Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Лікар-психіатр КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Кепель В.С. звернулась до суду із заявою, в якій просила вирішити питання про надання дозволу на проведення психіатричного огляду [PERSON] без його усвідомленої згоди або без згоди її законного представника з наступних підстав. Заяву обґрунтовує тим, що до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР надійшла заява від [PERSON] щодо психіатричного огляду його тестя, [PERSON] , який потребує постійного нагляду, не може дати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду. [PERSON] раніше неодноразово був оглянутий лікарем-психіатром, встановлено діагноз: «виражена (тотальна) деменція органічного ґенезу». За висновком МСЕК встановлена І Б група інвалідності з психічного розладу безстроково. Востаннє психіатричний огляд [PERSON] відбувся 24.01.2020 за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2020 без усвідомленої згоди особи. З метою запобігання погіршення психічного стану [PERSON] , а також суспільно-небезпечних дій, вирішення соціальних питань та захисту прав інших осіб, заявник просить суд надати дозвіл на психіатричний огляд останнього без його усвідомленої згоди або без згоди його законного представника. У судовому засіданні представника Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради лікаря-психіатра Клерфон В.Є. доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, просить суд задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Прокурор Беклеміщева Ю.М. у судовому засіданні не заперечувала щодо проведення психіатричного огляду [PERSON] у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.9 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно зі ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. За змістом ст.7 Закону України «Про психіатричну допомогу» забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. Судом встановлено, що 28 липня 2020 року до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР надійшла заява від [PERSON] щодо психіатричного огляду його тестя [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що останній знаходиться в неадекватному стані, розмовляє з дзеркалом, кидається на членів родини битись, нікого не впізнає, справляє природні потреби деінде, пересувається по квартирі з труднощами в межах кімнати, часто падає, не орієнтується у просторі. [PERSON] потребує постійного нагляду, не може дати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду. [PERSON] раніше неодноразово був оглянутий лікарем-психіатром, встановлено діагноз: «виражена (тотальна) деменція органічного ґенезу». Востаннє психіатричний огляд [PERSON] відбувся 24.01.2020 за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2020 без усвідомленої згоди особи. Згідно з висновком лікаря-психіатра, [PERSON] внаслідок свого психічного стану не взмозі надати усвідомлену письмову згоду на проведення психіатричного огляду, інформація щодо обмеження дієздатності пацієнта в закладі відсутня. Страждає на тяжкий психічний розлад, у зв`язку з чим ненадання йому психіатричної допомоги може завдати значної шкоди здоров`ю. З метою запобігання погіршення психічного стану [PERSON] , а також суспільно-небезпечних дій та захисту прав інших осіб, представник заявника лікар-психіатр вважає, що останній потребує психіатричного огляду без його усвідомленої згоди або без згоди його законного представника. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення заяви лікаря-психіатра КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Кепель В.С. про надання дозволу на психіатричний огляд [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , без його усвідомленої згоди або згоди його законного представника. Відповідно до ч.1, 2 ст.342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved