Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Кремінська районна державна адміністрація 21 грудня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач має двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та одну неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], але залишила [PERSON] і [PERSON] на виховання своєї матері - [PERSON], а [PERSON] - на випадкову людину, яка потім передала дитину батьку [PERSON] [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з дітьми не спілкується, не відвідує, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться їх розвитком, здоров'ям та успіхами. Позбавлення відповідача батьківських прав необхідно для реалізації прав та інтересів дітей. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав, стягнути з неї аліменти в розмірі 1/3 частини її доходів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] та призначити опікуном і піклувальником останніх [PERSON] У судовому засіданні представник позивача Скляр С.Є. підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов не визнала, надала суду заяву (а.с.82) і одночасно суду пояснила, що [PERSON] є людиною психічно неврівноваженою і йому не треба залишати дитину, він не дає їй можливості спілкуватися з [PERSON]. Тому його необхідно позбавити батьківських прав. Інші діти проживають з її матір'ю, вона вимагає, щоб всі діти проживали з нею, не заперечує проти самостійного вирішення [PERSON] місця свого проживання. Вона визнає свої помилки щодо виховання дітей, на теперішній час вирішила змінити своє життя на краще, робити все, щоб діти проживали в коханні та у добробуті, тому просить не позбавляти її батьківських прав. Третя особа [PERSON], яка є матір'ю відповідача, суду повідомила про те, що її онук [PERSON] з 2012 року проживає з нею, оскільки його мати не турбується про дитину. З цього часу вона жодної копійки не витратила на його утримання та виховання. [PERSON] пришла до неї проживати у жовтні 2017 року, оскільки її мати займалася виключно особистим життям. Онучка періодично приходить до мами, залишається на ніч. З жовтня 2018 року мати [PERSON] не дає кошти на утримання дитини. В лютому 2018 року незнайома жінка привезла [PERSON] з м. Лисичанська, якого на неї покинула її донька. На даний час [PERSON] мешкає разом з батьком [PERSON] Відповідач десь раз в місяць приходить до неї, де відбувається спілкування з дітьми. В 2019 році відповідач декілька разів провідувала [PERSON] в лікарні у м. Лисичанську. Третя особа [PERSON], який був співмешканцем відповідача, суду підтвердив показання [PERSON] та суду пояснив, що [PERSON] не займається вихованням та утриманням дітей. 12 лютого 2018 року незнайома жінка з м. Лисичанську привезла [PERSON] [PERSON] і повідомила, що відповідач залишила дитину на неї. В той день він сина забрав до себе. З цього часу відповідач сина не провідує, матеріальної допомоги на його утримання не надає, вихованням не займається, від отримання від неї аліментів відмовляється. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідка, суд вважає за необхідне позовні вимоги Кремінської районної державної адміністрації задовольнити. Частинами 2, 3 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно до ч.3 ст.166 цього Кодексу при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей та за умови винної поведінки батьків. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 цього Кодексу встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою та піклування над повнолітньою дитиною, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника, опікуна за поданням органу опіки та піклування. Докази, які надані до справі, свідчать про наступне. [PERSON] має сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], запис про батька яких у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про народження зроблено відповідно до ч.1 ст.135 СК України зі слів матері дітей (а.с.10-11,18-19). Крім того, відповідач та [PERSON] мають сина [PERSON] [INFO] (а.с.47,49-50). Відповідно до характеристик (а.с.20,23), довідок зі школи (а.с.21-22), акту щодо встановлення факту відмови відповідача від своїх дітей (а.с.30), акту обстеження умов проживання (а.с.31), довідки - підтвердження (а.с.35), характеристики умов проживання (а.с.39), постанови судді від 05 квітня 2017 року (а.с.38) [PERSON], [PERSON] проживають з бабусею [PERSON], а [PERSON] проживає з батьком [PERSON], в будинках яких створені необхідні умови для всебічного розвитку дітей. Їх мати [PERSON] не бере участі у вихованні та навчанні дітей, матеріальної допомоги їм не надає, веде аморальний спосіб життя, пияче. Притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх дітей, за вживання спиртних напоїв в присутності дітей. Діти [PERSON] та [PERSON] відвідують шкільний навчальний та дошкільний заклади відповідно, стан їх здоров'я задовільний (а.с. 24-25). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Кремінської райдержадміністрації (а.с. 56-58), подання заступника голови районної державної адміністрації (а.с.59-63) вказаний орган в інтересах дітей вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей і встановити [PERSON] піклувальником над [PERSON] та опікуном над [PERSON]. Свідок [PERSON], яка є матір'ю третьої особи [PERSON], підтвердила показання свого сина, [PERSON] Відповідач відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України не довела суду обставини, на які вона посилається. З огляду на ці факти, у суду є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, стягнення з неї аліментів в розмірі 1/3 частини всіх її доходів на утримання дітей [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] та призначення її піклувальником та опікуном, що не суперечить вимогам закону та інтересам сторін і дітей. У зв'язку з позбавленням відповідача батьківських прав, суд відповідно до вимог ч.3 ст.166 СК України приймає рішення про перерахунок аліментів в розмірі 1/6 частини її доходів на утримання сина [PERSON] на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує [PERSON] відкрити особистий рахунок для перерахунку аліментів у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили. Визначений судом загальний розмір стягнення з відповідача аліментів буде відповідати інтересам сторін, дітей і вимогам ч.5 ст.183 цього Кодексу. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, тому його розмір о 1 921 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved