Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 01.11.2012 року в загальному розмірі 34436 грн. 00 коп. станом на 02.06.2020 року, яка складається із заборгованості за: тілом кредиту - 22449 грн. 69 коп., в тому числі, 0,00 грн. - за поточним тілом кредиту та 22449 грн. 69 коп. - за простроченим тілом кредиту; простроченими відсотками в сумі 9870 грн. 31 коп. та штрафів відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1616 грн. 00 коп. (процентна складова).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позов обгрунтовано тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписала заяву №б/н від 01.11.2012 року, підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач підтвердила факт її ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання нею вказаної анкети-заяви. Згідно договору, укладеного сторонами в порядку ст.634 ЦК України, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, розмір якого в подальшому був збільшений до 15000,00 грн.. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на передбачених договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач, будучи зобов`язаною здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обовязкового платежу, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2102,00 грн.. \~ \~ \~ \~ Відповідач по справі [PERSON] відзиву на позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала. \~ \~ \~ \~ІІ. Заяви та клопотання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» згідно письмових клопотань, доданих до позовної заяви, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України, а також прохав суд розглянути позов до [PERSON] про стягнення заборгованості у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.82, 84). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В порядку ст.85 ЦПК України представник позивача прохав суд здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк», з метою підтвердження дійсності та фіксування змісту відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання до них відповідача (а.с.85). 09.10.2020 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про відкладення розгляду справи з метою вирішення питання про врегулювання спору в позасудовому порядку (а.с.161). 28.10.2020 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи без її участі та заперечення проти задоволення позовних вимог на визначену банком суму 34436,00 грн. з урахуванням того, що нею здійснювалися платежі на погашення заборгованості за наданим кредитом, а тому сума заборгованості має бути меншою (а.с.168). Інших заяв та клопотань від відповідача по справі [PERSON] в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України на дату проведення судового засідання не надходило. \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28.10.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк».\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 01.11.2012 року відповідач [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які були надані їй в письмову вигляді, та погодилась з ними (а.с.26, 110). Факт підписання анкети-заяви відповідачем по справі [PERSON] під час судового розгляду спростований не був. Судом встановлено, що в анкеті-заяві від 01.11.2012 року відсутні відомості про: розмір наданого відповідачу кредиту, вид отриманої нею кредитної картки та умови кредитування (процентна ставка, розмір щомісячного платежу за користування кредитними коштами, розміри та порядок нарахування штрафу та пені за порушення договірних зобовязань). \~ \~ \~ \~Укладений між сторонами договір від 01.11.2012 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). До позовної заяви банком додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна», який передбачає чотири види Тарифів в залежності від виду кредитної картки: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», які відповідачем [PERSON] не підписані (а.с.27, 111). Згідно інформації, зазначеної у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача по справі [PERSON] , останній 01.11.2012 року був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] із встановленням кредитного ліміту 300,00 грн., який в подальшому 14.10.2013 року був збільшений до 4000,00 грн., 11.08.2018 року - до 5000,00 грн., 13.08.2018 року - до 6000,00 грн., 08.12.2018 року - до 10000,00 грн., 09.12.2018 року - до 11000,00 грн., 12.12.2018 року - до 15000,00 грн., а станом на 31.12.2019 року - зменшений до 0,00 грн. (а.с.108). Згідно укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу [PERSON] були надані кредитні картки за № [NUMBER] зі строком дії до 07/16, № [NUMBER] зі строком дії до 01/18, № [NUMBER] зі строком дії до 02/18 та № [NUMBER] зі строком дії до 03/22 (а.с.109). \~ \~ \~ \~Факт встановлення на вказаний картковий рахунок відповідача кредитного ліміту в зазначених вище розмірах та використання відповідачем наданих кредитних коштів, в тому числі, шляхом зняття готівки та придбання продуктів, підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача [PERSON] згідно укладеного між сторонами договору (а.с.100-107). \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 01.11.2012 року станом на 31.07.2016 року заборгованість відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) та відсотками в період з 01.11.2012 року по 31.07.2016 року відсутня (а.с.91-93). Згідно розрахунків заборгованості за договором б/н від 01.11.2012 року станом на 30.11.2018 року та 02.06.2020 року, а також виписки по особовому рахунку відповідача, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, вбачається, що за період з 01.08.2016 року по 02.06.2020 року відповідачем [PERSON] було витрачено коштів за отриманим кредитним лімітом на загальну суму 107473,01 грн., а на погашення заборгованості за наданим кредитом банку були сплачені грошові кошти в загальному розмірі 93073,02 грн.. Під час судового розгляду відповідачем [PERSON] , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання та користування нею кредитними коштами, а також здійснення платежів на погашення отриманого кредиту в зазначених вище розмірах. