Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Керівник Вінницької\~місцевої прокуратури\~звернувся в\~суд \~в інтересах\~держави Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позов мотивовано тим, що відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2018 р. у справі № 127/21991/17 [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності. Вищевказана ухвала суду набрала законної сили 31.03.2018. Як встановлено у зазначеній вище ухвалі судом, [PERSON], [INFO], працюючи на посаді бухгалтера Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області (надалі Фонду), службовими обов'язками якого передбачено; самостійно і в повному обсязі ведення обліку необоротних активів, запасів, коштів, розрахунків та інших активів; забезпечення повного та достовірного відображення інформації, що містяться у прийнятих до обліку первинних документах, на рахунках бухгалтерського обліку, самостійне складення або прийняття до обліку первинних документів, систематизація інформації, відображеної в цих документах; за погодженням з директором та керівником підрозділу бухгалтерського обліку, подання в банківські установи документів для перерахування коштів за податками і платежами, а також для розрахунків з іншими кредиторами відповідно до договірних зобов'язань; участь у проведенні інвентаризації активів, капіталу, зобовязань і господарських операцій підприємств та організацій, системи і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю. Водночас, [PERSON], [INFO], працюючи на посаді директора Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області (надалі Фонду), відповідно до покладених на нього службових обовязків був наділений наступними правами та обовязками: представництво інтересів Фонду в державних та інших органах, організація роботи Фонду по реалізації статутних завдань і рішень наглядової та Інвестиційної рад, ревізійної комісії і відповідальність за їх результати; розпорядження майном та коштами Фонду у межах своїх повноважень, майном та коштами, переданими Фонду у оперативно-господарське управління, відкриття у банках поточних рахунків, укладення договорів, ніс повну відповідальність за майно та кошти Фонду, результати фінансово-господарської діяльності Фонду в цілому, своєчасність та повноту надання звітності у відповідні органи. Так, [PERSON], 02.08.2004, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від [PERSON] грошові кошти у сумі 1000 грн., в рахунок погашення заборгованості відповідно до договору про надання зворотної фінансової допомоги № 1 від 15.01.2004 та № 12 від 30.07.2004, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 02.08.2004, після чого, отримані грошові кошти [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON], матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Крім того, [PERSON], 03.11.2004, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від касира СВК «Маяк» [PERSON] грошові кошти у сумі 5000 грн., в рахунок погашення заборгованості СВК «Маяк» відповідно до угоди від 05.04.2004р. № б/н про зворотну фінансову підтримку у сумі 20 000 грн., із цільовим внеском у розмірі 3% та угоди від 18.04.2005 № б/н про надання РФПП зворотної допомоги у сумі 5 000 грн., із сплатою цільового внеску у розмірі 3%, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 03.11.2004, після чого, отримані грошові кошти [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON], матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Також, [PERSON], 17.01.2005, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від [PERSON] А.М.0, грошові кошти у сумі 4500 грн., в рахунок погашення заборгованості ПП «Фенікс» відповідно до угоди про зворотну фінансову підтримку від 21.04.2004 б/н, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 17.01.2005, після чого, отримані грошові кошти [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON], матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Крім того, [PERSON], 28.01.2005, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від [PERSON] грошові кошти у сумі 200 грн., в рахунок погашення заборгованості відповідно до договору про надання зворотної фінансової допомоги № 1 від 15.01.2004 та № 12 від 30.07.2004, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 28.01.2005, після чого, отримані грошові кошти [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON], матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Крім того, [PERSON], 21.04.2005, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від голови СВК «Ранок» [PERSON], грошові кошти у сумі 500 грн., в рахунок погашення відсотків за кредит та обслуговування СВК «Ранок» відповідно до угоди № 16 з Регіональним фондом підтримки підприємництва по Вінницькій області про надання СВК «Ранок» зворотної фінансової підтримки на суму 10000 грн. із сплатою 3% цільового внеску, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 21, після чого, отримані грошові кошти [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON], матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Крім того, [PERSON], 01.06.2005, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від посадової особи СФГ «Лан», в рахунок сплати цільового внеску за СТОВ «Кирнасівка» грошові кошти в сумі 1000 грн., відповідно до угоди про зворотну фінансову підтримку, що була укладена з Регіональним фондом підтримки підприємництва по Вінницькій області про надання СТОВ «Кирнасівка» зворотної фінансової підтримки, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № 148 від 01.06.2005, після чого, отримані грошові кошти [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON], матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Крім того, [PERSON], 05.09.2005, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від голови правління ВАТ Племзавод «Україна» [PERSON], грошові кошти у сумі 10000 грн., в рахунок сплати цільового внеску ВАТ Племзавод «Україна» відповідно до угоди від 05.04.2004 про зворотну фінансову підтримку в сумі 100 000 грн., що була укладена з Регіональним фондом підтримки підприємництва по Вінницькій області про надання ВАТ Племзавод «Україна» зворотної фінансової підтримки на суму 100000 грн., про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 05.09.2005, після чого, отримані грошові кошти [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON], матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Крім того, [PERSON], 14.04.2006, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від директора ПП «Фенікс» [PERSON], грошові кошти у сумі 250 грн. в рахунок прийняття від ПП «Фенікс» сплати за касове обслуговуванні відповідно до угоди про зворотну фінансову підтримку від 14.04.2006 №7, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 14.04.2006, та грошові кошти в сумі 800 грн. в рахунок прийняття від ПП «Фенікс» сплати цільового внеску відповідно до угоди про зворотну фінансову підтримку від 21.03.2005 № б/н, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 14.04.2006, після чого, отримані грошові кошти [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON], матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Крім того, [PERSON], 18.04.2006, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області \~ \~ \~ \~[PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від директора ТОВ «Гіфа-Агро» [PERSON], грошові кошти у сумі 20000 грн., в рахунок погашення кредиту відповідно до угоди про надання зворотної фінансової підтримки в сумі 20000 грн., що була укладена з Регіональним фондом підтримки підприємництва по Вінницькій області та ТОВ «Гіфа-Агро», про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 18.04.2006, та грошові кошти у сумі 1000 в рахунок прийняття цільового внеску відповідно до угоди про надання зворотної фінансової підтримки в сумі 20000 грн., що була укладена з Регіональним фондом підтримки підприємництва по Вінницькій області та ТОВ «Гіфа- Агро» про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 18.04.2006 після чого, отримані грошові кошти [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON], матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Крім того, [PERSON], 27.04.2006, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва, по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від [PERSON], грошові кошти у сумі 10000 грн. в рахунок прийняття від ТОВ «Крістал-Еліт» сплати за погашення кредиту відповідно до угод про зворотну фінансову підтримку від 23.07.2004 на суму 10 000 грн., від 01.09.2004р. на сумі 10 000 грн. із 10% річних, від 08.09.2004 на сумі 10 000 грн. із 10% річних, від 13.09.2004 в сумі 40 000 грн. із 10% річних, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 24.07.2006 після чого, отримані грошові кошти у сумі 10000 грн. [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON] В.В., матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Крім того, [PERSON], 26.06.2006, перебуваючи на робочому місці у приміщенні Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, Соборна, буд. 52, за попередньою змовою з директором Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON] та головним бухгалтером Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області [PERSON], умисно, шляхом зловживання своїм посадовим становищем, переслідуючи корисливий мотив, прийняла від [PERSON], грошові кошти у сумі 5000 грн., в рахунок погашення кредиту відповідно до угоди про надання зворотної фінансової підтримки, що була укладена 24.06.2005 з Регіональним фондом підтримки підприємництва по Вінницькій області та ПП Хіміч, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 26.06.2006, та грошові кошти у сумі 700 грн. в рахунок погашення відсотків по вказаному кредиту, про що склала квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 26.06.2006, після чого, отримані грошові кошти загальною сумою 5700 грн., [PERSON] до каси товариства не внесла, а передала їх [PERSON], який розподілив їх між собою, [PERSON] та [PERSON] В.В. В.В., матеріали відносно якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком останньої. Протягом досудового розслідування, розгляду судом клопотання про звільнення [PERSON] та [PERSON] від кримінальної відповідальності та на час предявлення позову, відповідачі у добровільному порядку завдану їх злочинними діями шкоду не відшкодували. Відповідачами внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке полягало у зловживанні службовою особою своїм службовим становищем, спричинено шкоду інтересам держави в особі Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області на суму 59950 грн., яку просять стягнути на користь регіонального фонду підтримки підприємства по Вінницькій області. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18.05.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~18.09.2018 року ухвалою суду витребувано ряд доказів по справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29.01.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні прокурор позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення, просила застосувати строки позовної давності, заперечувала проти представництва прокуратурою міста Вінниці інтересів РФПП, посилаючись на відсутність підстав для представництва позивача. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення, просила застосувати строк позовної давності, зазначала про відсутність підстав для представництва у прокуратури. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 131- 1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках та у визначеному порядку. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» проголошено перелік випадків щодо такого представництва: «прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній». Згідно ч. 4 ст. 23 вказаного закону наявність обставин щодо підтвердження підстав представництва обґрунтовується прокурором прокурор, звертаючись до суду має обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва, а також зазначити орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи іншого субєкта владних повноважень, який не здійснює або неналежно здійснює свої повноваження щодо захисту інтересів держави. При цьому обовязковим є повідомлення даного органу про звернення прокурором до суду. Усталеною практикою ЄСПЛ визначено, що сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають врівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов (наприклад, з метою захисту осіб, які не вважаються не здатними захистити свої інтересі самостійно, або у разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або вимагають захисту реальні державні інтересі або майно (рішення ЄСПЛ у справах: Королев проти Росії від 10.01.10 р., Менчінска проти Росії від 15.01.09, Ф.В. проти Франції від 31.03.05 р. ). Представником позивача на підтвердження повноважень зазначено, що підставою його повноважень є те, що засновником позивача є Вінницька обласна рада та Український фонд підтримки підприємництва, а фінансування його здійснюється за рахунок коштів обласного бюджету, а відсутність відшкодування завданих збитків є порушенням прав територіальних громад, сіл, селищ, міст Вінницької області. Як видно з матеріалів справи та визнано представником прокуратури в судовому засіданні попередньо до звернення до суду прокурор не повідомляв субєкта владних повноважень про представництво інтересів держави. Регіональний фонд підтримки підприємництва по Вінницькій області є юридичною особою, недержавною організацією, що здійснює свою діяльність в сфері надання кредитів та іншого фінансового посередництва за рахунок обєднання фінансових, матеріальних, нематеріальних та інших ресурсів його Засновників, якими є Український фонд підтримки підприємництва та Вінницька обласна Рада, а також інших джерел (витяг, статут). Відповідач [PERSON] був призначений директором РФПП у Вінницькій області з 16.12.1998 р., а 12.06.2007 р. звільнений з даної посади за власним бажанням (труд. книжка, протокол наглядової ради від 12.06.2007 р. З 13.06.07 р. на посаду директора РФПП призначено [PERSON], який виконує обовязки директора організації й на теперішній час. Відповідач [PERSON] працювала на посаді бухгалтера в період з 08.09.2003 по 16.03.2007р. Контрольно-ревізійного управлінням у Вінницькій області на виконання постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.12.07 р. за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області за період з 01.01.03 по 01.09.07 р. - складено акт перевірки від 25.09.2008 р. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 23.03.2018року\~звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2, ч. 3 ст. 191 КК України\~у зв'язку з закінченням строків давності. Звільнено [PERSON], від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3\~ст. 191 КК України\~у зв'язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 12015020000000452 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3\~ст. 191 КК України\~та [PERSON] у вчинені злочину, передбаченого ч. 3\~ст. 191 КК України, на підставі п. 1 ч. 2\~ст. 284 КПК України\~- закрито. На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням положень ч. 6 ст. 86 - ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено ухвала суду, лише в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Представником позивача в якості доказу підстав позову надано ухвалу Вінницького міського суду від 23.03.2018 р. про закриття кримінального провадження, висновками якого визначено:- «органом досудового розслідування дії [PERSON], кваліфіковані за ч.2, 3 ст. 191 КК, а дії [PERSON] за ч. 3 КК, тобто привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинено групою осіб, повторно. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що злочини, в яких обвинувачується відповідачі вчинені в період з 2004 по 2006 р.р. та з моменту вчинення злочинів минуло понад 10 років. Представником позивача до матеріалів цивільної справи не надано документів (розрахунок, первинні документи, акти перевірок тощо) на підтвердження фіксування розміру дійсної прямої шкоди, завдану Фонду працівниками та посадовими особами Фонду, а також документи, які б підтверджували посадові та трудові обовязки відповідачів по справі. На виконання вимог щодо витребування доказів, прокурором надано вибіркові ксерокопії з копій документів (квитанції, угоди тощо ) з матеріалів кримінальної справи, незасвідчені належним чином. Вищевказане свідчить про відсутність доказів на підтвердження вимог, визначених позовом, що мали б відповідати ст. 76-80 ЦПК. Крім того, встановлено, що прокурором не виконано належним чином вимоги суду щодо надання витребуваних доказів, враховуючи що відповідачами позов не визнано, повністю заперечують проти позову. Крім того, надані в якості письмових доказів копії суперечать вимогам ст. 96 ЦПК, оскільки: оригінали не надані, не зазначено їх місцезнаходження, є копіями з копій документів, належно не засвідчені у визначений нормою спосіб тощо. В судовому засіданні, прокурором визнано факт, що копії документів, що надані до справи в якості доказів на підтвердження розміру шкоди по епізоду з ПП [PERSON], одночасно подані в провадження іншої цивільної справи, що розглядається Вінницьким міським судом про відшкодування шкоди відповідачем [PERSON] Крім того,\~в позовній заяві та ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2018 р. у справі № 127/2199/17 зазначено, що [PERSON] працювала на посаді бухгалтера Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області і перебувала в трудових відносинах з цим Фондом. Перебування [PERSON] на посаді бухгалтера Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області з 08.09.2003 року по 16.03.2007року, що підтверджується її трудовою книжкою. В матеріалах кримінального провадження № 12015020000000452 наявна копія наказу Фонду від 08.09.2003 р. № 48 про прийняття [PERSON] на посаду бухгалтера. В матеріалах кримінального провадження № 12015020000000452 наявна посадова інструкція бухгалтера датована 2008 роком, за межами роботи [PERSON] в Фонді. В матеріалах даної цивільної справи та в матеріалах кримінального провадження № 12015020000000452 відсутня посадова інструкція бухгалтера з якою була ознайомлена [PERSON] під час виконання трудових обовязків. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2018 р. у справі № 127/10502/18/ у Прокурора і Фонду витребовувались докази, які мають істотне значення для розгляду даної цивільної справи. Надані прокурором клопотання про приєднання доказів від 23.11.2018 р. № 9619985 вих-18, пояснення від 23.11.2018 р. № 9619986 вих-18 і додані до них незасвідчені належним чином вибіркові копії документів не підтверджують суми заявлених позовних вимог, також відсутній обгрунтований розрахунок суми заявлених позовних вимог, а надані прокурором докази, які знаходяться в матеріалах справи Т№1а.с.196-203 не є належними доказами у відповідності до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, а тому суд не бере їх до уваги. Крім того, представники відповідачів в судовому засіданні заявили про застосування позовної давності, яка підлягає задоволенню з наступних підстав. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації слід вважати день підписання відповідного акта або висновку, (п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України N 14 від 29.12.92 « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками».). Контрольно-ревізійним управлінням у Вінницькій області на виконання постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.12.2007 року було проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області за період з 01.01.2003 року по 01.09.2007 року. За результатами проведеної ревізії було складено [PERSON] ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Регіонального фонду підтримки підприємництва по Вінницькій області від 25.09.2008 р. № 06-07/13, який підписаний керівником Фонду [PERSON] та головним бухгалтером Фонду [PERSON] Даний [PERSON] ревізії міститься в матеріалах кримінального провадження № 12015020000000452. Відповідно до ст. 256 ЦК України\~позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання субєктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила(ч.1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення субєктивного матеріального цивільного права, тобто після виникнення права на захист. Положеннями ст. 253 ЦК України\~передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові(частина 4 статті 267 ЦК України). Отже, за змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому і в разі пред'явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення Прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Відповідно до ч.3 і ч.4. ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України № 14 від 19.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт перший статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Враховуючи викладене та те, що цивільний позов в рамках кримінального провадження до суду не подавався, заходи стягнення шкоди не вживались, а зазначені обставини відбулись 2004-2006р.р., тобто події на які посилається прокурор відбулись 14 років потому, а з позовом прокурор звернувся 04.05.2018 року, суд приходить до висновку, що прокурором подано позов поза межами строку позовної давності, а тому позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 256, 261, 267, 1166 ЦК України, кернуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

Outcome: dismissed