Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба», [PERSON] про захист особистих немайнових прав, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди. У своєму позові, з урахування уточнень до позову, позивач [PERSON] просить суд визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на недоторканість ділової репутації, інформацію про [PERSON] , поширену Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» на своєму офіційному вебсайті: [INFO] у розділі «Новини» 30.06.2018 року наступного змісту: «[INFO]»; зобов`язати Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» здійснити спростування недостовірної інформації про [PERSON] , шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення у розділі «Новини» та опублікувати його повний текст у розділі «Новини» на офіційному вебсайті: [INFO] не пізніше місяця з дня набрання рішення законної сили; стягнути солідарно з Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» та відповідального редактора Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» автора відеосюжету [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 466 грн. 80 коп. Посилався на те, що він є депутатом Кам`янської міської ради VII скликання. Напередодні святкування Дня Конституції у 2018 році між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша рекламна компанія «Найкраща» 27 червня 2018 року було укладено договір № 43/1 про надання рекламних послуг. Відповідно до договору на білборді, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул.М.Грушевського, біля «Димитрівського ринку» було розміщено привітання з Днем Конституції України. [INFO] Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» на своєму офіційному вебсайті: [INFO] у розділі «Новини» було опубліковано новини під заголовком «[INFO]» з фотокарткою, на якій міститься білборд з написом «[INFO] » та інформація наступного змісту: «Депутат міської ради [PERSON] привітав кам`янчан з Днем Конституції, проте зробив це порушуючи законодавство. Справа в тому, що він самовільно зрізав верхівку плодового дерева, яке росла навпроти конструкції. Дозволу в управлінні екології та природних ресурсів міської ради на проведення таких робіт депутат не отримував. Докладніше - у сюжеті.». Зазначив, що вказана інформація містить недостовірні відомості, доведена до відома необмеженому колу осіб, а тому підлягає спростуванню. Він дійсно привітав кам`янчан з Днем Конституції, шляхом розміщення привітання на білборді, але не зрізав верхівку плодового дерева, яке росте напроти білборду, на якому було розміщено його привітання, а тим паче не робив це самовільно. Вважає, що розповсюдження недостовірної інформації відносно нього викликано виключно бажанням відповідача створити усталену оцінку необмеженому колу фізичних осіб про його надумані відповідачем негативні суспільно-значимі діяння, створити у виборців негативне ставлення до нього, як депутата міської ради, тобто створити йому негативу ділову репутацію. Після опублікування відповідачем недостовірної інформації у нього виникли психологічні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань, вплинули на реалізацію його намірів, ділові стосунки та відносини в сім`ї. Він втратив душевний спокій, його переживання посилила відмова відповідача спростувати недостовірну інформацію. Моральну шкоду він оцінює в 100 000 грн. Короткий зміст відзиву відповідачів У своєму відзиві та доповненні до нього представник відповідача Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» Лисенко О.І. зазначила, що [INFO] з відкритих джерел Інтернету чергова знімальна група дізналась про факт спилу дерева біля біг-борду по вул.М.Грушевського, на якому обуло розміщено вітання з Днем Конституції депутата міської ради [PERSON] . Оскільки вітання було від імені позивача, кореспондент припустила, що це було зроблено з його відома, оскільки верхівка дерева могла закривати прізвище депутата. Позивач після розміщення вітання перед підписанням акту приймання-передачі мав особисто оглянути місце розміщення листівки-привітання та мав з`ясувати це питання з виконавцем робіт та звернутися до відповідних органів із заявою. Крім цього, позивачем необґрунтовано в чому полягає завдана моральна шкода, яких саме моральних та душевних страждань зазнав позивач. У своєму відзиві посилається на ст.ст.2, 24, 31 Закону України «Про інформацію», ст.ст.23, 277 ЦК України, у зв`язку із чим просить суд відмовити в задоволенні позову. У своєму відзиві відповідач [PERSON] зазначила, що ЗМІ можуть проводити власне дослідження і аналіз діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування. [INFO] під час робочого чергування, знімальна група, в складі якої була вона, виїхала на вулицю Грушевського для перевірки інформації. На місці було знято відеоматеріал, а саме загальну картинку біг-борду та дерева, плоди на дереві, свіжий спил, а також зміст плакату. Враховуючи те, що спиляна частина відкривала саме прізвище депутата, тому вона зробила висновок, що утилізація верхівки дерева була стратегічно важливою. Знаючи про те, що для спилу будь-якого дерева у Кам`янському необхідно отримати відповідний дозвіл в міському управлінні екології та природних ресурсів, вона звернулась телефоном до його начальника Наполова Б.Г . , який зазначив, що жодних звернень від депутата [PERSON] не надходило. На основі цього було зроблено матеріал. У зв`язку із зазначеним просить суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та посилались на обставини викладені в позові. Позивач просить суд визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на недоторканість ділової репутації, інформацію про [PERSON] , поширену Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» на своєму офіційному вебсайті: [INFO] у розділі «Новини» 30.06.2018 року наступного змісту: «Депутат міської ради [PERSON] привітав кам`янчан з Днем Конституції, проте зробив це порушуючи законодавство. Справа в тому, що він самовільно зрізав верхівку плодового дерева, яке росла навпроти конструкції. Дозволу в управлінні екології та природних ресурсів міської ради на проведення таких робіт депутат не отримував….»; зобов`язати Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» здійснити спростування недостовірної інформації про [PERSON] , шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення у розділі «Новини» та опублікувати його повний текст у розділі «Новини» на офіційному вебсайті: [INFO] не пізніше місяця з дня набрання рішення законної сили; стягнути солідарно з Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» та відповідального редактора Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» автора відеосюжету [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 466 грн. 80 коп. В судовому засіданні представник відповідача Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» Лисенко О.І. позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволені позову, посилалась на обставини викладені у відзиві на позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволені позову, посилались на обставини викладені у відзиві на позов. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та оглянувши надані суду докази, вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є депутатом Кам`янської міської ради VII скликання, що вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачами. Судом встановлено, що напередодні святкування Дня Конституції у 2018 році між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша рекламна компанія «Найкраща» 27 червня 2018 року було укладено договір № 43/1 про надання рекламних послуг, відповідно до якого на білборді, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул.М.Грушевського, біля «Димитрівського ринку» було розміщено привітання з Днем Конституції України. [INFO] Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» на своєму офіційному вебсайті: [INFO] у розділі «Новини» були опубліковані новини під заголовком «[INFO]» з фотокарткою, на якій міститься білборд з написом «[INFO] » та наступним змістом інформація: «Депутат міської ради [PERSON] привітав кам`янчан з Днем Конституції, проте зробив це порушуючи законодавство. Справа в тому, що він самовільно зрізав верхівку плодового дерева, яке росла навпроти конструкції. Дозволу в управлінні екології та природних ресурсів міської ради на проведення таких робіт депутат не отримував. Докладніше - у сюжеті.». Позивач у своєму позові посилається на те, що вказана інформація містить недостовірні відомості, доведена до відома необмеженому колу осіб, а тому підлягає спростуванню. Також зазначив, що він дійсно привітав кам`янчан з Днем Конституції, шляхом розміщення привітання на білборді, але не зрізав верхівку плодового дерева, яке росте напроти білборду, на якому було розміщено його привітання, а тим паче не робив це самовільно. Вважає, що розповсюдження недостовірної інформації відносно нього викликано виключно бажання відповідача створити усталену оцінку необмеженому колу фізичних осіб про його надумані відповідачем суспільно-значимі діяння, створити у виборців негативне ставлення до нього, яке депутата міської ради, тобто створити його негативу ділову репутацію. Після опублікування відповідачем недостовірної інформації у нього виникли психологічні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань, вплинули на реалізацію його намірів, ділові стосунки та відносини в сім`ї. Він втратив душевний спокій, його переживання посилила відмова відповідача спростувати недостовірну інформацію. Моральну шкоду він оцінює в 100 000 грн. Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ст.16 ЦК України та предметом позову є визнання інформацію недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на недоторканість ділової репутації та її спростування, а також стягнення моральної шкоди. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення ст.ст.275, 277, 299 ЦК України. Застосовані норми права Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У відповідності до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову прозахист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Одним із основних питань, яке підлягає вирішенню у цій категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. За обставин цієї справи підлягало вирішенню питання щодо дотримання при поширенні інформації презумпції невинуватості. Відповідно до статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Поширена інформація не є оціночними судженнями, а є констатацією фактів, які можуть і мають бути доведені належними доказами. У результаті розгляду справи не здобуто доказів на підтвердження достовірності вищевказаної поширеної негативної інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Крім того, у справах даної категорії позивач має довести факт поширення інформації, яку він вважає недостовірною, а особа, яка поширила інформацію має довести достовірність такої інформації. Відповідачі не надали будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що інформація, про яку йдеться у сюжеті, відповідає дійсності та не зазначили стосовно наявності таких доказів у відзиві на позов. З наведеного вище можна дійти висновку, що позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації саме Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» на своєму офіційному вебсайті: [INFO] та автором відео-сюжету є [PERSON] . Відповідно до роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», до відомостей, що порочать особу, слід відносити ті з них, які принижують честь і гідність громадянина або організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співіснування та принципів людської моралі. Враховуючи баланс прав на свободу слова, на повагу до гідності та честі, на недоторканність ділової репутації, а також презумпцію невинуватості, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на недоторканість ділової репутації, інформацію про [PERSON] , поширену Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» на своєму офіційному вебсайті: [INFO] у розділі «Новини» 30.06.2018 року наступного змісту: «[INFO]» підлягають задоволенню, зобов`язавши Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» здійснити спростування недостовірної інформації про [PERSON] , шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення у розділі «Новини» на офіційному вебсайті: [INFO] не пізніше місяця з дня набрання рішення законної сили. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відшкодування моральної шкоди, яка завдана внаслідок порушення особистих немайнових прав відшкодовується на загальних підставах та в порядку, що передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Згідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Окрім цього, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Необхідно зазначити, що постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у пунктах 3, 5 роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. У зв`язку з визнанням судом недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на недоторканість ділової репутації, інформацію про [PERSON] , поширену Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Міська інформаційна служба» на своєму офіційному вебсайті: [INFO] у розділі «Новини» [INFO] та враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 1 000 грн. солідарно з відповідачів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати Так, при зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору 2 466,80 грн., який відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial