overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

На підставі договору кредиту від 11 листопада 2011 року КС «Довіра» надала [PERSON] кредит в розмірі 3200 грн строком на один рік зі сплатою 47,52 % річних. Позивач, посилаючись на те, що відповідачка не виконує своїх зобов'язань по кредитному договору належним чином, звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 2553 грн 72 коп заборгованості. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідачка їх визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до договору кредиту, укладеного 11 листопада 2011 року між КС «Довіра» та [PERSON], останній надано кредит в розмірі 3200 грн зі сплатою 47,52 % річних строком на один рік, що підтверджується видатковим касовим ордером № Д 1069. Умовами договору передбачено зобов'язання позичальниці здійснювати повернення кредиту та процентів щомісячними платежами в строки та розміром відповідно до встановленого графіку. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 21 квітня 2014 року відповідачка повинна сплатити позивачу 2553 грн 72 коп, з яких 1679 грн 16 коп - кредит та 874 грн 56 коп - проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідачка в зазначений строк кредит та відсотки повернула не в повному обсязі, а тому з неї належить стягнути їх у примусовому порядку. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті 243 грн 60 коп судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

На підставі договору кредиту від 2 лютого 2016 року КС «Кредит-Союз» надала [PERSON] кредит в розмірі 7000 грн строком на 24 місяці, зі сплатою 45 % річних від суми залишку кредиту. В день укладення кредитного договору, для забезпечення виконання зобовязання, між КС «Кредит-Союз», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого в разі невиконання зобовязань по кредиту [PERSON], вони несуть солідарну відповідальність перед кредитором щодо повернення кредиту, виплати відсотків за користування ним та донарахованих відсотків. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] не виконує своїх зобов'язань по кредитному договору, звернувся в суд з позовом до нього та поручителів про стягнення з них солідарно 11073 грн 42 коп заборгованості. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоч про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому за згодою представника позивача справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до договору кредиту № См-0013, укладеного 2 лютого 2016 року між КС «Кредит-Союз» та [PERSON], останньому надано кредит в розмірі 7000 грн зі сплатою 45 % річних строком на 24 місяці, що підтверджується видатковим касовим ордером. Позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту та плату за користування ним в строк та порядок, встановлений п. 8.4 договору, згідно з графіком. Виконання [PERSON] своїх обов'язків забезпечено договором поруки від 2 лютого 2016 року, згідно якого [PERSON] і [PERSON] у разі порушення ним зобов'язання, відповідає перед КС «Кредит-Союз» як солідарний боржник щодо повернення кредиту, виплати відсотків та донарахованих відсотків. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 13 жовтня 2016 року [PERSON] повинен сплатити позивачу 11073 грн 42 коп, з яких 7000 грн кредит, 2192 грн 05 коп відсотки та 1881 грн 37 коп донараховані відсотки за час прострочення. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України та п. 3 договору поруки у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. [PERSON] в зазначені у графіку строки кредит та відсотки не повертає, а тому з нього, [PERSON] та [PERSON] належить стягнути їх солідарно в примусовому порядку. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті 1378 грн судового збору, оскільки договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя за судові витрати. На підставі викладеного, ст. 526, 553, 554, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

На підставі договору кредиту від 9 серпня 2013 року ПАТ «Мегабанк» надав [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 50 000 грн зі сплатою 15 % річних, а з 2 червня 2014 року - у розмірі 0,1 % річних, строком до 8 серпня 2016 року включно. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх зобов'язань по кредитному договору, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього заборгованості в сумі 72672 грн 34 коп, яка утворилася станом на 5 травня 2014 року, із якої 44178 грн 08 коп кредиту, 1711 грн 91 коп відсотків, 4282 грн 35 коп комісійної винагороди та 22500 грн штрафу. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав, просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоч про день і час судового засідання був повідомлений належним чином, а тому справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору, укладеного 9 серпня 2013 року між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON], останньому надано кредит на споживчі цілі в розмірі 50 000 грн зі сплатою 15 % річних, а з 2 червня 2014 року - у розмірі 0,1 % річних, строком до 8 серпня 2016 року включно. Умовами кредитного договору передбачено, що відповідач повинен щомісячно у строки, визначені графіком, сплачувати позивачу 2772 грн 56 коп. У разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 % від суми кредиту, що передбачено п.п. 7.3 договору. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 5 травня 2014 року [PERSON] заборгував ПАТ «Мегабанк» 72672 грн 34 коп, з яких 44178 грн 08 коп кредиту, 1711 грн 91 коп відсотків, 4282 грн 35 коп комісійної винагороди та 22500 грн штрафу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною. Оскільки відповідач істотно порушив умови договору кредиту і не виконує взяті на себе зобов'язання, а договір діє до часу повного погашення заборгованості, суд вважає за необхідне його розірвати. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості по кредиту, ігноруючи вимоги банку, а тому її слід стягнути з нього в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 726 грн 72 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 625, 652, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

На підставі договору купівлі-продажу №159 від 15.10.1998 року, укладеного у Краматорській Універсальній біржі «Примус», [PERSON] придбала у власність у [PERSON], [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Вказаний договір було зареєстровано в КП «БТІ» м.Краматорська 13.04.299 року за №16985/11. Відповідно до позовної заяви станом на теперішній час відповідачі мешкають в належній позивачу квартирі, виселятися з неї не бажають, його право власності на квартиру не визнають. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено повністю, судові витрати покладаються на відповідача. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією, а відтак, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

На підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2002 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб у квартирі [ADDRESS] , зареєстровано двоє осіб, а саме: позивач по справі [PERSON] , відповідач по справі - [PERSON] (онук позивача). З довідки про не проживання від 07.11.2019 року суд вбачає, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за цією адресою з жовтня 2018 року. Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідача виникло право користування квартирою [ADDRESS] , який належить на праві власності позивачу [PERSON] , з тих підстав, що він є членом його сім`ї і постійно мешкав разом з ним до жовтня 2018 року. Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Спеціальною підставою припинення права членів сім`ї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між сторонами була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати відповідачем права на проживання у квартирі позивача, а ніж їх відсутність без поважних причин понад один рік. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

На підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2019 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки Управління реєстраційних повноважень ради та ведення реєстру територіальних громад від 28.02.2020 року відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . З акту про не проживання від 31.01.2020 року, складеного КП «СЕЗ» суд вбачає, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за цією адресою з 2017 року по теперішній час. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2017 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки після продажу даної квартири у продавця [PERSON] припинилося право власності на неї, тобто остання, як її попередній власник фактично втратила право користування нею. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратили право користування вказаним житлом. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

На підставі\~договору купівлі-продажу\~від 23.02.1996\~року,\~ [PERSON] \~є власником будинку [ADDRESS] . Згідно довідки виконавчого комітету Шабельківської селищної ради від 01.08.2019 року у будинку [ADDRESS] , зареєстровано троє осіб, а саме: позивач по справі [PERSON] , відповідач по справі [PERSON] (пасинок), [PERSON] (зять). З акту про не проживання від 02.09.2019 року суд вбачає, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за цією адресою з 2003 року. Згідно довідки від 25.01.2019 року, виданої Муниципалітетом Шлирбах відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідача виникло право користування будинком [ADDRESS] , який належить на праві власності позивачу [PERSON] , з тих підстав, що він є членом його сім`ї і постійно мешкав разом з ним до 2003 року. Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Спеціальною підставою припинення права членів сім`ї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між сторонами була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати відповідачем права на проживання у квартирі позивача, а ніж їх відсутність без поважних причин понад один рік. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

На підставі\~договору купівлі-продажу\~від 23.09.2006\~року,\~посвідченого державним\~нотаріусом Другої\~Краматорської ДНК\~ під\~р.№\~3634\~і зареєстрованого\~в Краматорському\~БТІ 14.11.2006\~року під\~р.\~№ 13812619,\~ [PERSON] \~є власником Ѕ частки будинку [ADDRESS] . На підставі договору дарування від 02.06.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Краматорської ДНК під р.№ 1-988, [PERSON] є власником Ѕ частки будинку [ADDRESS] . Згідно довідки виконавчого комітету Красноторської селищної ради від 28.11.2019 року у будинку [ADDRESS] , зареєстровано четверо осіб, у тому числі відповідач по справі [PERSON] . З акту про не проживання від 17.11.2019 року суд вбачає, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за цією адресою з 2017 року. Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідача виникло право користування будинком [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] , з тих підстав, що він був членом сім`ї [PERSON] і постійно мешкав разом з нею до 2017 року. Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Спеціальною підставою припинення права членів сім`ї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між сторонами була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати відповідачем права на проживання у квартирі позивача, а ніж їх відсутність без поважних причин понад один рік. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

На підставі договору міни квартири на жилий будинок та земельну ділянку від 21.10.2011 року, посвідченого нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., зареєстрованого в реєстрі за №1-7511, зареєстрованого 07.11.2011 року Краматорським міським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер: 34877800, [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Ясногірської селищної ради №942 від 22.04.2019 року у квартирі [ADDRESS] , зареєстровано три особи, у тому числі [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі (а.с.13). З акту про непроживання Ясногірської селищної ради №45 від 24.04.2019 суд вбачає, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але не проживають у ньому з жовтня 2016 року і по теперішній час (а.с.19). Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідачів виникло право користування квартирою [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , з тих підстав, що вони є членами її сім`ї і постійно мешкали разом із нею до 2016 року. Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Спеціальною підставою припинення права членів сім`ї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між сторонами була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати [PERSON] та [PERSON] права на проживання у будинку позивача, а ні ж їх відсутність без поважних причин понад один рік. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено повністю, судові витрати покладаються на відповідача. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією, а відтак, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн., тобто по 384,20 грн. з кожного.

Outcome: approved