Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником відповідно до Статуту є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 085/210-5 (далі - Кредитний договір) від 22.09.2005 року. Відповідно до укладеного кредитного договору банк надав [PERSON] 7 000 (сім тисяч) доларів США зі сплатою 15% річних, строком до 21.09.2007 року та з погашенням відповідно до Графіка, що є невід`ємною частиною даного кредитного договору. Далі позивач зазначає, що 22.09.2005 року між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач), було укладено Договір поруки № 2, згідно умов якого такий поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 25.01.2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 7 734 (сім тисяч сімсот тридцять чотири) доларів США 64 центи, де заборгованість за тілом кредиту - 4 265 (чотири тисячі двісті шістдесят п`ять) доларів США 68 центи, заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом - 3 468 (три тисячі чотириста шістдесят вісім) доларів США 96 центи. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором кредиту № 085/210-5 від 22.09.2005 року у розмірі 7 734 (сім тисяч сімсот тридцять чотири) доларів США 64 центи та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 11 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» зазначає про підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.23). Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11.10.2018 року провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Приватного підприємства «Мега-Ком» про стягнення заборгованості було закрито як таке, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Ухвалою суду від 09.04.2019 року було вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Жукової Ю.Ю. належним чином засвідчену копію спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 13.06.2019 року було залучено [PERSON] до участі у даній цивільній справі, в якості правонаступника [PERSON] . Відповідач[PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 32, 34) та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 36), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 22.09.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником відповідно до Статуту є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 085/210-5, відповідно до якого позивач надав останньому кредит у розмірі 7 000 (сім тисяч) доларів США зі сплатою 15% річних, строком до 21.09.2007 року та з погашенням відповідно до Графіка, що є невід`ємною частиною даного кредитного договору (а.с. 5-7). Також судом встановлено, що 22.09.2005 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 2, згідно умов якого такий поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.9). Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] обумовлену сторонами грошову суму. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2017 року, виданим Чечелівським районним у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а відтак його цивільна правоздатність припинилась 20 квітня 2017 року. Згідно зі ст. 55 ЦПК у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. З наведеного вбачається, що процесуальне уявляє собою заміну сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Ухвалою суду від 13.06.2019 року було залучено [PERSON] до участі у даній цивільній справі, в якості правонаступника [PERSON] , тобто до нього перейшли всі процесуальні права та обов`язки правопопередника. Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору, Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок, станом на 25.01.2018 року за таким договором виникла заборгованість у загальному розмірі на загальну суму 7 734 (сім тисяч сімсот тридцять чотири) доларів США 64 центи, де заборгованість за тілом кредиту - 4 265 (чотири тисячі двісті шістдесят п`ять) доларів США 68 центи, заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом - 3 468 (три тисячі чотириста шістдесят вісім) доларів США 96 центи. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, спадкодавець як позичальник був зобов`язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов`язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. При цьому, зобов`язання, що витікає з кредитних правовідносин, не припиняється смертю боржника, у такому зобов`язанні може відбутися заміна боржника його правонаступником - спадкоємцем згідно ст.512 ч.1 п.2 ЦК України. У пунктах 57, 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) зазначено, що зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини. Судом встановлено, що в даному випадку [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] , що підтверджуються його заявою про прийняття спадщини від 10.098.2017 року, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.05.2018 року, реєстровий № 376, спадкова справа № 12/2017. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. В даному випадку, відповідач, як спадкоємець боржника, вимоги позивача, як кредитора щодо погашення вказаної заборгованості за кредитним договором у позасудовому порядку не задовольнив, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування із вказаного приводу суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Оскільки сторони визначали в договорі грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті - доларах США, то суд постановляє рішення про стягнення суми основного боргу, саме в валюті зобов`язання, погодженою сторонами. Також, оскільки виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тому зі стягненням заборгованості в іноземній валюті, проценти за користування кредитом також стягуються в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 11 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved