Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Кредитна спілка «Союз-Дніпро» звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 червня 2015 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1420/15 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 5500 грн. строком на 10 місяців до 5 травня 2016 року. [PERSON] взяв на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення заборгованості, в тому числі заборгованість за відсотками за користування кредитом. залишок заборгованості за кредитом становить 2347 грн. 32 коп. за несвоєчасне повернення платежів по кредиту було нараховано проценти за кожен день прострочення платежу 3794 грн. 75 коп. Таким чином заборгованість становить (з урахуванням фактично сплачених коштів) 4980 грн. 37 коп. Також з метою забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором було укладено договір поруки № 1420/15 від 30 червня 2015 року між позивачем та [PERSON], яка взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі за зобовязаннями позичальника, [PERSON] З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити існуючу заборгованість, але відповідачі проігнорували вимоги та самоусунулись від виконання зобовязання. З урахуванням чого позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав, зазначених у позові. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали. Відповідач, [PERSON] суду пояснив, що спочатку погашав заборгованість, але потім припинив, оскільки не мав матеріальної можливості її погашати. Відповідач, [PERSON] суду також підтвердив, що договір поруки укладав та розумів значення взятих на себе обовязків як поручителя. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 30 червня 2015 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» (Кредитор) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 1420/15. Відповідно до умов Договору Позичальнику було надано кредит в сумі 5500 грн. строком на 10 місяців до 5 травня 2016 року. Позичальник взяв на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів в сумі 1799 грн. 88 коп. Погашення заборгованості по кредиту мало відбуватися щомісячними платежами відповідно до графіку погашення заборгованості (а.с.4-5). Також 30 червня 2015 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1420/15. Відповідно до умов цього договору [PERSON] взяв на себе зобовязання за виконання [PERSON] обовязку щодо повернення кредиту за кредитним договором № 1420/15 від 30 червня 2015 року, враховуючи суму основного боргу, штрафу, пені. Договором було передбачено солідарну відповідальність Поручителя та Позичальника за порушення обовязків (а.с. 6). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши з кредитною спілкою «Союз-Дніпро» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на дату звернення до суду становить 2347 грн. 32 коп.: (а.с.3). Відповідно до п. 4.4. кредитного договору сторони дійшли згоди, що при порушені Позичальником строків сплати кредиту, вказаних в п.4.2 цього Договору більше ніж на 15 календарних днів, Кредитор нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. Згідно з розрахунком позивача за порушення строків сплати кредиту позивачем нараховано процент за користування кредитом в сумі 3794 грн. 75 коп. З урахуванням фактично сплачених коштів, загальна сума заборгованості становить 4980 грн. 37 коп. (а.с. 3). Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем [PERSON] порушено передбачений договором порядок погашення\~\~заборгованості, тому вимога позивача про стягнення суми заборгованості та суми нарахованих процентів є законною та обґрунтованою. Відповідно до положень ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно з ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи те, що доказів розірвання, припинення або визнання недійсним договору поруки, укладеного між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] сторонами не надано, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з боржника та поручителя як солідарних боржників законними та обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що за подання позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1378 грн. (а.с.1), а тому суд приходить до висновку, що понесені позивачем процесуальні витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved