Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовної заяви зазначено наступне. З 2008 року по 2013 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонам були припиненні через зловживання відповідачем [PERSON] наркотичними засобами, які постійно призводили до конфліктних відносин між сторонами. Після кожного вживання наркотичних засобів, відповідач переставав контролювати свою поведінку не тільки по відношенню до позивачки, а й до малолітнього сина. Постійні приниження, образи, агресивне ставлення до позивачки та дитини, з боку відповідача, значно відображалися на психіці дитині. З метою позбавити дитину постійних моральних та фізичних страждань, позивачка була вимушена припинити відносини із відповідачем. Після припинення фактичних шлюбних відносин між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , дитина залишилася проживати разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , проте ані під час перебування у шлюбних відносинах, ані після їх припинення, відповідач [PERSON] не виконував покладені на нього батьківські обов`язки по відношенню до дитини. Байдуже ставлення відповідача до дитини, призводили до постійних конфліктів із позивачкою. Відповідач у пріоритеті ставив свої інтереси, аніж інтереси дитини. [PERSON] , зі свого боку, ніколи не бажав спілкуватися зі своїм сином [PERSON] , його взагалі не цікавив фізичний, емоційний, психологічний стан здоров`я дитини, чи забезпечений син усім необхідним для нормального розвитку, продуктами харчування, лікування, одяг за сезоном та інше. Жодних перешкод у спілкуванні із сином, його вихованні, [PERSON] відповідачу [PERSON] ніколи не чинила. Відповідач самостійно самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відзив на позовну заяву не надходив Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, клопотання про виклик свідків задоволено частково. 14 травня 2021 року ухвалою суду підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, пояснив, що дійсно не спілкується із дитиною та не робить для цього жодних намагань. Позивач же зі свого боку жодних перешкод йому у спілкуванні з дитиною не чинить. Представник третьої особи у судовому засіданні вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Установлені судом фактичні обставини справи У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьками вказані [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2013 року у цивільній справі № 332/863/13-ц, стягнуто з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 04 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. На виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 46415244 з примусового виконання виконавчого листа № 332/863/13, виданого 26 березня 2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя. Згідно із розрахунком заборгованості по аліментах, складеним Комунарським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, станом на станом на 30 листопада 2020 року заборгованість по аліментам становить 108 368, 46 грн. Наказом ПАТ «Запоріжсталь» від 09 жовтня 2013 року, [PERSON] було звільнено з посади помічника машиніста. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2014 року [PERSON] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до довідки Запорізької загальної організації «Центр здорової молоді» у період з 21 січня 2015 року по 21 березня 2015 року [PERSON] , [INFO] , перебував у закритому стаціонарному відділені Запорізького «Центру здорової молоді». Згідно із характеристикою КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» [PERSON] , [INFO] , займає посаду медичної сестри (палатної), інфекційно-боксованому педіатричного відділу з 09 липня 2009 року. За час роботи в інфекційно-боксованому відділі проявила себе як добросовісний, кваліфікованим співробітником. Вміє організувати роботу на будь-якій ділянці, допомагає навчати молодих спеціалістів. Згідно довідки з Дошкільного начального закладу (ясла-садок) № 256 «Пролісок» [PERSON] він відвідував ДНЗ № 256 з 2014 року по 2017 рік. За час перебування дитини у дитячому садочку, батько дитини [PERSON] участі у вихованні дитини не приймав, за дитиною у дитячий садок не приходив. Відповідно до довідки з Запорізького навчально-виховного комплексу «Барвінок» Запорізької міської ради Запорізької області від 14 грудня 2020 року [PERSON] навчається у 4-му класі, за період навчання батько дитини, [PERSON] , жодного разу не з`явився в школі, не цікавився успіхами дитини, не спілкувався з класним керівником, не відвідував жодного разу батьківські збору. За відомостями КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 4» від 09 березня 2021 року, декларація про надання медичної допомоги [PERSON] , [INFO] , була укладена з його матір`ю [PERSON] з лікарем [PERSON] . Згідно із актом обстеження умов проживання від 11 травня 2021 року, складеного Службою (Управлінням) у справах дітей по Заводському району м. Запоріжжя за адресою: [ADDRESS] , житлове приміщення розташоване на 1 поверсі двоповерхового будинку, складається із двох кімнат, діти [PERSON] та [PERSON] проживають в окремій кімнаті, де створені належні умови для утримання та виховання дітей. У судовому засіданні 05 липня 2021 року свідок [PERSON] показала, що знайома із позивачем [PERSON] , оскільки вони разом водили дітей до садочка. За весь час знайомства не чула, що батько [PERSON] дарував йому подарунки та не бачила ніколи його на святах. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 05 липня 2021 року показала, що знайома із сторонами, оскільки працювала вихователькою у дитячому садку, куди водили [PERSON] . Неодноразова бачила відповідача у нетверезому стані, коли він приходив до садка за дитиною, проте [PERSON] йому не віддавала, забирала до себе додому та дзвонила матері. Пізніше, коли вийшла на пенсію, то допомогла [PERSON] у вихованні сина, водила та забирала його спочатку до садка, а потім до школи. Спочатку після розірвання відносин сторін [PERSON] бажав зустрічей з батьком та чекав його, проте відповідач не виконував свої обіцянки, через що дитина розстроювалася та почала заїкатися. За висновком Районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування від 22 липня 2021 року, останні вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, оскільки [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками: не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує сину достатній життєвий рівень, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує всебічний розвиток сина, як особистості, суд вважає, що вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації вказано Комунарський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, то копію рішення, після набрання ним законної сили, необхідно направити до вказаного відділу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Враховуючи, що позов задоволено, то з відповідача на користь позивача відповідного до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути сплачений нею при подачі судовий збір.

Outcome: approved