинства (ст.1 ЦПК України). Результат вирішення цивільної справи по суті в позовному провадженні закріплюється у рішенні суду. За результатами вирішення справи в наказному провадженні видається судовий наказ. З огляду на викладене та положення ч.1 ст.8, ч.2 ст.264 ЦК України необхідно дійти висновку, що подання заяви про видачу судового наказу та його видача судом перериває позовну давність. Аналогічної позиції дотримався Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25.07.2015 року по справі №6-45801св14. Відтак враховуючи, що 17.02.2014 року КП ІМР «Житсервіс» зверталося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості з оплати послуг за утримання будинків і прибудинкових територій, за наслідками розгляду якої 06.03.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області був виданий судовий наказ, суд дійшов до висновку про те, що позовна заява у даній справі була подана в межах строку позовної давності. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 194 гривні 88 копійок.

Outcome: partial