Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача 1. Виклад позиції позивача. 27.02.2019 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючого документа про право власності на земельну частку (пай) за № [NUMBER] , загальною площею 1,9923 га, в тому числі 0,9928 га ріллі та 0,9995 га багаторічних насаджень, вартістю 54158,68 грн., розташованих за межами населеного пункту на території Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, в процесі роздержавлення та приватизації земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області після смерті [INFO] його батька [PERSON] . Мотивуючи позовні вимоги [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який по день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із права на незавершену приватизацію земельної частки (паю) за [NUMBER] площею 1,9923 га, в тому числі 0,9928 га ріллі та 0,9995 га багаторічних насаджень, що знаходиться за межами населеного пункту на території Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району і виділені спадкодавцю відповідно до розпоряджень Шаргородської районної державної адміністрації від 30 серпня 2006 року за №388 та від 08.10.2008 року за №413. Він є спадкоємцем першої черги зазначеного майна за законом та спадщину після смерті батька прийняв. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки через відсутність правовстановлюючих документів про право власності на ці земельні ділянки. При житті [PERSON] був працівником СВАТ ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії і включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) в ході роздержавлення та приватизації земель СВАТ. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, 13.03.2019 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.26). 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач - Рахнівсько-Лісова сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 27.02.2019 року до суду не подав. 18.03.2019 року та 22.05.2019 року представником відповідача - Рахнівсько-Лісової сільської ради - сільським головою Мудриком В.В. подано до Шаргородського районного суду заяви про визнання позовних вимог [PERSON] та відсутність заперечень щодо задоволення позову (а.с.31, 51). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] 13.03.2019 року подав до Шаргородського районного суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с.26). 2. 18.03.2019 року та 22.05.2019 року представник відповідача Рахнівсько-Лісової сільської ради - сільський голова Мудрик В.В. подав до Шаргородського районного суду заяви про розгляд справи у відсутності представника сільської ради (а.с.31, 51). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді Шаргородського районного суду Строгого І.Л. від 27.02.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області про право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.23). 2. 28.03.2019 року проведено підготовче судове засідання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.04.2019 року (а.с.35). 24.05.2019 року у зв`язку із хворобою судді Строгого І .Л . судове засідання відкладено (а.с.49). 3. 07.05.2019 року після проведення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями у зв`язку із виведенням зі штату Шаргородського районного суду судді Строгого І.Л. ухвалою судді Шаргорродського районного суду Славінської Н.Л. прийнято до розгляду цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області про право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на право власності на землю, розгляд справи визначено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29 травня 2019 року (а.с.46). 4. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд задовольнив клопотання позивача та представника відповідача про розгляд справи у їх відсутності і вирішив здійснювати судове засідання у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Рахнівсько-Лісової сільської ради. 5. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, - немає. 6. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, які регламентують порядок набуття права на спадщину, зокрема, щодо спадкування за законом права на завершення приватизації і одержання правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки, Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Також, судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] в с. Рахни-Лісові, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Спадкодавець [PERSON] по день смерті постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] (а.с.9). Спадщину після смерті [PERSON] за законом прийняв позивач [PERSON] відповідно до норм діючого ЦК України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 06.02.2019 року за №09, з якої вбачається, що позивач проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.9). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] належить право на завершення приватизації на земельну ділянку за [NUMBER], що складається із земельних ділянок площею 0,9928 га ріллі та 0,9923 га багаторічних насаджень, що знаходиться на території Рахнівсько-Лісової сільської ради. Відповідно до розпорядження голови Шаргородської РДА від 16.12.2008 року за №560 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистих селянських господарств з земель, що підлягають поділу на земельні частки (паї) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистих селянських господарств з земель, що підлягають поділу на земельні частки (паї) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради; передано у власність громадянам земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств та прийнято рішення про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки згідно додатку (а.с.10). Відповідно до розпоряджень голови Шаргородської РДА від 30.08.2006 року за №388 «Про затвердження проекту роздержавлення та приватизації земель сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії на території Рахнівсько-Лісової сільської ради» та від 08.10.2008 року №413 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок, проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території Рахнівсько-Лісової сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», затверджено проект роздержавлення та приватизації земель СВАТ, визначено землі, що підлягають поділу та передачі працівникам та пенсіонерам СВАТ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, затверджено протокол розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, які мають право на земельну частку (пай), затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), передано у власність земельні ділянки у розмірі частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно із списками (додатки 1, 2), прийнято рішення про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки спадкоємцям померлих громадян, що мали право на земельну частку (пай) згідно з додатками 3, 4 (а.с.11-12). Так, з додатку за №3 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список померлих громадян, державні акти на право власності на землю яких видаються спадкоємцям згідно чинного законодавства України», вбачається, що спадкодавець [PERSON] . включений до Списку за №81; зазначено номер земельної частки (паю) - [NUMBER], площа ріллі в гектарах - 0,9928 (а.с.16-18). З додатку за №4 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список померлих громадян, державні акти на право власності на землю яких видаються спадкоємцям згідно чинного законодавства України», вбачається, що спадкодавець [PERSON] . включений до Списку за №81; зазначено номер земельної частки (паю) - [NUMBER], площа багаторічних насаджень в гектарах - 0,9995 (а.с.13-15). Загальна площа земельної ділянки [NUMBER] , право на приватизацію якої мав [PERSON] , становить 1,9923 га. Таким чином, враховуючи що спадкодавець [PERSON] не завершив процедуру приватизації земельної ділянки, то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 1,9923 га, що складається із двох земельних ділянок - площею 0,9928 га ріллі та площею 0,9995 га багаторічних насаджень, входить до складу спадщини після смерті останнього. Позивач [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , не може оформити спадщину на земельну ділянку через відсутність документу про право власності на землю, оскільки 24.01.2019 року державним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.20, 21). Рахнівсько-Лісовою сільською радою не продовжено позивачу процедуру приватизації земельних ділянок площею 0,9928 га ріллі та площею 0,9995 га багаторічних насаджень, що входять до складу спадщини після смерті [PERSON] , оскільки, відповідно до норм діючого на сьогодні цивільного та земельного законодавства, це не входить до компетенції органу місцевого самоврядування. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України, ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, в тому числі внаслідок спадкування, та припинення права власності. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України). В силу ст.116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. За приписами ст.ст.1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. VІ. Висновки суду Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON] у визначений законом спосіб не набув права власності на земельну ділянку [NUMBER], яка складається із двох земельних ділянок площею 0,9928 га ріллі та 0,9995 га багаторічних насаджень, оскільки не завершив процедуру їх приватизації та не отримав правовстановлюючих документів, тому право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , яку прийняв позивач. Визнання за позивачем права на завершення приватизації земельних ділянок не порушує права та інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідачем Рахнівсько- Лісовою сільською радою визнано позовні вимоги [PERSON] , про що подано до суду відповідну заяву, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки право [PERSON] на оформлення його спадкових прав на спадщину померлого [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved