Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

мотивований позов тим, що відповідно до укладеного договору № 0041/08/20-Z від 29.02.2008 року відповідач [PERSON] отримав на споживчі цілі кредит у розмірі 23 000 доларів США на строк до 28.02.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік. З метою забезпечення виконання зобов'язання між АКБ «Форум» (правонаступником є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки, згідно яких поручителі зобов'язались солідарно з позичальником відповідати за належне виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань перед кредитором, у зв'язку з чим станом на 01.09.2014 року виник борг в сумі 10 985,07 доларів США, що становить еквівалент 144 059,45 грн. і складається: 1192,78 доларів США, що еквівалентно 15 642,25 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 8522 доларів США, що еквівалентно 111 758,46 грн. - поточна заборгованість по кредиту, 745,70 доларів США, що еквівалентно 979,19 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 108,75 доларів США, що еквівалентно 1426,16 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами, 415,84 доларів США, що еквівалентно 5453,38 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту та відсотках. Позивач просив стягнути дану суму з відповідачів солідарно. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов (а.с. 64-66), мотивуючи його тим, що 29.02.2008 року був укладений споживчий кредитний договір на суму 23 000 доларів США, а 18.02.2009 року укладена додаткова угода № 1 до вказаного кредитного договору, відповідно до якої змінено розмір щомісячного платежу на погашення тіла кредиту. Проте договір і додаткова угода підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки містять несправедливі умови і суперечать Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим постановою Правління НБУ 10.05.2007 року № 168. Договір і додаткова угода не містять детального розпису сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача. В порушення вимог п. 3.1 Правил договором не визначається порядок обчислення процентних доходів відповідно до обраного банком методу згідно з вимогам нормативно-правових актів НБУ. Банком не визначено інших фінансових зобов'язань, які виникають по договору на користь третіх осіб, зокрема не зазначено страхові платежі, які були сплачені позичальником під час страхування предмета іпотеки та життя, не визначено розмір зборів до ПФУ, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, послуги реєстратора, нотаріуса. Також в порушення п. 3.2 Правил кредитний договір не містить графіку щомісячних платежів в розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань за кожним платіжним періодом. Крім того, банк не попередив про валютні ризики. Внаслідок вказаних обставин [PERSON], як споживач, отримав неправдиву інформацію щодо ціни договору та розміру відсоткової ставки, яка є значно вищою, ніж зазначена в договорах. Наявність несправедливих умов кредитного договору щодо неправдивої інформації про ціну договору та фактичний розмір відсоткової ставки є підставою для визнання недійсними кредитного договору від 29.02.2008 року та додаткової угоди від 18.02.2009 року. В судовому засіданні представник позивача Ткачук В.В. підтримала позов ПАТ «Банк Форум», просила його задоволити, зустрічний позов [PERSON] не визнала. Пояснила, що банк повністю виконав своє зобов'язання по кредитному договору, надавши відповідачу кредит під 13% річних. Дана процентна ставка є реальною, без врахування інших платежів. Позичальник погодився, що всі інші витрати по укладенню кредитного договору, договору іпотеки, страхування і на послуги нотаріуса та реєстратора він несе самостійно, про що було зазначено в тексті договору. Позичальнику була визначена сукупна вартість кредиту і він був ознайомлений з умовами кредитування, що підтвердив своїм підписом. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити, подала заяву про застосування строку позовної давності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов не визнали, зустрічний підтримали. Представник пояснив, що через відсутність детального розпису кредиту і щомісячної суми на погашення неможливо встановити правильність цього розрахунку і реальну процентну ставку, а також чи увійшли супутні платежі, в тому числі витрати по оформленню страховки, оплата послуг нотаріуса, інші витрати, пов'язані з одержанням кредиту, до даного розрахунку. Внаслідок того, що не була визначена реальна процентна ставка, [PERSON] вважав, що погасив борг, проте всі його платежі спрямовані на погашення незрозумілих витрат. Оскільки зміст даних правочинів суперечить Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених ППНБУ 10.05.2007 № 168, дані правочини є недійсними. Заперечив щодо застосування строку позовної давності до зустрічного позову, оскільки про розмір процентної ставки [PERSON] стало відомо лише після звернення банку до суду з позовом. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ «Банк Форум» підлягає задоволенню, проте в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. Судом встановлено, що 29.02.2008 року між АКБ «Форум» (правонаступником є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0041/08/20-Z, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на суму 23 000 доларів США на строк до 18.02.2018 року зі сплатою плати за користування кредитними коштами в розмірі 13% річних (а.с. 3-5) . Відповідно до п. 2.3 договору позичальник зобов'язався повертати кредит частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 192 доларів США на рахунок [NUMBER] в АКБ «Форум». Відповідно до п. 2.7 договору проценти позичальник зобов'язався сплачувати самостійно на рахунок [NUMBER] щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за днем користування кредитом. В разі недостатності платежу п. 2.8 визначена черговість погашення боргу перед банком. Сторони домовились, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів (п. 4.1). Крім того, за обслуговування кредиту в перший місяць кредитування позичальник в день отримання кредиту сплачує банку коти в сумі 1,5 відсотків від суми кредиту ( п. 2.10 договору). 29.02.2008 року між АКБ «Форум» та [PERSON], [PERSON] укладені договори поруки, згідно яких останні поручились перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 0041/08/20-Z від 29.02.2008 року (а.с. 11, 14). 18.02.2009 року між АКБ «Форум» та [PERSON] укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору від 29.02.2008 року, відповідно до якої сторони змінили графік погашення тіла кредиту і визначили, що позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з лютого 2009 року в сумі не менше 71 долару США, а починаючи з серпня 2009 року позичальник здійснює повернення кредиту в сумі 199 доларів США на відкритий позичковий рахунок № [NUMBER] в АКБ «Форум» (а.с. 6). Банк виконав свої зобов'язання за кредитом належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки від 29.02.2008 року (а.с. 7), однак відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, кредит та відсотки за користування кредитом вчасно не повернув. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними, тому регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів» в редакції від 01.12.2005 року, що діяла станом на момент укладення договору - 29.02.2008 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 8), який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Банк Форум» за договором №0041/08/20-Z від 29.02.2008 року станом на 01.09.2014 року становить 10 985,07 доларів США, еквівалент 144 059,45 грн. Дана сума боргу складається: 1192,78 доларів США, що еквівалентно 15 642,25 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 8522 доларів США, що еквівалентно 111 758,46 грн. - поточна заборгованість по кредиту, 745,70 доларів США, що еквівалентно 979,19 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 108,75 доларів США, що еквівалентно 1426,16 грн. - поточна заборгованість за нарахованими процентами, 415,84 доларів США, що еквівалентно 5453,38 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту та відсотках за період з 23.09.2013 року до 31.08.2014 року. Відповідно до наданого розрахунку відповідач [PERSON] допустив заборгованість по тілу кредиту з березня 2014 року, по відсотках з лютого 2014 року. Право банку вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів визначене п. 3.2.2 договору. Тому дана сума підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку відповідно до умов укладених договорів та вимог ст. 554 ЦК України. Обґрунтовуючи заперечення проти позову банку і підтримуючи зустрічний позов про визнання кредитного договору недійсним відповідач [PERSON] стверджував, що договір суперечить нормативному акту і містить несправедливі умови щодо неправдивої інформації про ціну договору та фактичний розмір відсоткової ставки. Відповідно до п. «д» ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 01.12.2005 року, що діяла станом на 29.02.2008 року, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо). Постанова НБУ № 168 від 10.05.2007 року містить аналогічні зобов`язальні норми для банків про інформування клієнтів-споживачів перед укладенням відповідного кредитного правочину щодо сукупної вартості кредиту тощо. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Суд враховує, що інформація, що доводиться споживачу на виконання постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 року, є інформацією про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість та розмір реальної процентної ставки, та не є умовами чи змістом самого кредитного договору. Крім того, в п. 7.2 кредитного договору сторони зафіксували свою згоду з тим, що ними узгоджені всі істотні умови, і зобов`язались надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Відповідно до п. 7.2 договору Умови кредитування відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником отримано до укладення договору. Відповідно до положень Цивільного кодексу правочин може бути визнаний судом недійсним лише з підстав, визначених кодексом (ч. 1-5, 5, 6 ст. 203, ст. 215, 218-235). За правилами частини першої ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ч. 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Несправедливими є, зокрема, умови договору, які містять положення, визначені в ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, в судовому засіданні не було встановлено, що кредитний договір із [PERSON] від 29.02.2008 року містить несправедливі умови щодо ціни договору і фактичного розміру відсоткової ставки, і всупереч принципу добросовісності наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Належних і допустимих доказів відповідач [PERSON] не надав. Ціна договору і фактичний розмір відсоткової ставки є істотною умовою договору, тому були погоджені між сторонами і визначені у договорі. Також [PERSON] зобов`язався нести всі витрати, пов`язані з оформленням та виконанням договору (п. 7.4). В зв`язку з цим суд враховує, що суми по інших платежах (страхові платежі, послуги нотаріуса, реєстратора та ін.) визначаються за домовленістю між споживачем та відповідною особою, що ці послуги надає, у зв'язку з чим банк позбавлений фактичної можливості вказати їх конкретний розмір у договорі і включити у ціну договору. Оскільки зустрічний позов є необґрунтованим в його задоволенні слід відмовити. Враховуючи роз`яснення, викладені в постанові ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2104 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а також те, що при подачі до суду позову позивач не сплачував судовий збір на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», загальна сума судового збору - 1440,59 грн. підлягає стягненню з відповідачів по 1/3 частці, в сумі по 480,19 грн. з кожного.

Outcome: approved