Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (далі КПТМ) у серпні 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, інфляційних втрат та трьох процентів річних у звязку із простроченням виконання грошового зобовязання, вказавши, що відповідачі мешкають за адресою [ADDRESS] та є споживачами житлово-комунальних послуг, що надаються КПТМ. Однак [PERSON] та [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі оплачують надані послуги, внаслідок чого за період з серпня 2006 року до травня 2015 року відповідачі мають заборгованість по оплаті за вказані житлово-комунальні послуги в сумі 21249,51 гривень, яку позивач просив суд стягнути солідарно із відповідачів. Крім того на підставі ст. 625 ЦК України, у звязку із простроченням грошового зобовязання по оплаті житлово-комунальних послуг, КПТМ просило суд стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] інфляційні втрати в сумі 3938,90 гривень та три проценти річних в розмірі 278,19 гривень. У грудні 2015 року представник позивача [PERSON], зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути із відповідачів заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги надані КПТМ за період з 01.11.2012 року до 01.11.2015 року в сумі 12759,65 гривень, а крім того у звязку із простроченням грошового зобовязання по оплаті житлово-комунальних послуг, стягнути інфляційні втрати в сумі 4059,61 гривень та три проценти річних в розмірі 321,09 гривень, а усього 17140,35 гривень. У січні 2016 року позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, яка виникла станом на 01.11.2015 року в сумі 23552,36 гривень, а крім того інфляційні втрати в сумі 7617,34 гривень та три проценти річних в розмірі 588,59 гривень, а усього 31758,29 гривень і судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги викладені в заяві КПТМ від 19.01.2016 року та просив їх задовольнити. Підтвердив обставини викладені у позові. Наполягав на тому, що позивач не пропустив строк звернення до суду передбачений ст. 257 ЦК України, оскільки до цього КПТМ зверталося до Придніпровського районного суду м. Черкас із заявами про видачу судового наказу. Крім того не вбачав підстав для перерахунку розміру оплати за послуги з централізованого опалення внаслідок зменшення опалювальної площі квартири за адресою [ADDRESS], оскільки ні [PERSON] ні [PERSON] не зверталися до КПТМ із відповідними заявами про перерахунок. Відповідач [PERSON], який одночасно виступав і в якості представника відповідача [PERSON] у судових засіданнях за його участі позовні вимоги викладені, як у первісній позовній заяві КПТМ, так і в наступних заявах про уточнення позову, не визнав повністю. Пояснив, що він та [PERSON] з 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У 2002 році, тобто ще до реєстрації шлюбу з ним, [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала квартиру за адресою [ADDRESS] та на даний час продовжує залишатися її власником. І він і [PERSON] зареєстровані і проживають у вказаній квартирі. Квартира дійсно приєднана до системи централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, однак яке саме підприємство надає ці послуги йому не відомо. У своїх письмових та усних запереченнях проти позову [PERSON] посилався на те, що між ним, [PERSON] та КПТМ відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг. Крім того позивачем не надано доказів, які б підтверджували фактичне надання житлово-комунальних послуг. Також просив врахувати, що позивач помилково зазначає при розрахунку оплати за послуги централізованого опалення, опалювальну площу їх квартири як 65,7 кв.м.. В той час, як за технічним паспортом квартири опалювальна площа становить 65,3 кв.м.. Нарахування КПТМ інфляційних втрат та трьох процентів річних суперечить ст. 625 ЦК України, оскільки житлово-комунальні послуги не є фінансовими послугами, що підтверджує і судова практика. Крім того [PERSON] наполягав на застосуванні строку позовної давності у три роки до вимог КПТМ. Відповідач [PERSON] у судові засідання не зявилася, надавши довіреність на представництво своїх інтересів [PERSON]. Суд вислухавши пояснення представників КПТМ та [PERSON] як відповідача/представника відповідача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.11.2002 року є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 104-105) та не заперечувалося сторонами. З 29.07.2004 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України [PERSON] (а.с. 35). За інформацією Адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області (а.с. 12,16), відповідачі зареєстровані у [INFO], - [PERSON] з 2002 року, а [PERSON] з 2004 року. Доказів того, що вказана квартира є спільною власності [PERSON] та [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальній послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги. В разі коли жиле приміщення (квартира) належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа-власник (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають в такій квартирі, в цьому випадку визначається її власником, і обовязки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед власником (ст.ст. 156, 162 ЖК України). Враховуючи викладене суд вважає, що в силу вимог житлового та цивільного законодавства тягар утримання квартири, зокрема оплати житлово-комунальних послуг лежить на власнику квартири, яким не є [PERSON], а тому у задоволенні позовних вимог КПТМ до [PERSON] необхідно відмовити. [PERSON] відповідно до\~ст. 405 ЦК України, як член сімї [PERSON] має право користування житлом похідне від прав власника житла, а тому [PERSON] не є належним відповідачем за позовом КПТМ. Якщо власник житла, - [PERSON], має будь-які претензії до [PERSON] з приводу оплати житлово-комунальних послуг вона має право предявити ці вимоги до нього особисто. Будинок №10 по вул. Чехова у м. Черкаси входить до переліку будинків на які здійснює теплопостачання КПТМ (а.с. 116-120). В КПТМ на імя [PERSON] відкрито особовий рахунок №40426097 для обліку нарахувань та оплати за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Позивач надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до квартири [ADDRESS] та нараховує плату за надані послуги відповідно до рішень Виконавчого комітету Черкаської міської ради №213 від 24.02.2009 року, №1077 від 28.08.2009 року, №2118 від 29.12.2010 року, №901 від 30.06.2011 року, та Постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України (після перейменування Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) №1738 від 14.12.2010 року, №650 від 06.06.2014 року, №1171 від 31.03.2015 року (а.с. 148-173). Затверджені органами місцевого самоврядування та НКРЕ (НКРЕКП) тарифи на житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачами не оскаржувалися та є обовязковими для них, як громадян України та членів територіальної громади м. Черкаси. Доводи [PERSON] про те, що відповідачам не було відомо яке саме підприємство надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до їх квартири у будинку №10 по вул. Чехова в м. Черкаси, спростовані діями самих же відповідачів, які у період 2003-2009 років оплачували КПТМ вказані житлово-комунальні послуги, про що свідчить інформація з особового рахунку №40426097 (а.с. 90). Посилання відповідачів на відсутність письмового договору між ними та КПТМ, як на підставу для відмови у задоволенні позову не можуть бути прийняті судом. При цьому суд враховує, що згідно п.1 ч.3 ст. 20 та п.3 ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено двосторонній обовязок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у звязку із чим відмова від їх оплати споживачем з посиланням на відсутність договору є безпідставною. Відсутність письмового договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що підтверджено і правовим висновком Верховного Суду України викладеним у постанові від 30.10.2013 у справі 6-59цс13. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (аб.2 ч.1 ст.360-7 ЦПК України). Представники позивача у судовому засідання наголошували, що КПТМ ніколи не відмовлялося від укладання договору з відповідачами, а навпаки готове укласти такий договір в будь-який час. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальній послуги» претензії споживачів до виконавців оформлюються складанням акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види та показники порушень, тощо. Однак суду не надано жодних Актів-претензій з боку відповідачів щодо кількості чи якості послуг КПТМ. Щодо доводів відповідачів про застосування позовної давності необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 256-2577 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається із розрахунку позивача заборгованість в сумі 23552,36 гривень, що обліковується на особовому рахунку [PERSON] станом на 01.11.2015 року виникла з серпня 2006 року. При цьому остання оплата відповідачами за надані послуги здійснена у жовтні 2009 року (а.с. 90). До суду із розглядуваним позовом КПТМ звернулося у серпні 2015 року. В той же час відповідно до ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України, - позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 21.01.2015 року у справі № 6-214цс14, - звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є підставою для переривання строку позовної давності в розумінні ч.2 ст. 264 ЦК. Судовий наказ відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК є особливою формою рішення про стягнення з боржника коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК, перериває строк позовної давності. 11.12.2012 року КПТМ звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги, що підтверджується матеріалами справи №2314/9815/12 (провадження №2н/2314/782/12) (а.с. 144-145). Отже із поданням КПТМ до суду у грудні 2012 року заяви про видачу судового наказу, строк позовної давності перервався та почав обраховуватися заново. Внаслідок чого у розглядуваній справі позивач, без порушення строку передбаченого ст. 257 ЦК України, має право заявити вимоги про стягнення заборгованості за період з грудня 2009 року (три роки, що передували зверненню до суду із заявою про видачу судового наказу). Таким чином у задоволенні позовних вимог КПТМ до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги за період до 01.12.2009 року необхідно відмовити у звязку із пропуском строку позовної давності. Згідно розрахунків КПТМ (а.с. 5, 58-59, 88-90, 146-147) за період з 01.12.2009 року по 31.10.2015 року вартість послуг із централізованого постачання гарячої води до квартири [ADDRESS] становила 7164,17 гривень. Оплата вказаних послуг [PERSON] за вказаний період не здійснювалася. За таких обставин з [PERSON] на користь КПТМ необхідно стягнути заборгованість по оплаті за надані у період з 01.12.2009 року по 31.10.2015 року житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 7164,17 гривень. Крім того згідно розрахунків КПТМ (а.с. 5, 58-59, 88-90, 146-147) за період з 01.12.2009 року по 31.10.2015 року нарахована оплату за послуги із централізованого опалення квартири [ADDRESS] становила 14814,15 гривень. Оплата вказаних послуг [PERSON] за вказаний період не здійснювалася. Відповідно до «Правил надання\~послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 року №630, опалювана площа (обєм)\~ квартири, це загальна площа (обєм) квартири, без урахування площі лоджій, балконів, терас. Згідно технічного паспорта складеного КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 37-40) площа квартири [ADDRESS] без урахування площі балкону та лоджії становить 65,3 кв.м.. Тобто опалювальна площа квартири [PERSON] становить 65,3 кв.м.. В той же час КПТМ у період з 01.12.2009 року по 31.10.2015 року здійснювало нарахування [PERSON] за послуги з централізованого опалення виходячи із опалювальної площі її квартири 65,7 кв.м.. Різниця між вказаними площами (65,7 кв.м. та 65,3 кв.м.) становить 0,4 кв.м., або у відсотках 0,61%. За таких обставин розмір нарахувань за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2009 року по 31.10.2015 року підлягає зменшенню з 14814,15 гривень на 0,61% до 14723,78 гривень, пропорційно до опалювальної площі квартири [PERSON] (із розрахунку 14814,15 грн. х 99,39%). Щодо доводів відповідачів про неможливість стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно правового висновку викладеного Верховним Судом України у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13 встановлена правомірність застосування ч.2 ст. 625 ЦК України у випадку прострочення споживачем оплати житлово-комунальних послуг. При цьому Суд виходив з того, що правовідносини, між сторонами щодо оплати житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неправомірне користування утримуваними ним коштами, належними до сплати. За таких обставин з [PERSON] на користь КПТМ необхідно стягнути інфляційні втрати та три проценти річних у звязку із простроченням оплати житлово-комунальних послуг. При цьому розглядаючи справу в межах позовних вимог суд враховує, що КПТМ просило стягнути інфляційні втрати та 3% річних за період з листопада 2014 року по жовтень 2015 року. Розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних, які підлягають стягненню із [PERSON] на користь КПТМ за вказаний період склав: Місяць та рікЗаборгованість за опалення (грн.)Заборгованість за постачання гарячої води (грн.)Усього заборгованість (грн.)Індекс інфляції (%)Період нарахування 3% річних (днів)Сума інфляційних втрат (грн.)Сума 3% річних (грн.) Листопад 201412301,554296,716598,25 101,930315,3740,93 Грудень 201412623,754467,0117090,7610331512,7243,55 Січень 201513090,564637,3217727,88103,131549,5645,17 Лютий 201513643,774807,6318451,14105,328978,1842,46 Березень 201514089,254977,9419067,19110,8312059,2748,58 Квітень 201514438,15148,2519586,35114302742,0948,29 Травень 201514611,415318,5619929,97102,231438,4650,78 Червень 201514611,415599,3220210,73100,43080,8449,83 Липень 201514611,415912,2920523,79931-205,2452,29 Серпень 201514611,416225,2620836,6799,231-166,6953,09 Вересень 201514611,416538,2321149,64102,330486,4452,15 Жовтень 201514611,416851,2021462,6198,731-279,0154,68 УСЬОГО 7511,99581,8 За таких обставин позовні вимоги КПТМ до [PERSON] необхідно задовольнити частково та стягнути заборгованість по оплаті за надані у період з 01.12.2009 року по 31.10.2015 року по квартирі [ADDRESS] житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в сумі 14723,78 гривень та централізованого постачання гарячої води в сумі 7164,17 гривень, а також інфляційні втрати в сумі 7511,99 гривень та три проценти річних в сумі 581,8 гривень у звязку із простроченням виконання грошових зобовязань по оплаті вказаних житлово-комунальних послуг. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме з [PERSON] на користь КПТМ необхідно стягнути судовий збір в сумі 299,81 гривень, як 1% від суми задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial