Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Мале приватне підприємство Рапід звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення 2561,67 грн. заборгованості, яка складається з 2424,95 грн. інфляційних втрат, та 3 % річних у розмірі 136,72 грн.. за період з 02.08.2014 року по 27.08.2015 року. В обґрунтування своїх\~ вимог позивач зазначає, що\~ рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.10.2014 року у справі №694/1861/13-ц позов було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь Малого приватного підприємства «Рапід» 4265 грн. основного боргу, 104 грн. 46 коп. 3 % річних та\~ \~\~578 грн. 62 коп. інфляційних втрат, а всього 4948 грн. 08 коп. Ухвалою апеляційного суду черкаської області від 21.01.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.06.2015 року рішення Звенигородського райсуду Черкаської області від 01.10.2014 року у справі №694/1861/13-ц залишено без змін. На виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.10.2014 року у справі №694/1861/13-ц видано 03.04.2015 року відповідний виконавчий лист. В добровільному порядку відповідачка рішення суду не виконала, борг не погасила. Тому даний виконавчий лист предявлено до примусового виконання. Постановою державного виконавця ВДВС Звенигородського РУЮ від 09.04.2015 року було відкрито виконавче провадження №47212163 по виконанню рішення суду та виконавчого листа. За період примусового виконання станом на 26.08.2015 року відповідачкою погашено борг в сумі лише 66 грн. 41 коп., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача та листом ВДВС Звенигородського РУЮ №6766 від 19.08.2015 року. Тому позивач вважає за необхідне стягнути з відповідачки 3% річних та інфляційних втрат на суму 2561,67 грн. за період з 02.08.2014 року по 27.08.2015 року у відповідності до ст. 625 ЦК України. Також просить суд стягнути із відповідача понесені ним судові витрати. Відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, Мале приватне підприємство Рапід просить стягнути з [PERSON] 2539,93 грн. заборгованості, яка складається з 2424,95 грн. інфляційних втрат, та 3 % річних у розмірі 114,98 грн. за період з 02.08.2014 року по 25.06.2015 року. В судовому засіданні представник позивача МП Рапід [PERSON] змінені позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позивні вимоги в судовому засіданні не визнала, просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки рішенням Звенигородського районного суду від 01.10.2014 року з неї стягнуто 4265 грн. боргу. В даний борг включені інфляційні втрати та 3% річних за один і той же період. [PERSON] того, станом на 15.02.2016 року у неї залишився борг в сумі 1039 грн. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, згідно з вимогами статей 10 та 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. [PERSON] того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.10.2014 року у справі №694/1861/13-ц позов було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь Малого приватного підприємства «Рапід» 4265 грн. основного боргу, 104 грн. 46 коп. 3 % річних та 578 грн. 62 коп. інфляційних втрат, а всього 4948 грн. 08 коп. (а.с.9-11) Ухвалою апеляційного суду черкаської області від 21.01.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.06.2015 року рішення Звенигородського райсуду Черкаської області від 01.10.2014 року у справі №694/1861/13-ц залишено без змін. (а.с.12-16) Постановою державного виконавця ВДВС Звенигородського РУЮ від 09.04.2015 року було відкрито виконавче провадження №47212163 по виконанню рішення суду та виконавчого листа. (а.с.17) Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК, відповідно до яких зобов'язання припиняється: 1) виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК); належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання; 2) за згодою сторін унаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо); розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами (ст. 600 ЦК); 3) зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги (ст. 601 ЦК); 4) за домовленістю сторін (ст. 604 ЦК); 5) внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (ст. 605 ЦК); 6) поєднанням боржника та кредитора в одній особі (ст. 606 ЦК); 7) неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає (ст. 607 ЦК); 8) смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою й у зв'язку із цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1 ст. 608 ЦК); 9) смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора (ч. 2 ст. 608 ЦК); 10) ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю (ст. 609 ЦК). Зважаючи на відсутність у зазначених правових нормах такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, слід дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК. Згідно поданого розрахунку, позивач нараховує інфляційні та 3% річних на суму основної заборгованості в розмірі 4265 грн. за період з 02.08.2014 року по 27.08.2015 року. Відповідачем у заперечені на позовну заяву та у додатку до заперечення про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат вказано, що заборгованість частково погашалась шляхом стягнення з її доходів в розмірі 40 %, та надано довідки ВДВС Звенигородського районного управління юстиції. Так, згідно відповіді ВДВС Звенигородського районного управління юстиції №1011/09-33 від 09.02.2016 року, 27.05.2015 року боржником на депозитний рахунок ВДВС сплачено кошти в сумі 153,05 грн. (з них 66,41 грн. 25.06.2015 року перераховано стягувачеві). (а.с.53) Згідно повідомлення ВДВС Звенигородського районного управління юстиції №1134 від 09.02.2016 року, за період з 26.06.2015 року по 27.08.2015 року, кошти з боржника [PERSON] стягувалися, але не перераховувалися на користь МПП «Рапід». (а.с.55) Враховуючи, що стягнення із відповідача ВДВС Звенигородського районного управління юстиції проводилося, кошти на депозитних рахунок ВДВС зараховувалися, проте із незалежних від відповідача причин стягувачеві не перераховувалися, тому суд вважає за необхідне нараховувати 3% річних та інфляційні втрати на суму основного боргу в розмірі 4265 грн. за період з 02.08.2014 року по 26.05.2015 року, 3% річних та інфляційні втрати на суму основного боргу в розмірі 4198,59 грн. за період з 27.05.2015 року по 25.06.2015 року Розмір 3% річних за період з 02.08.2014 року по 26.05.2015 року складає 104 грн. 46 коп. (4265 грн. х 3 х 328 днів : 365 :100) Розмір 3% річних за період з 27.05.2015 року по 25.06.2015 року складає 10 грн. 35 коп. (4198,59 грн. х 3 х 328 днів : 365 :100). Всього розмір 3% річних складає 114,81 грн. Розмір інфляційних втрат за період з 02.08.2014 року по 26.05.2015 року складає: (100,80):100) х (102,90:100) х (102,40:100) х (101,90:100) х (103,00:100)\~ х (103,10:100) х (105,30:100) х (110,80:100) х (114,00:100) х (102,20:100) = 1,5623(сукупний індекс інфляції) 4265 грн. х 1,5623 = 6663,29 грн., де 4265 грн. сума боргу, а 2398,20 грн. сума інфляції. Розмір інфляційних втрат за період з 27.05.2015 року по 25.06.2015.2015 року, де сукупний індекс інфляції за період складає 102,20 %, - 4198,59 грн. х (102,20:100) = 4215,38 грн., де 4198,59 грн. сума боргу, а 16,79 грн. сума інфляції. Загальна сума за період з 02.08.2014 року по 25.06.2015 року становить - 2414,99 грн. З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та примусового стягнення з відповідача 2414,99 грн. інфляційних втрат та\~114,81 грн. 3 % річних, а всього 2529,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 1293, 60 грн., а саме: 243, 60 грн. за сплачений судовий збір в сумі та 1050 грн. за надання правової допомоги. На підставі ст. ст. 22, 526, 530, 598, 599, 600, 604-609, 625 ЦК України,

Outcome: partial