Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Київобленерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі», в якому просив визнати письмовий акт від 30.01.2016 №К033203 про порушення правил користування електроенергією для населення, а також протокол від 19.05.2016 №003 засідання комісії про розгляд акту № К033203 від 30.01.2016 недійсними, і скасувати їх. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.01.2016 службовими особами Іванківського РП ПАТ «Київобленерго» після огляду у будинку [ADDRESS] , склали письмовий акт № К033203 про порушення правил користування електроенергією для населення. 19.05.2016 акт про порушення був розглянутий на засіданні комісії, яка прийняла рішення, оформлене протоколом №003 про визначення та нарахування вартості обсягу електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил, відповідно до п.п. 3.1.7 та 3.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Позивач вважає що в письмовому акті №К033203 від 30.01.2016 відбулося фальшування події, технічна експертиза письмового акту не проводилася.Від підпису у цьому акті позивач відмовився. Оскільки до кримінальної та адміністративної відповідальності за порушення правил користування електроенергією для населення позивач не притягувався, тому вважає, що комісія на підставі фіктивного письмового акту провела нарахування обсягу вартості не облікованої електроенергії в сумі 6717грн. 38 коп., а суд на підставі цього фіктивного письмового акту №К033203 задовольнив позов ПАТ «Київобленерго» до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електроенергії у сумі 6717 грн. 38 коп. Позивач посилається на п.3 ПКЕЕН: споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електрикою між побутовим споживачем і постачальником. Він такого договору не укладав, на будь-якій правовій основі цим будинком не володіє. Тому вважає відсутніми підстави для укладання угоди. 15.04.2016р. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №1201611010000271 щодо неправомірних дій службових осіб ПрАТ «Київобленерго» під час проведення огляду у будинку в [ADDRESS] , без присутності та згоди особи, яка володіє будинком, без присутності свідків, за результатами яких складений фіктивний письмовий акт №К033203 про порушення правил користування електроенергією. Рух справи 14.05.2019 до суду надійшов зазначений вище позов [PERSON] . Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями справа передана судді Тетервак Н.А. Ухвалою від 18.05.2019 позовна заява залишена без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 09.08.2019 суддею постановлено ухвалу про повернення позовної заяви позивачу. 16.08.2019 [PERSON] подав апеляційну скаргу на ухвалу від 09.08.2019. 08.10.2019 апеляційна скарга задоволена, ухвала від 09.08.2019 скасована. 15.10.2019 у справі відкрито провадження. Підготовче судове засідання призначене на 22.01.2020. 13.12.2019 надійшов відзив від ПрАТ «Київобленерго» на позовну заяву [PERSON] : просили відмовити у задоволенні позову та у задоволенні клопотання про призначення електротехнічної експертизи. 18.12.2019 надійшла відповідь позивачка на відзив. 21.01.2020 позивач подав клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі. 22.01.2020 суддею Тетервак Н. А. заявлено самовідвід, який задоволено. 22.01.2020 відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями справу передано судді Гончаруку О. П. 22.01.2020 постановлено ухвалу про прийняття до провадження та призначене підготовче судове засідання на 17.02.2020, яке було відкладено на 09.04.2020, на 07.05.2020, на 28.05.2020. 28.05.2020 суддею Гончаруком О.П. заявлено самовідвід, який задоволено. 28.05.2020 згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Слободян Н.П. 03.06.2020 постановлено ухвалу про прийнято до свого провадження, підготовче судове засідання призначене на 25.06.2020. 25.06.2020 задоволено клопотання позивача про призначення судової електротехнічної експертизи. Ухвала була оскаржена до Київського апеляційного суду, але ухвалою від 06.08.2020 повернута скаржнику (відповідачу). За результатами розгляду повторно поданої апеляційної скарги, 26.11.2020 постановою Київського апеляційного суду вона залишена без задоволення, а ухвала Іванківського районного суду від 25.06.2020залишена без змін. 16.09.2020 КНДІСЕ повідомлено про залишення ухвали про призначення експертизи без виконання, оскільки оплата вартості експертизи відповідно до надісланого рахунку не надійшла. 15.12.2020 справа повернута з апеляційної інстанції. 31.12.20 постановлена ухвала про відновлення провадження, підготовче судове засідання призначене на 11.02.2021. 11.02.2021 підготовче судове засідання закрите, справа призначена до розгляду по суті на 17.03.2021року. 09.03.2021 представник відповідача подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Голосіївського районного суду, яке було задоволено. 17.03.2021 відеоконференція з Голосіївським районним судом не відбулась через посилення карантинних обмежень у країні, судове засідання відкладено на 07.05.2021. Короткий виклад позиції сторін Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, зазначив, що вважає, що у його випадку має застосовуватися презумпція невинуватості: саме відповідач має довести правомірність своїх дій щодо нарахування йому вартості необлікованої електроенергії. А тому числі і провести технічну експертизу. Представник відповідача у судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що дії працівників ПрАТ були правомірними. Акт складений у відповідності з чинним законодавством, а прийняте за результатами його розгляду рішення є вірним. Встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з п.4 ст. 82 ЦПК України «Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом». З огляду на це, суд звертає увагу на те, що судами трьох інстанцій було розглянуто позов ПАТ «Київобленерго», в особі Іванківського районного підрозділу, до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 6717,38 грн. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 16.08.2016 позовні вимоги задоволені. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 19.10.2016 зазначене рішення залишено без змін, а постановоюВерхового суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 залишено без змін і рішення суду першої інстанції і ухвалу апеляційної інстанції (справа № 366/1748/16-ц)). У цих рішеннях зазначено, що судами встановлено такі обставини: « [PERSON] із 2013 року є споживачем електроенергії, яку постачає Публічне акціонерне товариство «Київобленерго». 30 січня 2016 року за місцем проживання відповідача представниками Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення та виявлено безоблікове споживання електроенергії. За результатами перевірки складено акт № К 033203, який підписаний трьома представниками Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», споживач [PERSON] від підпису відмовився. 24 березня 2016 року та 19 травня 2016 року в присутності відповідача вищезазначений акт був розглянутий на засіданні комісії та прийнято рішення, оформлене протоколом № 003, про порушення та відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, визначено вартість безобліково спожитої електричної енергії [PERSON] у розмірі 6 717 грн 38 коп., яку останній у добровільному порядку не відшкодував. Копія протоколу, розрахунок розміру відшкодування збитків та повідомлення про оплату з пропозицією оплатити борг добровільно, надіслані відповідачу та роз`яснено його право на оскарження рішення комісії. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика). Відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику», енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. У пункті 48 Правил користування електричною енергією зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно з пунктом 42 вказаних Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Крім того, порядок складання актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією передбачений пунктом 53, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики. Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики. Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергією побутовими споживачами регламентується розділом 3 Методики. Відповідно до підпункту 5 пункту 3.1 Методики вона застосовується у разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку. Пунктом 3.5 Методики передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою 2.7 Методики». З огляду на викладене суд касаційної інстанції дійшов висновку, що «суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи), з урахуванням положень статті 27 Закону України «Про електроенергетику», пунктів 48, 53 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, обґрунтовано виходив із того, що факт порушення [PERSON] Правил користування електричною енергієюдля населення встановлено актом від 30 січня 2016 року № К 033203, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдані цим порушенням збитки. А розрахунок збитків проведено відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562». У постанові ВС від 21.02.2018 було чітко зазначено про те, що експертиза у цивільній справі призначається за заявою осіб, які беруть участь у справі (ст. 143 ЦПК України, який був на той час чинним), а [PERSON] такого клопотання у тій справі не заявляв, відсутність своєї вини не довів, що є його процесуальним обов`язком (статті 10, 60 ЦПК України 1960 р.). Подаючи позов про визнання недійсними (скасування) акту від 30.01.2016 та протоколу від 19.05.2016, позивач таки заявив клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи, яке було задоволено. Проте, ним не здійснена оплата проведення такої експертизи, у зв`язку з чим ухвала суду не була виконана і повернута до суду. У судовому засіданні позивач повідомив, що не має наміру оплачувати експертизу. Судом неодноразово роз`яснено позивачу вимоги цивільного процесуального законодавства щодо обов`язку доведення своїх позовних вимог належним і допустимими доказами, до яких відноситься і висновок експерта. В раховуючи принцип диспозитивності, закріплений у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Позивач, в обґрунтування своїх вимог посилається на «презумпцію невинуватості». Суд звертає увагу, що на разі презумпція невинуватості у національному законодавстві закріплена у сфері кримінального права та адміністративних правопорушень. Тобто особа, яка склала протокол, зобов`язана довести вину правопорушника.Проте, на даний час у ЦК України визначена презумпція вини особи, яка вчинила правопорушення. Науковці та представники законодавчого органу лише обговорюють питання внесення змін до ЦК зокрема, щодо запровадження цивільно-правової охорони презумпції невинуватості особи. А тому, суд цей аргумент позивача не може бути підставою для задоволення позовних вимог: між сторонами склались цивільно-правові відносини що випливають із зобов`язань. Не може бути взято до уваги судом і посилання позивача на наявність кримінального провадження № 12016110180000271, внесеного в ЄРДР 15.04.2016 за його заявою щодо неправомірності дій працівників ПАТ «Київобленерго». Як стверджує сам позивач, провадження не закінчено, слідчі дії не проводяться. Тобто, на час ухвалення рішення у цій справі, ніхто не визнаний винним, не встановлено і неправомірності дій працівників ПАТ «Київобленерго» чи фальсифікації доказів, які покладені в основу рішення у справі № 366/1748/16-ц. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України «кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом». Доказів на обґрунтування своїх вимог щодо неправомірності дій працівників Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» при складанні вказаного вище акту та невідповідності дійсності викладених у ньому відомостей, як і прийнятого комісією на його підставі рішення, відповідачем не надано. Позивач хоч і заявив клопотання про призначення експертизи, оскільки викладені у позові аргументи для їх підтвердження потребували спеціальних знань, проте, покладену на нього оплату вартості експертизи не здійснив. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З викладено вбачається, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні: обставини, встановлення рішеннями судів, які набрали законної сили не спростовані належними і допустимими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed