Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У серпні 2016 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме: офісно-складського приміщення за адресою: [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] ; автомобіля «КІА SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] . З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (в частині розірвання шлюбу), позивач просив в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити йому у власність офісно-складське приміщення вартістю 1 240 534,20 грн., а відповідачу -квартиру вартістю 1 075 865,00 грн.та автомобіль вартістю 400 731,41 грн. Вимоги первісного позову мотивовані тим, що за нормами сімейного законодавства заявлені до поділу об`єкти є спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Обґрунтовуючи позицію щодо порядку поділу майна, позивач посилається на те, що він по роду діяльності використовує офісно-складські приміщення, а відповідач ними ніколи не користувалась і не користується (т. 1 а.с. 1-3). Відповідач [PERSON] не погодилась із заявленим позивачем обсягом, вартістю та порядком поділу спільного сумісного майна подружжя і пред`явила до [PERSON] зустрічний позов про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права особистої приватної власності та поділ майна подружжя. Впродовж розгляду справи в суді відповідач [PERSON] неодноразово збільшувала та зменшувала розмір позовних вимог зустрічного позову та заявила такі остаточні вимоги: ?встановити факт проживання сторін однією сім`єю у період з січня 2004 р. до моменту офіційної реєстрації шлюбу 23.10.2009; ?визнати її особистою приватною власністю квартиру [ADDRESS] як таку, що була придбана за кошти її батька; ?в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити їй у власність майно загальною вартістю 2 321 506,30 грн., а саме: квартиру [ADDRESS] вартістю 1 941 506 грн. та автомобіль КІА Sportage, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 380 000,30 грн.; ?стягнути з [PERSON] грошову компенсацію половини вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна в загальному розмірі 841 206 грн., а саме:автомобіля Audi А6, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 401 027;автомобіля ГАЗ 3302І-212, д.н.з. [NUMBER] вартістю 33 092 грн.;автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 96 769 грн.;автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 110 318 грн.;корпоративних прав в товаристві з обмеженою відповідальність «АРКТІКА ПЛЮС» (код ЄДР 39321793) вартістю 100 000 грн.;корпоративних прав в товаристві з обмеженою відповідальність «УКР ОПТІМА» (код ЄДР 38641657) вартістю 100 000 грн.; ?в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити [PERSON] у власність майно загальною вартістю 2 803 810,20 грн., а саме: автомобіль Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 91 711,20 грн.; офісно-складські приміщення вартістю 2 712 099 грн. (том 3 а.с. 32-37). Вимоги зустрічного позову та заперечення проти первісного позову обґрунтовані посиланням на такі обставини. З жовтня 2003 р. сторони фактично проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. У [INFO] у них народилася дочка, але на прохання позивача відомості про батька в актовий запис про народження дитини були внесені відповідно до положень частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. З 2008 р. сім`я сторін стала проживати у квартирі [ADDRESS] , яка була придбана під час фактичного проживання без реєстрації шлюбу шляхом відступлення майнових прав за кредитом та часткової іпотеки. Квартира [ADDRESS] була придбана за кошти батька відповідача, отримані від продажу належної йому квартири [ADDRESS] . Позивач не визнав вимоги зустрічного позову про визнання права особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] та виділення [PERSON] квартири [ADDRESS] , наполягав на поділі майна у порядку, запропонованому у первісному позові. Він також заперечував факт спільного проживання з позивачем однією сім`єю у період з жовтня 2003 р. до кінця літа 2009 р. посилаючись на те, що в цей час проживав з іншими жінками, про яких було відомо [PERSON] ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. ?19.08.2016 позивачем разом з позовною заявою подано заяви про забезпечення позову та витребування доказів (т. 1 а.с. 37, 44). ?11.10.2016 позивачем подано заяву про витребування доказів (т. 1 а.с. 68). ?11.10.2016 відповідачем подано зустрічний позов (т. 1 а.с. 73-77). ?12.10.2016 відповідачем на виконання ухвали про залишення зустрічного позову без руху подано документи (т. 1 а.с. 178). ?14.11.2016 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про виклик свідків (т. 1 а.с. 182, 183, 185). ?08.12.2016 позивачем подано заперечення на зустрічний позов (т. 1 а.с. 189-191). ?08.12.2016 відповідачем подано заяву про збільшення розміру вимог зустрічного позову, заяву про забезпечення зустрічного позову, заяву про забезпечення доказів та клопотання про допит свідків (т. 1 а.с. 192-197, 210-214, 233, 235-237). ?15.02.2017 відповідачем подано заяви про витребування доказів, про збільшення розміру вимог зустрічного позову, про забезпечення зустрічного позову та про приєднання доказів (т. 2 а.с. 7-9, 10-16, 17-18, 29-30). ?15.02.2017 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог (в частині розірвання шлюбу, т. 2 а.с. 117). ?10.03.2017 відповідачем подано заяву про уточнення вимог зустрічного позову та клопотання про призначення експертизи (т. 2 а.с. 122-127, 140-142). ?10.03.2017 відповідачем подано докази сплати судового збору (т. 2 а.с. 148, 149, 150). ?11.05.2017 відповідачем подано клопотання про приєднання додаткових доказів та клопотання про призначення судових експертиз (т. 2 а.с. 151-164, 165-166). ?09.10.2017 представниками сторін подані клопотання про відкладення розгляду справи (т. 2 а.с. 202, 210). ?30.10.2017 представником відповідача подано клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи (т. 2 а.с. 212). ?14.02.2018 відповідачем подано клопотання про приєднання додаткових доказів на виконання вимог клопотання експерта (т. 3 а.с. 8). ?13.06.2018 представником позивача подано заяву про призначення повторної автотоварознавчої експертизи (т. 3 а.с. 80). ?14.06.2018 представником відповідача подано заяву про уточнення вимог зустрічного позову (т. 3 а.с. 32-37). ?19.06.2018 відповідачем подано докази сплати судового збору (т. 3 а.с. 95, 96). ?03.07.2018 та 04.07.2018 представниками позивача подано відзиви на заяву про уточнення вимог зустрічного позову (т. 3 а.с. 114-119, 123-131). ?19.07.2018 та 23.07.20181представником відповідача подано відповіді на відзиви на заяву про уточнення вимог зустрічного позову (т. 3 а.с. 148-151, 157-160). ?31.07.2018 представником позивача подано заперечення на відповідь на відзив (т. 3 а.с. 165-167-а). ?13.09.2018 відповідачем подано клопотання про приєднання додаткових доказів (т. 3 а.с. 172). ?14.09.2018 представником позивача подані клопотання про приєднання додаткових доказів (т. 3 а.с. 174, 178-179). ?02.10.2018 представником відповідача подано клопотання про скасування заходів забезпечення зустрічного позову (т. 3 а.с. 222-225). ІІІ. Процесуальні дії суду. ?14.09.2016 відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду (т. 1 а.с. 56). ?14.09.2016 постановлено ухвалу про забезпечення первісного позову (т. 1 а.с. 60). ?11.10.2016 протокольними ухвалами зустрічний позов залишено без руху та відкладено розгляд справи (т. 1 а.с. 69-70). ?14.11.2016 протокольними ухвалами прийнято зустрічний позов, задоволено заяву відповідача про виклик свідків та відкладено розгляд справи (т. 1 а.с. 186-187). ?08.12.2016 прийнято заяву про збільшення вимог зустрічного позову, задоволено клопотання відповідача про виклик свідків та частково задоволено клопотання відповідача про витребування доказів (т. 1 а.с. 238-240, 242). ?08.12.2016 постановлено ухвалу про забезпечення зустрічного позову (т. 1 а.с. 24-246). ?01.02.2017 протокольною ухвалою відкладено розгляд справи (т. 2 а.с. 4-5). ?15.02.2017 протокольними ухвалами прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, відмовлено у прийнятті заяви відповідача про збільшення розміру вимог зустрічного позову, за заявою відповідача залишено без розгляду заяву про забезпечення зустрічного позову, відмовлено у клопотанні відповідача про витребування доказів, задоволено клопотання відповідача про прийняття доказів та відкладено розгляд справи (т. 2 а.с. 118-120). ?10.03.2017 протокольними ухвалами прийнято заяву про уточнення вимог зустрічного позову, зобов`язано відповідача доплатити судовий збір, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертиз та відкладено розгляд справи (т. 2 а.с. 144-146). ?11.05.2017 задоволено клопотання відповідача про прийняття додаткових доказів, призначено будівельно-технічну та автотоварознавчу експертизи та зупинено провадження у справі (т. 2 а.с. 167-169. 171-172, 173-174). ?06.09.2017 відновлено провадження у справі (т. 2 а.с. 186). ?09.10.2017 відкладено розгляд справи (т. 2 а.с. 203). ?30.10.2017 скасовано попередні ухвали про призначення будівельно-технічної та автотоварознавчої експертиз, призначено автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі (т. 2 а.с. 216-217, 218-219). ?23.04.2018 поновлено провадження у справі (т. 3 а.с. 30). ?14.06.2018 протокольними ухвалами вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, долучено копії судових рішень про розірвання шлюбу сторін, прийнято заяву відповідача про уточнення вимог зустрічного позову, зобов`язано відповідача доплатити судовий збір, встановлено строки для подання заяв по суті справи, допитано свідків, які з`явилися, та відкладено розгляд справи (т. 3 а.с. 91-93). ?14.09.2018 задоволено клопотання представників позивача та частково - клопотання відповідача про приєднання додаткових доказів, допитано свідків, які з`явилися, оголошено перерву в судовому засіданні (т. 3 а.с. 207-211). ?02.10.2018 постановлено ухвалу про часткове скасування заходів забезпечення зустрічного позову (т. 3 а.с. 229-231). ?03.10.2018 постановлено ухвалу про виправлення описки в ухвалі від 02.10.2018 (т. 3 а.с. 232). ?30.10.2018 заслухано вступні промови сторін та оголошено перерву в судовому засіданні (т. 3 а.с. 236-237). ?29.11.2018 досліджено письмові докази та оголошено перерву в судовому засіданні. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З січня 2004 р. по 23.10.2009 [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] [PERSON] народила дитину - дочку [PERSON] (т. 1 а.с. 102). Незважаючи на те, що реєстрація народження дитини була проведена відповідно до положень частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України - за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові - за вказівкою матері (т. 1 а.с. 81), судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Вказана обставина не заперечується позивачем та підтверджується даними його декларації державного службовця за 2017 р. (т. 3 а.с. 190-196). На підставі свідоцтва про право власності від 17.04.2008 [PERSON] набув право власності на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 169-170). 23.10.2009 сторони зареєстрували шлюб (т. 1 а.с. 4). Та обставина, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, підтверджується фактом народження у них у [INFO] дитини та сукупністю інших, наданих відповідачем доказів, зокрема, численними спільними фото сторін разом з дитиною, батьками, друзями в домашній обстановці і на відпочинку (т. 2 а.с. 103-115) та показаннями свідків. Так, свідок [PERSON] - двоюрідний брат позивача та хрещений батько дочки сторін, пояснив в суді, що з весни 2003 р. сторони стали проживати разом однією сім`єю як чоловік і дружина - спочатку в орендованій квартирі на Троєщині , потім у квартирі родича позивача на Борщагівці , на [ADDRESS] , а потім переїхали до власного житла - у квартиру на [ADDRESS] . Свідок підтвердив, що часто буваючи в гостях у сторін у всіх помешканнях, де вони проживали, він бачив, що вони жили як повноцінна сім`я і вели спільний побут - у житлі були особисті речі чоловіка, дружини і дитини, вони спільно виховували дитину, разом робили ремонт у квартирі на [ADDRESS] . Як показала мати відповідача [PERSON] , з 2003 р. її дочка стала проживати з [PERSON] однією сімєю як чоловік і дружина. Спочатку вони мешкали в орендованій квартирі на Троєщині , а потім переїхали у квартиру родича зятя на [ADDRESS] , де у них народилась дочка, там же дитина і пішла в садок. В подальшому на умовах договору про переуступку прав у забудовника була придбана квартира на [ADDRESS] , у яку сім`я дочки переїхала після завершення ремонту. Такі ж показання дала шкільна подруга відповідача [PERSON] , яка підтвердила, що з 2003 р. сторони дійсно жили як повноцінна сім`я, виховували дитину, вели спільний побут. Свідок [PERSON] пояснила, що у 2004 р. познайомилась з [PERSON] , яка на той час, як і вона, була вагітною, а потім познайомилась і з її чоловіком [PERSON] На той час сторони мешкали на [ADDRESS], а вона проживала по сусідству, на [ADDRESS]. У [INFO] у них з різницею в три місяці народилися діти, вони з [PERSON] продовжували підтримувати дружні стосунки, разом гуляли з дітьми, ходили один до одного в гості. Майже щотижня вона бувала у квартирі сторін, бачила там жіночі, чоловічі і дитячі речі, увечері зустрічала [PERSON] , який повертався додому з роботи. Після переїзду сторін на [ADDRESS] вона також один раз була у них в гостях. Свідок [PERSON] повідомила суду, що познайомилась зі сторонами у 2003 р. на власному весіллі, на яке [PERSON] був запрошений як однокурсник і товариш її чоловіка. З того часу їх сім`я підтримувала тісні дружні відносини з сім`єю сторін, вони часто бували один у одного в гостях, збиралися за одним столом, відмічали свята, дні народження, відвідували ресторани, а після народження у них з чоловіком дочки [PERSON] став її хрещеним батьком. Буваючи у квартирі сторін на [ADDRESS] , вона бачила там чоловічі, жіночі та дитячі речі. Той факт, що реєстрація місця проживання відповідача та дочки сторін у належній позивачу квартирі [ADDRESS] відбулась 13.08.2009 (т. 1 а.с. 101), тобто за два місяці до реєстрації шлюбу, є ще одним доказом проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Допитані на прохання позивача свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили в суді, що в період з 2002 по 2009 рік [PERSON] мав стосунки з іншими жінками (в тому числі і інтимні), проте вказана обставина жодним чином не спростовує факт проживання сторін однією сім`єю, а лише свідчить про його низькі моральні якості і нечесність як по відношенню до дружини, так і по відношенню до інших жінок. З огляду на те, що відповідно до пояснень позивача, підтверджених показаннями свідків, до квітня 2004 р. сторони проживали в орендованій квартирі на [ADDRESS] , а точних дат інтимних зустрічей з позивачем у квартирі на [ADDRESS] свідок [PERSON] не назвала, ці її показання також не спростовують факт проживання сторін однією сім`єю. Не виключається і та обставина, що зустрічі позивача з [PERSON] у квартирі на [ADDRESS] могли відбуватися під час тимчасової відсутності відповідача у зв`язку з перебуванням в пологовому будинку або в той період, коли після сварки сторін відповідач забрала дитину і тимчасово переїхала проживати до своєї баби, на що вказував сам позивач в судовому засіданні. Більш того в суді встановлено, що на даний час свідок [PERSON] працює разом з позивачем в Голосіївській районній у м. Києві державній адміністрації і є його підлеглою, що дає суду підстави ставити під сумнів достовірність її показань в цілому. Що стосується стверджень [PERSON] про часті відвідування квартири позивача на [ADDRESS] в період з 2007-2009 років, то суд їх відхиляє як неправдиві з огляду на суттєві розбіжності стосовно істотних обставин подій, які є предметом даного судового розгляду. Так, відповідно до пояснень позивача, підтверджених показаннями свідків, у квартиру на [ADDRESS] сторони вселилися після завершення у ній ремонту у листопаді 2008 р., ці обставини позивачем не спростовані, більш того з питань, які він ставив свідкам відповідача, вбачається, що в цілому він їх не заперечує. Зважаючи на викладене, позивач не міг у 2007 р. проживати у вищевказаній квартирі і приймати там свідка [PERSON] Отже на підставі оцінки наданих сторонами доказів суд дійшов висновку про доведеність факту спільного проживання сторін, ведення ними спільного побуту, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю. За час зареєстрованого шлюбу сторони набули у власність заявлені до поділу об`єкти рухомого та нерухомого майна, а саме: автомобіль КІА Sportage, 2012 р.в., д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] на підставі рахунку-фактури № 214258-Y0109/1 та видаткової накладної № РА-0000639 від 29.11.2012 (т. 1 а.с. 97, 98, 181); будівлі (офісно-складські приміщення) загальною площею 293,2 кв.м., що складаються із нежитлової будівлі А загальною площею 82,3 кв.м. та складського приміщення Б загальною площею 210,9 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 31234242) від 18.12.2014 (т. 1 а.с. 5); однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2015 (т. 1 а.с. 89); автомобілі ГАЗ 33021-212, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; Hyundai Sonata YF, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; Audi А 6 V6, 2009 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; Volkswagen Caddy, 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; Opel Vivaro, 2007 року випуску, д.н.з [NUMBER] ,правовстановлюючі документи на які були оформлені на [PERSON] (т. 2 а.с. 1-2, 134-139). Окрім того за час шлюбу позивач вніс грошові кошти до статутного капіталу двох господарських товариств, а саме: товариства з обмеженою відповідальність «АРКТІКА ПЛЮС» (код ЄДР 39321793) в сумі 102 000 грн. та товариства з обмеженою відповідальність «УКРОПТІМА» (код ЄДР 38641657) в сумі 120 000 грн., що ним не заперечується і підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 216-231). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2018, яке набрало законної сили 25.07.2018, шлюб сторін розірвано (Т. 3 а.с. 84-85, 86-88). На підтвердження вартості квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідачем надано звіт про оцінку майна, відповідно до якого її ринкова вартість складає 1 941 506 грн. (т. 1 а.с. 142-177). Вказаний звіт виконаний суб`єктом оціночної діяльності, за вірною методологією, з дотриманням вимог нормативно-законодавчих документів, зокрема, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національних стандартів № 1 «Про оцінку майна і майнових прав» та № 2 «Оцінка нерухомого майна», жодних доказів на його спростування позивачем не надано, а тому суд покладає його в обґрунтування рішення як об`єктивний доказ, що підтверджує вартість спірної квартири. Відповідно до наданого відповідачем звіту про оцінку майна, з яким в ході судового розгляду погодилась і сторона позивача, вартість автомобіля КІА Sportage, д.н.з. [NUMBER] , станом на 06.02.2017 складає 380 000 грн. (т. 2 а.с. 59-73). Оскільки обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню (частина 1 статті 82 ЦПК України), а сторонами погоджено вартість автомобіля КІА Sportage, д.н.з. [NUMBER] , суд вважає доведеним, що ринкова вартість вказаного автомобіля становить 380 000 грн. На обґрунтування вартості будівель у м. Буча (офісно-складських приміщень) позивач первісно посилався на Розрахунок величини пайової участі та розвиток інфраструктури м. Буча, складений станом на 11.11.2014, відповідно до якого їх вартість становить 582 674 грн. (т. 1 а.с. 7). Не погоджуючись з визначеною позивачем вартістю цього об`єкта нерухомого майна, відповідач надала виконаний суб`єктом оціночної діяльності на її замовлення звіт про оцінку майна, відповідно до якого ринкова вартість будівель у м. Буча станом на 06.02.2017 складає 2 712 099 грн. (т. 2 а.с. 31-58). Оспорюючи вказану вартість, позивач надав суду свій звіт про оцінку майна, згідно з яким ринкова вартість будівель у м. Буча станом на 12.07.2016 складає 1 240 534,20 грн. (т. 2 а.с. 151-162). Згідно з наданим позивачем звітом про оцінку майна ринкова вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , станом на 12.07.2016 складає 1 075 865 грн. (т. 1 а.с. 9-23). Відповідач з визначеною позивачем вартістю вищевказаної квартири не погодилась та надала свій звіт, відповідно до якого її ринкова вартість станом на 10.10.2016 складає 980 714 грн. (т. 3 а.с. 57-76). Отже враховуючи, що сторони не дійшли згоди щодо вартості вищевказаних об`єктів нерухомого майна, судова експертиза щодо цих об`єктів не проводилась, а надані сторонами звіти містять відомості щодо вартості спірного майна на різні дати, суд,

Outcome: partial