Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 16 вересня 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит №22-2020-985 від 18.09.2020 року в розмірі 28407 грн. 23 коп. та 2270 грн. судового збору. В обґрунтування позову посилається на те, що 18 вересня 2020 року між\~АТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №22-2020-985, відповідно до якого відповідачу видано кредит в сумі 35000 грн. зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 вересня 2025 року. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Разом з тим, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та сплати процентів, чим порушує умови кредитного договору. Тому, заборгованість за кредитним договором станом на\~10.09.2021\~року становить 28407 грн. 23 коп., з них: основний борг 23609 грн. 56 коп.; нараховані та несплачені проценти 4719 грн. 51 коп.; розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 48 грн. 76 коп.; розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 26 грн. 24 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0 грн. 98 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 2 грн. 18 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь та судові витрати в розмірі 2270 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Проте, представник за довіреністю від 19 червня 2020 року [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 год. 00 хв. 03 листопада 2021 року, який через неявку відповідача відкладений на 09 год. 30 хв. 23 листопада 2021 року та на 15 год. 00 хв. 13 грудня 2021 року. 13 грудня 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 18 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено про споживчий кредит №22-2020-985, відповідно до умов якого відповідачу видано кредит в сумі 35000 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 вересня 2025 року (п. 2.2, п.п. 2.4.1 Договору про споживчий кредит). На підтвердження\~вказаних обставин\~АТ «Державний\~Ощадний банк\~України» надало\~суду: договір про споживчий кредит №22-2020-985 від 18.09.2020 року, таблицю обчислення загальної вартості кредиту станом на 18.09.2020 року, паспорт споживчого кредиту, графік платежів станом на 16.09.2020 року, розрахунок заборгованості, виписку по картковому рахунку. Докази у справі достовірно вказують на одержання відповідачем передбачених кредитним договором коштів, що також вказує на виконання умов договору позивачем. Заборгованість [PERSON] перед банком за договором про споживчий кредит №22-2020-985 від 18.09.2020 року станом на\~10.09.2021\~року складає\~28407 грн. 23 коп., з них: основний борг 23609 грн. 56 коп.; нараховані та несплачені проценти 4719 грн. 51 коп.; розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 48 грн. 76 коп.; розмір 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 26 грн. 24 коп., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0 грн. 98 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 2 грн. 18 коп. Позивач зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Державний Ощадний банк України», що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. Застосовані норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 та 2\~ст. 530 Цивільного кодексу України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) та якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне. Як вбачається із долученої до матеріалів справи виписки про рух коштів по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 18.09.2020 року по 10.09.2021 року [PERSON] користувався наданим кредитом та здійснював його часткове погашення. Однак, відповідач вчасно не виконував взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту, чим порушив умови кредитного договору. Розрахунок позивача по тілу кредиту та процентах є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. З огляду на викладене, суд дійшов висновку позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредита в розмірі 23609 грн. 56 коп. та процентами в розмірі 4719 грн. 51 коп. за Договором про споживчий кредит №22-2020-985 від 18 вересня 2020 року в загальній сумі 28329 грн. 07 коп. задовольнити. Щодо вимог позивача про стягнення з [PERSON] 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 48 грн. 76 коп.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 26 грн. 24 коп., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 0 грн. 98 коп. та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 2 грн. 18 коп. суд вважає, що відсутні правові підстави для їх стягнення з огляду на наступне. Згідно ч. 1\~ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі №444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1\~статті 1048 ЦК України\~і охоронна норма частини 2\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1\~статті 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19, від 03 листопада 2020 року у справі № 921/315/18. Враховуючи наведе вище, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача процентів та інфляційних втрат за користування кредитними коштами згідно ст. 625 ЦК України, оскільки станом на 10.09.2021 року кредитний договір між сторонами не був припинений та містить строк кредитування - 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18 вересня 2025 року, тому вимоги в цій частині не підлягають\~задоволенню. Судові витрати Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А тому, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2263 грн. 64 коп. (28329\~грн.\~07\~коп. становить 99,72 % від 28407 грн. 23 коп.; 99,72 % від 2270 грн. становить 2263 грн. 64 коп.). На підставі ст.ст. 526, 530, 536, 625, 629, 1048-1050,\~1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial