Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, остаточно уточненою представником позивача 22.02.2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.02.2015 року\~\~\~\~ в місті Києві по вулиці Визволителів о 08 год. 50 хв. [PERSON] керуючи автомобілем\~[NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», \~державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником якого є [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальних збитків. Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем п.п. 13.1\~Правил дорожнього руху\~України, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2015 року. На підставі звіту № С15-171 від 02.06.2015 року позивачем було складено наказ № 3718 від 22.07.2015 року та виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 19\~356,27 гривень, зазначена шкода відповідачем потерпілій особі відшкодована не була. Відповідно до п.41.1ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.У зв'язку з настанням події, передбаченої п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ 22.07.2015 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 19\~356,27 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. Відповідач зазначені збитки не відшкодував. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність та позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою зазначеною в позовній заяві, про поважні причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.1\~ст.280 Цивільного процесуального кодексу України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. 16.02.2015 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Фольксваген», \~державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником якого є [PERSON]. Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п.п. 13.1\~Правил дорожнього руху\~України, тобто вчинення правопорушення, яке передбачене\~ст. 124 КУпАП України, тобто постановою встановлено вину відповідача у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та причинний звязок спричинення матеріальної шкоди власнику автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], [PERSON]. Відповідно до Звіту № С15-171 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген», \~державний номерний знак [NUMBER]станом на 02.06.2015 року склала 23227,53 гривень. Відповідно до п.п.«а» п.41.1\~ст.41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталось до відповідача з проханням про компенсацію витрат в добровільному порядку, але відповідач [PERSON] у добровільному порядку витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 20\~096,27 гривень не відшкодував (а.с. 33). Враховуючи те, що [PERSON] на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ відшкодувало потерпілій особі збитки на суму 19356,27 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 3718 від 22.07.2015 року зазначені кошти підлягають стягненню з відповідача. Оскільки МТСБУ\~\~відшкодувало шкоду, завдану іншою особою, то відповідно до ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або\~\~особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо не встановлено законом.\~\~Згідно зі \~ст.15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~зі ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.64 Конституції України\~право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені. Відповідно до ст.4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановлену цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст.5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законом або договором. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм\~цього Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.Згідно з ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, на які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування 19356,27 гривень. Враховуючи, що суд задовольняє заявлений позов в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 1600, 00 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved