Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернулось до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 224 152,06 грн (т.1 а.с.3-7, 203-205, т.2 а.с.1-2). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 травня 2015 року в м. Дніпропетровськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda CR-V» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Honda Civic» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року винним в порушенні Правил дорожнього руху визнаний [PERSON] . Транспортний засіб «Honda CR-V» д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», а тому ДТП від 15.05.2015 року була визнана страховим випадком. У зв`язку з чим ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь страхувальника було перераховано страхове відшкодування в розмірі 274 152,06 грн. Посилаючись на ст.27 Закону України «Про страхування» та враховуючи, що МТСБУ в рахунок відшкодування вини [PERSON] було сплачено на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» 50 000 грн, просять стягнути з [PERSON] суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 224 152,06 грн. До закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті відповідач подав відзив (т.2 а.с.50-51) відповідно якого вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Зазначає, що в матеріалах цивільної справи відсутні експертні дослідження, які б визначали об`єктивну суму понесених витрат на ремонт автомобіля. Позивачем надано лише акт огляду транспортного засобу спеціалістом ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та рахунки ПП « [PERSON] .». ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» подала відповідь на відзив (т.2 а.с.96-97) у якому вказала, що доводи та заперечення наведені у відзиві є необґрунтовані та безпідставні. ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», як страховик за договором добровільного страхування, під час визначення розміру збитків керується виключно положеннями договору, яким в свою чергу підставою для визначення розміру збитків визначено рахунок СТО, на підставі яких і було здійснено оплату ремонтно - відновлювальних робіт. Фактичне проведення ремонту транспортного засобу підтверджується актами виконаних робіт, а тому відсутні підстави вважати невірною суму вказаних збитків. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.05.2017 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди передано до Новозаводського районного суду м. Чернігова. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2017 року справу призначено до розгляду. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.10.2017 року позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди - залишено без розгляду. Протокольною ухвалою від 21.11.2017 року та від 15.03.2018 року залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи - Моторне (транспортне) страхове бюро України та [PERSON] . Протокольною ухвалою від 25.01.2018 року суд вирішив проводити розгляд справи у загальному порядку з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 05.05.2018 року по справі призначалася судова автотоварознавча експертиза. Ухвалою суду від 26.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони та інші учасники справи не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідно ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 15 травня 2015 року в м. Дніпропетровськ на перехресті вулиць Набережна Леніна та 6-ї Стрілецької Дивізії сталася дорожньо-транспортна пригода - автомобіль марки «Хонда» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Транспортні засоби отримали механічні пошкодження (т.1 а.с.137). Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року винним в порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобілів, визнаний [PERSON] , який порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху (т.1 а.с.20). Відповідно до витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу водія марки «Honda Civic» д.н.з. [NUMBER] , тобто [PERSON] станом на дату ДТП (15.05.2015 року) застрахована не була (т.1 а.с.39). В той же час, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №1539685-02-04-01 від 24.12.2014 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було застраховано транспортний засіб «Honda CR-V», 2013 року випуску д.н.з. [NUMBER] (т.1 а.с.12-14). Згідно п. 4.1.1 вищезазначеного договору страховим випадком є ДТП. Відповідно до п.п. 5.2 Договору, підставою для визначення розміру збитків є рахунок СТО. ПП Лубенець К.І. було складено рахунки №87 від 25.05.2015 року, №133 від 27.07.2015 року та №146 від 21.09.2015 року, з відповідною ремонтною калькуляцією, відповідно до яких вартість ремонту пошкодженого автомобілю складає 258 330,18 грн, 438,48 грн та відповідно 2 505,60 грн (т.1 а.с.24,30, 36). Також, ФОП [PERSON] склав рахунок - фактуру №СФ-0000016 від 24.07.2015 року на суму 12 877,80 грн Як вбачається із матеріалів справи, до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування звернувся [PERSON] (т.1 а.с.16-18). На підставі страхового акту №1756-02 від 12.06.2015 року ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» здійснила виплату страхового відшкодування ПП [PERSON] в сумі 258 330,18 грн (т.1 а.с.25), що підтверджується платіжними дорученнями №6736 від 16.06.2015 року (т.1 а.с.26) та №6690 від 15.06.2015 року (т.1 а.с.27). Також, на підставі доповнення №1 до страхового акту №1756-02 від 12.06.2015 року ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» здійснила виплату страхового відшкодування ФОП [PERSON] в сумі 12 877,80 грн (т.1 а.с.33), що підтверджується платіжним дорученням №8914 від 29.07.2015 року (т.1 а.с.31), а також здійснила виплату страхового відшкодування ПП [PERSON] в сумі 438,48 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №8915 від 29.07.2015 року (т.1 а.с.35). Крім того, на підставі доповнення №2 до страхового акту №1756-02 від 12.06.2015 року, ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» здійснила виплату страхового відшкодування ПП [PERSON] в сумі 2 505,60 грн (т.1 а.с.37), що підтверджується платіжним дорученням №11779 від 28.09.2015 року (т.1 а.с.38). Отже, загальний розмір перерахованих коштів на користь страхувальника становить 274 152,06 грн. Згідно звіту ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» №636001/Д від 23.09.2015 року загальний розмір збитку становить 274 152,06 грн (т.1 а.с.210-211). Також як вбачається із матеріалів справи, автомобіль «Honda Civic» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] також отримав механічні пошкодження (т.2 а.с.22). Згідно акту приймання виконаних робіт №101 від 10.06.2015 року [PERSON] сплатив ПП Голод Д.С. 4 370 грн (т.2 а.с.21). Як було встановлено в судовому засіданні відповідач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується наданою до суду копією посвідчення серії [NUMBER] (т.2 а.с.19). 21.05.2015 року відповідачем [PERSON] було подано повідомлення про ДТП, яка сталася 15.05.2015 року в якому він зазначив, що є учасником бойових дій (т.2 а.с.82-83). Встановлено, що МТСБУ на виконання вимог п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатило страхове відшкодування в межах ліміту, тобто у розмірі 50 000 грн. Даний факт підтверджується наказом МТСБУ №3410 від 28.04.2016 року (т.2 а.с.58) та копією платіжного доручення №3410 рв від 28.04.2016 року (т.2 а.с.56). Згідно висновку експерта №229 судової авто товарознавчої експертизи від 31.12.2018 року вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Honda CR-V» д.н.з. [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 15.05.2015 року, станом на дату ДТП - 15.05.2015 року, становить 272 848,36 грн; вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Honda CR-V» д.н.з. [NUMBER] необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 15.05.2015 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, станом на дату ДТП - 15.05.2015 року становить 272 848,36 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля «Honda CR-V» д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДТП 15.05.2015 року, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі - 27 538,36 грн, станом на дату ДТП становить 300 386,72 грн (т.2 а.с.191-210). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно ст. 4 Закону України «Про страхування», страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об`єктом підвищеної небезпеки. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що [PERSON] порушив п.16.13 Правил дорожнього руху (т.1 а.с.20). За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою суду. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Як вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №63839264 власником транспортного засобу «Хонда» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 66). Отже, [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди не був власником вказаного транспортного засобу, а був лише водієм даного транспортного засобу. Відповідачем не надано суду доказів того, що на момент ДТП 15.05.2016 року мав статус учасника бойових дій, особи з інвалідністю (т.2 а.с. 19-20). Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що здійснивши виплату страхового відшкодування в інтересах страхувальника у ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» виникло право зворотної вимоги до [PERSON] , як до особи чиї винні дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із заподіянням шкоди. Відповідно до ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Звертаючись з позовом до суду, позивач, в обґрунтування розміру завданих матеріальних збитків, посилається на звіт ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» №636001/Д від 23.09.2015 року. Разом з тим, за клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 05.05.2018 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Громовому А.М. Для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги висновок експерта Громового А.М. №229 від 31.12.2018 року, який проведений у відповідності до чинного законодавства, а також беручи до уваги, що при призначенні судової автотоварознавчої експертизи експерт попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, а тому є належним та допустимим доказом у справі у відповідності до ст.ст. 77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про страхування», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За таких підстав та враховуючи, що МТСБУ на користь ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» було сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та вважає за необхідне стягнути матеріальну шкоду в розмірі 222 848.06 грн (272848,36-50000). V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, розмір судового збору становить 3 342 грн 72 коп (3362,28х222848,06/224152,06). Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Пунктом 35 Постанови №10 від 17 жовтня 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно копій посвідчення (т.2 а.с.19,20) відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору не залежно від процесуального становища в справі, а тому, суд вважає за можливе компенсувати судовий збір в сумі 3 342 грн 72 коп, який підлягає стягненню по справі з [PERSON] за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: partial