Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на майно, а саме на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в с. Бобруйки, вул. Київська, 21 Козелецького району Чернігівської області, у суд звернувся [PERSON] до Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], Булахівська сільська рада Козелецького району Чернігівської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.1989, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Булахівської сільської ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області та зареєстровано в реєстрі за № 15, позивачем було набуто право власності на житловий будинок в с. Бобруйки Козелецького району Чернігівської області. Згідно вищевказаного договору [PERSON] продала належний їй будинок на підставі запису в по господарській книзі Булахівської сільської ради [PERSON]. На час укладення вищевказаного договору позивач перебував з 12 вересня 1970 року у шлюбі з [PERSON]. Відповідно до довідки КП Ніжинське МБТІ від 07.08.2015 №252, право власності в КП Ніжинське МБТІ на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: вул. Київська, 21, с. Бобруйки, за позивачем не зареєстровано. Згідно вказаного договору купівлі-продажу відомості про житловий будинок, який відчужений продавцем та придбаний позивачем, зазначені неповністю, оскільки не вказано точну адресу будинку, який останній придбав, що позбавляє можливості зареєструвати належне йому майно, оскільки відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 № 1141, з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно, зокрема відомості щодо адреси обєкта нерухомого майна, але в вищевказаному договорі відсутні відомості про адресу будинку, в звязку з чим він змушений звернутись до суду. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Від Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та про визнання позовних вимог. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] не заперечила щодо розгляду позовної заяви та її задоволення. Від Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області також надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та про визнання позовних вимог. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності всіх учасників процесу на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 20.02.1989 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку в с. Бобруйки Козелецького району Чернігівської області, про що зроблено відповідний запис за № 15 (а.с. 7). В журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Булахівської сільської ради народних депутатів Козелецького району за 1989 рік (завірена копія якого мітиться в матеріалах справи) за № 15 здійснено запис про вчинення нотаріальної дії «договір купівлі-продажу» від 20.02.2015 на імя [PERSON]. Згідно довідки КП Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації № 253 від 07.08.2015 право власності на будинок, що знаходиться за адресою: вул. Київська, 21, с. Бобруйки ні за ким не зареєстровано, а будинок з надвірними будівлями має наступні технічні характеристики: житловий будинок (дерево/обкл.цеглою) площею 24,90 кв.м., веранда (дерево), сарай (шлакоблок), літній душ (цегла), погріб (бетон), вбиральня (цегла), ворота (метал), колодязь (мет. труби), огорожа (мет.проф.) (а.с. 13). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Київська, 21 житловий будинок має такі характеристики: будинок 1958 року площею 33,50 м. кв., веранда 1965 року, сарай 1990 року, вбиральня 1990 року, літній душ 1990 року, погріб 1965 року, колодязь, огорожа. Згідно довідки виконавчого комітету Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 141 від 13.08.2015 [PERSON] являється власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Київська, 21, с. Бобруйки Козелецького району Чернігівської області (а.с. 12). Відповідно до копії по господарської книги, довідки Булахівської сільської ради житловий будинок в с. Бобруйки по вул. Київській, 21 належав [PERSON] на підставі запису в по господарській книзі № 3, особовий рахунок № 776 за 1989 рік, згідно діючого на той час законодавства (а.с. 35-37). Згідно з довідкою Булахівської сільської ради [PERSON] фактично у вказаному будинку проживала одна (а.с. 34). Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до п. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач звернувся до суду, так як державний реєстратор не може провести державну реєстрацію виникнення права власності, оскільки в договорі відсутні відомості щодо адреси обєкта нерухомого майна, підтвердженням чого є відповідь Реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції в Чернігівській області № 02.1-12/269 від 02 вересня 2015 року (а.с. 25). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 вересня 2015 року № 43704450 щодо реєстрації права власності, інших речових прав, обтяжень тощо за обєктом с. Бобруйки, вул. Київська, 21 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні (а.с. 31). Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11 вересня 2015 року № 43704748 щодо обєкта нерухомого майна за вказаною вище адресою, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні (а.с. 32). Таким чином, суд дійшов висновку, що за відсутності державної реєстрації у встановленому законом порядку об'єктів нерухомого майна, рішення про прийняття чи передачу до комунальної власності громади, будь-яких правовстановлюючих документів, що б підтверджували чи спростовували право власності інших суб'єктів на об'єкт нерухомого майна, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що під час розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що за договором купівлі-продажу, укладеним 20.02.1989 між [PERSON] та [PERSON], який посвідчено секретарем виконавчого комітету Булахівської сільської ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області та зареєстровано в реєстрі за номером 15, [PERSON] придбав будинок № 21 по вул. Київській в с. Бобруйки Козелецького району Чернігівської області. В той час не знайшов свого підтвердження той факт, що окрім будинку за вказаним договором було продано інше рухоме/нерухоме майно, тому за позивачем може бути визнано право власності лише на будинок (особливо беручи до уваги, що такі господарські споруди як сарай, вбиральня, літній душ були збудовані вже після укладення договору купівлі-продажу в 1990 році). З урахуванням того, що з 12 вересня 1970 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], суд вважає за необхідне в рішенні суду вказати, що спірний будинок був придбаний під час перебування вказаними особами в шлюбі. При цьому, суд вказаним рішенням не вирішує питання про статус цього майна як спільного сумісного, а лише констатує факт його придбання під час перебування осіб в шлюбі.

Outcome: partial