Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 28.10.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 2017 від 23.12.2005 року. Позов пред`явлено на підставі ст. 110 СК України. Ухвалою від 14.11.2019 року провадження у справі відкрито. 04.12.2019 року до справи надано відзив на позов, в якому відповідач просила надати три місяці строку для примирення. Ухвалою суду від 05.12.2020 року зупинено провадження по справі та надано час для примирення до 20.01.2020 року. 20.02.2020 року поновлено провадження по справі та призначено розгляд справи, оскільки сторони не примирились. В судовому засіданні 21.08.2020 року позивач та його представник вимоги підтримали та просять шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні надала згоду на розірвання шлюбу. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що сторони з 23.12.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено, сторони проживають окремо. В строк наданий судом для примирення, а також і після закінчення вказаного строку сімейні стосунки не поновлені. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надала згоду на розірвання шлюбу. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] , зареєстровали шлюб 23.12.2005 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що складено актовий запис №2017, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції /а.с.13/. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю, на утримання яких позивач надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. Сторони проживають окремо, спору щодо визначення місця проживання дітей та поділу майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд зазначає, що справа перебувала в провадженні суду понад встановлені законом строки за об`єктивних причин, і в тому числі й через заяви сторін та проведення карантинних заходів в державі. В указаний період сторони не примирились, сімейні стосунки не поновили. Суд зазначає також, що з часу перебування справи в провадженні суду законодавцем внесені зміни до ЦПК України, відповідно до яких справи про розірвання шлюбу є справами, які мають розглядатися в спрощеному провадженні. При розгляді справи в спрощеному провадженні судові дебати не проводяться, однак враховуючи, що дана справа при відкриті провадження була призначена до підготовчого судового засідання, а її розгляд завершується після внесених змін до ЦПК, в зв`язку з чим по справі проведені судові дебати. В ході судових дебатів позивач відмовився від компенсації понесених витрат щодо розгляду справи, а відповідач повідомила суд, що після розірвання шлюбу бажає залишити собі шлюбне прізвище.

Outcome: approved