Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Кредитна спілка «Йван» звернулася в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 18 листопада 2013 року між відповідачкою [PERSON] та кредитною спілкою «Йван» було укладено кредитний договір № 351 за умовами якого відповідачці надано кредит в сумі 7000 грн. Грошові кошти відповідачці передані в повному обсязі, що підтверджується видатковим ордером № 529 від 18 листопада 2013 року. Відповідно до умов кредитного договору позичальник взяла на себе зобов'язання повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. 18 листопада 2013 року з метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] було укладено договір поруки № 351/п з [PERSON]. Згідно п.5.1.3. договору позичальник зобов'язується вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів відповідно до додатку № 1 договору - графіка розрахунку, тобто першого числа кожного місяця, починаючи з грудня 2013 року по листопад 2015 року в розмірі, визначеному у графіку розрахунків. В порушення умов договору відповідачка не дотримувалася обов'язку щодо погашення кредиту та процентів за користування згідно графіку розрахунків. Відповідно до ст.7.3. договору у разі несвоєчасного надходження повного або часткового планового платежу, встановленого графіком розрахунків, позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення суми не сплаченого в строк платежу. В позовній заяві позивач просив суд задовольнити позов, постановити рішення про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості в розмірі 11393,50 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надійшла заява, в якій представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів 10393,50 гривень заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір, а справу розглядати без його участі на підставі наявних матеріалів справи, задовольнивши позовні вимоги та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини сторін та беручи до уваги те, що представник позивача не заперечив у поданій до суду заяві проти вирішення справи без участі відповідачів, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та дослідивши її матеріали суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] отримала кредит у позивача, що стверджується відповідною кредитною угодою та видатковим касовим ордером. Кредитним договором також передбачено сплату відсотків за користування кредитом щомісячно. З метою забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] позивачем було укладено договір поруки з [PERSON] В порушення умов договору відповідачка своєчасно платежі не сплачувала, внаслідок чого утворилася заборгованість. На час розгляду справи в суді у відповідачки існує заборгованість по кредитній угоді та відсоткам за користування кредитом і пеня за прострочення виконання кредитної угоди, котра за розрахунком позивача становить 10393,50 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України між сторонами був укладений кредитний договір, за яким позивач виконав свої зобов'язання по наданню грошових коштів у якості кредиту відповідачці як позичальнику, у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідка [PERSON] своїх зобов'язань по вказаній угоді щодо повернення кредиту та відсотків за його користування не виконала. В ст.610 ЦК України зазначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За таких обставин, враховуючи те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконала, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 10393,50 гривень. Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з [PERSON] та [PERSON] понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved