Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

І. Суть спору Позивачка [PERSON] ,звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування даного позову покликається на те, що 16.10.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Пнікутською сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №11. Зазначає, що за час подружнього життя у них народилося четверо дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що відповідач не дбає про сім`ю, зловживає спиртними напоями. У нетверезому стані вчиняє сімені скандали, принижує її як дружину, піднімаючи руку. На даний час відносин не підтримують, втратили один до одного почуття любові, взаємоповаги та довіри, шлюб існує лише формально. Вважає, що подальше спільне проживання у шлюбі є неможливим, примирення з відповідачем не бажає. ІІ. Позиція учасників справи Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення по даній справі не заперечує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач відзив на позов не подав. Окрім цього, відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю його реєстрації, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився, а позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 21.10.2019 року було постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.11.2019 року було постановлено закінчити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 16.10.2004 року Пнікутською сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №11. За час даного шлюбу у сторін народилося четверо дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб між сторонами серії [NUMBER] від 16.10.2004року; копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад сім`ї позивачки [PERSON] , копією паспорта позивачки [PERSON] , іншими документами доданими до справи. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, між подружжям відсутні почуття любові, взаємоповаги та довіри один до одного. Подружжя вже тривалий час жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивачка несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. V. Застосоване судом законодавство. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. VI. Висновки суду. При наведених обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя « [PERSON] » і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов позивачки [PERSON] необхідно задоволити повністю. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанції від 18 липня 2019 року позивачкою було сплачено 768,40 грн. судового збору. По справі позивачкою [PERSON] заявлено вимогу, котра була задоволена в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved