Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

КП „Славутське ЖКО звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за послуги з теплопостачання, вказуючи на те, що [PERSON] не сплачує комунальні послуги( теплопостачання), в звязку з чим за нею рахується заборгованість в розмірі 3672,63 гривень. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судові засіданні не зявляється, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою за закінченням терміну зберігання, що свідчить про небажання відповідачки отримувати судові виклики. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача в поданій заяві не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки, та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, згідно поданої заяви, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідачка є споживачем теплової енергії у квартирі [ADDRESS], хоча договір про надання послуг з теплопостачання не укладала. Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України « Про теплопостачання» обовязок укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії покладається на споживача теплової енергії. Відсутність відповідного договору не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з теплопостачання, оскільки, відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України наймач та члени його сімї зобовязані своєчасно вносити квартирну плату та плату за користування комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги). Станом на 01 червня 2015 року за відповідачкою рахується заборгованість за послуги постачання теплової енергії в розмірі 3672,63 гривень, що підтверджується даними відповідного розрахунку заборгованості КП «Славутське ЖКО». На підставі викладеного, визнав позов підлягаючим задоволенню. Судові витрати слід стягнути з відповідачки на користь позивача відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved