Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Керівник Камянець Подільської місцевої прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Кам'янець-Подільської міської ради, Кам'янець-Подільської міської лікарні №1 до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В суді уточнивши позовні вимоги вказує, що вироком Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 21 квітня 2016 року\~\~ [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання. Згідно зазначеного вироку [PERSON] лютого 2016 року о 21 год 05 хв в м.Кам»янці-Подільському, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись другорядною дорогою по вул..Д.Галицького від вул.. Привокзальна в напрямку до вул.Гагаріна при проїзді нерегульованого перехрестя вул..[PERSON] та пр.Грушевського в порушення Правил Дорожнього руху не зупинився перед виїздом на головну дорогу і не переконався у відсутності небезпеки для руху, не надав дороги автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався головною дорогою по пр.Грушевського в напрямку вул..кн.Коріатовичів і мав переваги в русі, де допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля КІА RIO отримала тілесні ушкодження, які по ступені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння. Згідно довідки Кам»янець-Подільської міської лікарні № 1 [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в Кам»янець-Подільській міській лікарні в період з 23.02.2016 р по 17.03.2016 р. Вартість перебування на лікуванні становить 5597,48 грн. Відповідач відшкодувати заподіяні збитки в добровільному порядку відмовляється. Просить стягнути з [PERSON] на користь місцевого бюджету витрати на лікування [PERSON] в сумі 5597,48 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримав і просить задовольнити. Представник Кам'янець-Подільської міської лікарні № 1 в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали частково, заперечили щодо суми збитків. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 23 лютого 2016 року о 21 год. 05 хв. в м. Кам'янець-Подільському керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись другорядною дорогою по вул. Данила Галицького від вулиці Привокзальна в напрямку до вул. Гагаріна, при проїзді нерегульованого перехрестя вул. [PERSON] та проспекту Грушевського, світлофор на якому працював у режимі миготіння жовтого кольору, в порушення вимог\~Правил дорожнього руху\~України, а саме:\~п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.\~2.3 б), згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;\~п. 2.3 д), згідно якого водій не повинен створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;\~п. 16.1,\~згідно якого перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету;\~п.16.3,\~згідно якого у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів;\~п.16.11,\~згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, перед виїздом з другорядної дороги на головну не дотримався вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не зупинився перед виїздом на головну дорогу і не переконався у відсутності небезпеки для руху, не надав дороги автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався головною дорогою по проспекту Грушевського в напрямку вул. Князів Коріатовичів і мав перевагу в русі де допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому дуги п'ятого шийного хребця праворуч в передній третині з наявністю дрібних кісткових фрагментів зміщених назовні в нижній частині, ротаційного переломо-звивиху п'ятого шийного хребця, перелому бічної маси шостого шийного хребця праворуч, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння; у вигляді закритої травми органів черевної порожнини - травматичного розриву селезінки з подальшим її оперативним видаленням з розвитком гемоперітонеуму (наявність крові в черевній порожнині 500 мл.) заочеревної гематоми (крововилив) на рівні 5-го поперекового, 1-го крижового хребців, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитись смертю; тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла правої ключиці в середній третині, подвійного перелому правої лобкової кістки верхньої гілки з утворенням вільного кісткового фрагмента, переломів обох гілок лівої лобкової кістки та лівої сідничної кістки зі зміщенням відламків, які відносяться до середніх тілесних ушкоджень, що привели до тривалого розладу здоров'я більше 21 дня. Вищевказані порушення правил безпеки дорожнього руху водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] перебувають у прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. Вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду від 21 квітня 2016 року [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України\~та призначено покарання у виді\~\~чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік; на підставі ст.ст.75,76,77 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки, зобовязавши його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та зявлятись у ці органи на реєстрацію. Питання про стягнення з [PERSON] коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого при винесенні вироку не вирішено. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні з 23 лютого 2016 року по 17 березня 2016 року (23 ліжко/днів). Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Кам'янець-Подільською міською лікарнею №1 на лікування потерпілої [PERSON]\~ було затрачено 5 597 гривень 48 коп.: вартість перебування на лікуванні з лабораторними дослідженнями 5150,68 грн. (лютий 2016 р. 1\~301,88 грн. =216,98 грн.*6 л/дн.; березень 2016 р. 3\~848,80 грн. = 226,40 грн.*17 л/дн.), що включає витрати на заробітну плату, нарахування на оплату праці, виплата пенсій і допомоги, оплата інших послуг, крім комунальних, видатки на відрядження, оплата водопостачання та теплопостачання, оплата електроенергії, а також лабораторні дослідження 446 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою № 01-18/572 від 12.04.2017 року, які не відшкодовані. Як зазначено вище, шкода здоровю потерпілому спричинена злочином. Відповідно до положення ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Порядок відшкодування шкоди завданої злочином регулює спеціальна норма, передбачена\~ст. 1206 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення в повному обсязі. У відповідності до ст.88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.\~\~

Outcome: approved