Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось з позовом до суду, з вимогами стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в розмірі понесених витрат в сумі 6518 гривень 38 та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1035 гривень 50 копійок, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного вирішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався, однак двічі відмовився від отримання поштових повідомлень про що свідчать матеріали справи (а.с.33, 36). За наявності умов, передбачених ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши наявні обставини та оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 23 серпня 2013 року між автомобілем [NUMBER], та автомобілем Тойота, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої, постановою Київського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2013 року по справі № 520/11565/13-п [PERSON] визнано винним (а.с.11). За положеннями п. 40.3. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. У звязку із залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати на загальну суму 1035 гривень 50 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 2973 від 02 вересня 2013 року та платіжним дорученням № 3354 від 04 жовтня 2013 року (а.с.22). Так, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди № 473/13, складеному 24 жовтня 2013 року розмір збитків, заподіяних власнику автомобіля [NUMBER], при вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді, склав 7102 гривень 06 копійок, з урахуванням ПДВ в розмірі 1183 гривень 68 копійок (а.с.13-16). За правилами ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Отже, податок на додану вартість не є прямим збитком, у звязку з чим не підлягає відшкодуванню (7102, 06 1183, 68 = 5918, 38). Крім того, вартість проведення експертного дослідження, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 473/13, дорівнює 600 гривень 00 копійок (а.с.21). Цивільно-правова відповідальність [PERSON], на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, застрахована не була. В п. 41.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На виконання п. 41.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ сплатило потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 6518 гривень 38 копійок, про що свідчить платіжне доручення № 1/1-21528 від 30 січня 2014 року. За положеннями п. 38.2.1. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи, про що вказано в Узагальненнях судової практики у справах цивільної юрисдикції щодо практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах, станом на 05 липня 2012 року. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved