Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Керівник Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що в ході здійснення габаритно-вагового контролю інспекторами управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області проведено зважування транспортного засобу марки DAF, XF105.460, реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом марки KRONE SDP 27, реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] . За результатами проведеного контролю інспектором Управління складено довідку №045404 від 30.10.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №025457 від 30.10.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі яких відповідно до Порядку №879, проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від №1267 та перевізнику [PERSON] нарахована плата за проїзд у розмірі 2 622,6 євро. Управлінням на адресу [PERSON] , 06.11.2019 направлялося повідомлення про необхідність сплати зазначеної плати, проте [PERSON] лист Управління проігнорував, плату не сплатив до цього часу. За таких обставин, з метою захисту інтересів держави, Золотоніська окружна прокуратура вжила заходи представницького характеру та звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Прокурор у судове засідання не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник Державної служби України з безпеки на транспорті до суду не з`явилася, але направила на електронну адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи провести в її відсутність, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.10.2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Чернігівській області під час проведення перевірки на 75км+812м автодороги Н-14 Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки DAF, XF105.460, реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом марки KRONE SDP 27, реєстраційний номер [NUMBER] . За результатами проведення габаритно-вагового контролю 30.10.2019 року складено довідку №045404 про результати здійснення габаритно - вагового контролю, якими зафіксоване перевищення вагових обмежень та акт №025457 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Як свідчать матеріали справи, акт перевірки від 17.08.2018 року складений в присутності водія транспортного засобу [PERSON] та підписаний ним. Згідно з інформацією, наданою Територіальним сервісним центром МВС №7145 від 19.01.2019 р. №31/23/45-22сп, автомобіль марки DAF, XF105.460, реєстраційний номер [NUMBER] (дата реєстрації 29.08.2019 р.), з напівпричепом марки KRONE SDP 27, реєстраційний номер [NUMBER] (дата реєстрації - 23.07.2019 р.), зареєстрований за [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно із ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. У силу вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства. Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Великогабаритним вважається транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Великоваговим є транспортний засіб з вантажем або без вантажу якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил № 1306. При цьому, відповідно до п. 22.5 Правил № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Згідно з п.п. 2, 3, 20, 21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів, що здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції та за результатами якого посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. Разом з тим, п. 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у ст. 5 Закону України «Про єдиний збір», який справляється в пунктах пропуску через державний кордон України, справляється в разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які, у встановленому порядку, не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Пунктом 30 Порядку № 879 визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Відповідно до п. 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки. Згідно Розрахунку №1267 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобі автомобільними дорогами загального користування до акту №025451 від 30.10.2019, посадовими особами Управління [PERSON] нарахована плата за проїзд у розмірі 2 622,6 євро. Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Згідно з показниками валютного ринку, що міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України за посиланням: https://finance.i.ua/nbu/, на день проведення розрахунку курс гривні у відношенні до 1 євро становив 27,8637 грн. Таким чином, нарахована плата за проїзд в гривневому еквіваленті становить 73075,33 грн. Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що відповідальність за порушення транспортного законодавства покладено безпосередньо на перевізників, а не власників чи користувачів транспортних засобів. Згідно товарно-транспортної накладної №521624 від 30.10.2021 перевізником являється ПП «Сарик». Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вказана юридична особа - ПП «Сарик» в Україні не зареєстрована, [PERSON] (вид діяльності - вантажний автомобільний транспорт) 20.03.2019 року припинив здійснення підприємницької діяльності ФОП. Несплата коштів тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, що суттєво порушує інтереси держави та є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді. Разом з тим, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, відповідно до ст. 29 Бюджетного кодексу України є одним із джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України. Державною службою України з безпеки на транспорті з 30.10.2019 р. не вживаються заходи щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом з [PERSON] . Дотримання законності у питаннях наповнення бюджету безпосередньо належить до інтересів держави. Бездіяльність Укртрансбезпеки завдає істотної шкоди економічним інтересам держави, оскільки ненадходження коштів до бюджету перешкоджає здійсненню функцій держави, передбачених Конституцією та законами України. Несплата відповідних коштів також ставить під загрозу своєчасне та повне фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування державного значення на 2018-2022 роки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 № 382, метою якої є відновлення і розвиток автомобільних доріг загального користування державного значення для інтеграції їх до європейської транспортної системи та підвищення на них рівня безпеки руху, швидкості, комфортності та економічності перевезень. Згідно зі ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до абз.1,2 ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення вказаної суми коштів із відповідача є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує із відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 2270,00 грн., сплата якого стверджується платіжним дорученням №401 від 23.03.2021 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved