Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає наступні обставини. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 p., яке набрало законної сили 21.10.2019 p., у справі №752/14018/19 за позовом про стягнення аліментів на утримання дитини було присуджено до стягнення із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільного сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2118 грн. 00 коп. (дві тисячі сто вісімнадцять ) з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з 09.07.2019 року і до досягнення сином повноліття. На виконання вищевказаного судового рішення Голосіївський районний суд м. Києва видав виконавчий лист №752/14018/19 від 22.10.2019 p., який було пред`явлено до примусового виконання до Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. Відтак, 12 листопада 2019 р. на підставі згаданого виконавчого документа старшим державним виконавцем Голосіївського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Процом B.C. було відкрито виконавче провадження №60555920. Втім, відповідач ухиляється від належного виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва, без поважних причин аліменти не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.02.2021 р., виконаного старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М., починаючи із липня 2019 р., за винятком грудня 2020 р., по лютий 2021 р., відповідач не сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина і станом на 01.02.2021 року заборгованість по сплаті аліментів за вказаний період становила 37 760,00 гри. З огляду на вищесказане та відповідно до положень ст. 196 Сімейного кодексу України, позивачка як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % відповідно до вимог цієї статті СК України, нарахованої на суму аліментів, які підлягали до сплати щомісячно, у період із дня набрання рішенням суду законної сили і до ухвалення судом рішення в даній справі. З урахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , уродженця м. Києва, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , пеню за прострочення сплати аліментів, присуджених на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року (дата набрання законної сили 21 жовтня 2019 року), за період з 01.11.2019 року по день ухвалення судом рішення про стягнення пені, розмір якої станом на 25.02.2021 року становить 28 873,24 грн. Процесуальні дії у цивільній справ Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Аргументи учасників справи Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, яку відповідач отримав 18 червня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Судом установлено, що 19 вересня 2019 року заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/14018/19 з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Біловодськ, Луганської області, яка проживає за адресою: [ADDRESS] - аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , - в твердій грошовій сумі в розмірі 2118 (дві тисячі сто вісімнадцять грн. 00 коп.), з індексацією стягуваних сум відповідно до Закону, починаючи з 09.07.2019 року і до досягнення сином повноліття. На виконання зазначеного судового рішення 22 жовтня 2019 Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 752/14018/19. Відповідач не сплачує аліменти, у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2021 року виникла заборгованість у розмірі 37760,00 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості по аліментах від 08 лютого 2021 року №60555920, складеної старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві. Поряд із цим, позивач зазначає, що згідно постанови про накладення штрафу від 10 грудня 2020 р. старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. встановлено, що з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання у боржника [PERSON] утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 10.12.2020 за період з 09.07.2019 по 30.11.2020 в сумі 36286,00 грн., що перевищує суму відповідних платежів за один рік. Тому за наявності заборгованості сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік на боржника накладено штраф у розмірі 20% від суми заборгованості - 36286,00 грн., що складає - 7257,20 грн. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду Так, згідно із частиною четвертою статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно роз`яснень, які викладені у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Отже, неустойка, визначена у частині першій статті 196 СК України, може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, в якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не в повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Доказів того, що відповідач вчасно та в повному обсязі сплачував аліменти на утримання дитини, матеріали справи не містять у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за аліментами за період, який визначений держаним виконавцем у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. Відповідач зобов`язаний був сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правовий висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі №757/16035/15-ц та який відображає методику обрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів є наступною. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені (дати вчинення розрахунку). Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №521/14460/15-ц, від 16 березня 2020 року у справі №442/3023/16-ц, від 09 вересня 2020 року у справі №183/1433/17. Про вирішенні питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд керується власним розрахунком, виходячи із наступного. З урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц, розрахунок пені за період прострочки сплати аліментів проводиться судом за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1% та береться до уваги заборгованість, визначена в довідці старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Танащук О.М. Таким чином, загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2019 року по 01 лютого 2021 року (по аліментним платежам з 09 липня 2019 року по 31 січня 2020 року) складає 39878 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот сімдесят вісім) гривень 00 коп. * Дата сплати бралася за основу кожного місяця 01 число, через відсутність відомостей у матеріалах справи (у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів) дати відповідної сплати. Проте, ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що розмір пені не повинен перевищувати 100 % заборгованості по сплаті аліментів, а тому з відповідача підлягає до стягнення неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у сумі 37760 (тридцять сім тисяч сімсот шістдесят) 00 коп. У справі, що розглядається, докази про матеріальний та сімейний стан відповідача не подавались, а тому відсутні підстави для зменшення розміру неустойки відповідно до частини другої статті 196 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 196 СК України пеня може бути стягнута у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості і у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміру застосованих заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки заборгованість по аліментним платежам за період з липня 2019 року по 31 січня 2021 становить 37760 грн, штраф 7257,2 грн. то стягненню підлягає сума пені - 30 502 (тридцять тисяч п`ятсот дві) грн. 80 коп. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, позивачем наданий розрахунок заборгованості за з період з дня присудження до дня подачі даної позовної заяви а відповідно до розрахунку, проведеного судом на день винесення рішення, встановлено, що заборгованість складає 30 502 (тридцять тисяч п`ятсот дві) грн. 80 коп., тому позовні вимоги у вказаному розмірі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved