Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

І. Зміст доводів пред`явленого позову. 1. В лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що йому належить 1/2 частка в житловому будинку по [ADDRESS] . В цьому об`єкті нерухомого майна проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач не надавав згоди на їх вселення в житловий будинок. Ця обставина свідчить про те, що відповідачі вселились в цей об`єкт нерухомого майна самовільно та проживають в ньому без жодної юридичної підстави. Вони відмовляються добровільно виселитись з нього. Тому [PERSON] просить суд виселити [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з житлового будинку по [ADDRESS] ІІ. Процесуальні дії, вчинені у цивільній справі. 2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 18 березня 2019 року (а.с.23-24) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року (а.с.30) під-готовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. 4. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 5. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та посилається на відсутність в матеріалах цивільної справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають в житловому будинку по [ADDRESS] . Підстави для виселення відповідачів з цього об`єкту нерухомого майна відсутні. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 6. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2013 року (а.с.7-10) за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку в житловому будинку по [ADDRESS] . Право власності на іншу 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна визнано за [PERSON] 7. На підставі цього судового рішення за позивачем було зареєстровано право власності на 1/2 частку в житловому будинку по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №43743601 від 12 вересня 2015 року (а.с.11-12). 8. В результаті проведення декомунізації вулиць в с. Любарці Бориспільського району вул. Леніна була перейменована на вул. Центральна. 9. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою 26 «Право спільної власності» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. 10. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. 11. Згідно з ч.1 ст.358 цього Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками виключно за їхньою згодою. б. норми процесуального права. 12. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, досто-вірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 13. Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 14. Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 15. Згідно з ч.1 ст.79 цього Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встано-вити дійсні обставини справи. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 16. З копії висновку старшого дільничного офіцера поліції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 15 травня 2018 року (а.с.16) вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають в житловому будинку по [ADDRESS] . З копій письмових пояснень, наданих 14 березня 2019 року відповідачами слідчому Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Уманець А.О. (а.с.63-65), також вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають у вказаному житловому будинку. 18. Однак в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] надавав згоду на вселення відповідачів в житловий будинок по [ADDRESS] . Ця обставина свідчить про те, що вселення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у вказаний об`єкт нерухомого майна відбулось з порушенням ч.1 ст.358 ЦК України. Відтак, відповідачі вважаються такими, що самовільно проживають в спірному житловому будинку. 19. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності та порушеного права позивача допустимо виселити [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з житлового будинку по [ADDRESS] . VІI. Доводи та докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. 20. Представник відповідача [PERSON] не подала жодного доказу, що спростовує належність, допустимість та достовірність висновку старшого дільничного офіцера поліції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 15 травня 2018 року, а також письмових пояснень, наданих 14 березня 2019 року відповідачами слідчому Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Уманець А.О. Натомість, ці письмові докази є достатніми та перебувають у взаємному зв`язку в їх сукупності. 21. В матеріалах цивільної справи містяться копії паспортів громадян України, виданих на ім`я відповідачів (а.с.41-42), з яких вбачається, що місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстровано в с. Хоменки Вінницької області. Однак цей доказ не підтверджує того, що відповідачі фактично проживають у вказаному населеному пункті. За цією ознакою суд вважає вказані письмові докази неналежними в розумінні ст.77 ЦПК України. VІIІ. Розподіл судових витрат. 22. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 23. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при пред`явленні позову до кількох відповідачів судовий збір стягується за рішенням суду окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. 24. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 778 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. 25. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 256 гривень 13 копійок (778,40 : 2).

Outcome: approved