Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 26 лютого 2019 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 квітня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO].Посилається на те, що постійні конфлікти, різні характери та погляди на життя, стали причиною припинення сімейних відносин. Примирення вважає не можливим, оскільки шлюб між ними носить тільки формальний характер. Просить суд розірвати шлюб. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак її представник - [PERSON] подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак його представник - [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та просив їх задовольнити. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2019 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2019 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони 21 квітня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №60. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам кожного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved