Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

КП «Тернопільводоканал» звернулось в суд з позовом, який згодом уточнили, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за споживчі послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4521 грн. 44 коп. станом на 01.11.2018 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що комунальне підприємство «Тернопільводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення житла, яке займає [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідачі належним чином не виконують своїх обовязків по оплаті за спожиті послуги, внаслідок чого станом 01 листопада 2018 року виникла заборгованість у розмірі 4521,44 грн. Добровільно ліквідувати борг відповідачі відмовляються. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за споживчі послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 4521,44 грн. та понесені судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавали. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі за №16 по вул. Драгоманова, 2 в м. Тернополі, що підтверджується довідкою виданої ДП «Дружба сервіс житло 2» за №146 від 19 лютого 2018 року. КП «Тернопільводоканал» здійснює забезпечення водопостачання та водовідведення житлового будинку по вул. Драгоманова, 2 в м. Тернополі. Відповідачі належним чином не виконують свої обовязки щодо щомісячної плати за надані послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивачем на адресу відповідачів направлено попередженняя про те, що станом на 01 серпня 2018 позивачем заборговано 3355,42 грн. за споживчі послуги з водопостачання та водовідведення. З виписки з особового рахунку про заборгованість за споживчі послуги водопостачання та водовідведення по вул.Драгоманова, 2/16 в м.Тернополі вбачається, що заборгованість відповідачів за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з листопада 2016 року по листопад 2018 року складає 4521,44 грн. На даний час, заборгованість відповідачами не сплачена. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року відмовлено комунальному підприємству «Тернопільводоканал» у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами о ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що позивач на протязі періоду з листопада 2016 року по листопад 2018 року фактично надав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення. Дані обставини стверджуються випискою по особовому рахунку. Таким чином, суд вважає, що позивачем у період з листопада 2016 року по листопад 2018 року фактично були надані послуги з водопостачання та водовідведення на суму 4521,44 грн., яких відповідачі не оплатили. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в користь КП «Тернопільводоканал» заборгованості по оплаті за споживчі послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 4521,44 грн. В судове засідання відповідачі не зявились, відзив не подавали, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представили. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 1762 грн. судового збору.

Outcome: approved