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 01.11.2012 року, загальна сума заборгованості відповідача станом на 02.06.2020 року складає 34436,00грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 22449,69 грн., в тому числі, 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту та 22449,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками - 9870,31 грн.; - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України - 0,00 грн.; - нарахована пеня - 0.00 грн.; - нарахована комісія - 0,00 грн.; - штрафи: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова -1616,00 грн.. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч.1, 2 ст.551 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього Кодексу. Таким чином, у\~разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що позивач АТ КБ «ПриватБанк», предявляючи вимоги про повернення кредиту, прохав, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути з відповідача також заборгованість за простроченими відсотками та штрафи за порушення строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених договором. На обгрунтування права вимоги в цій частині, позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором №б/н від 01.11.2012 року, надав, як невідємну складову кредитного договору, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (архів Умов розміщений на сайті:\~https://privatbank.ua/terms/), в яких, зокрема, визначені: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обовязки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін (пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязання, розміри і порядок їх нарахування та інші умови. Надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача [PERSON] про її ознайомлення з ними. Натомість в анкеті-заяві, підписаній відповідачем 01.11.2012 року, не встановлений строк кредитування, не зазначена процентна ставка за користування наданими в кредит грошовими коштами, як і не визначені інші фінансові умови кредитування, передбачені Тарифами та Умовами, зокрема, про встановлення відповідальності позичальника у вигляді неустойки (штрафів) за порушення зобовязання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Належних, в розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України, доказів укладення між сторонами договору інших угод з цього приводу позивачем під час судового розгляду надано не було. З огляду на викладене, позивачем не було надано суду доказів того, що саме додані банком до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розуміла відповідач [PERSON] , погоджуючись з ними шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, і сама лише обставина наявності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг, розміщеної на офіційному сайті банку на дату підписання відповідачем анкети-заяви 01.11.2012 року, жодним чином не спростовує даного висновку суду. Таким чином, до спірних правовідносин сторін неможливо застосувати правила ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», як до дати виникнення спірних правовідносин сторін (01.11.2012 року), так і до моменту звернення позивача до суду з даним позовом (05.07.2020 року), а тому, за відсутності в безпосередньо підписаній відповідачем анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та не подання позивачем належних доказів на підтвердження конкретних запропонованих відповідачу Умов та Правил надання банківських послуг, додані до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», не можуть свідчити про прийняття відповідачем [PERSON] , як позичальником, запропонованих їй позивачем, як кредитором, умов та приєднання її, як другої сторони, до запропонованого договору в цілому, а, отже, не можуть оцінюватися судом як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Такий висновок суду відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (архів Умов розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/) та Витяг з Тарифів обслуговування чотирьох кредитних карт «Універсальна»,\~які маються у матеріалах справи, не містять підпису відповідача [PERSON] , а тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами по справі 01.11.2012 року шляхом підписання відповідачем заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобовязань. Таким чином, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачкою умов кредитного договору, передбачених Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, зокрема, щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та відповідальності позичальника у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобовязання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, з урахуванням того, що анкета-заява, підписана відповідачем, не містить вказаних умов, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками в сумі 9870,31 грн. і штрафів: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова - 1616,00 грн. та відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. Крім того, при вирішенні спору судом враховується, що до загальних засад цивільного судочинства належать справедливість, добросовісність та розумність (ч.6 ст.3 ЦК України), а тому дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (зокрема, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин). Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року, ухваленому в справі №1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22.11.1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України,\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. За встановлених судом обставин справи, відсутні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору з відповідачем [PERSON] позивач АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), зокрема, щодо повідомлення споживача про умови кредитування (в тому числі, тип відсоткової ставки) та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки щодо застосування норм матеріального права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №357/4626/17, від 11 грудня 2019 року у справі №461/1796/17 та відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в сумі 22449,69 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» на обгрунтування позовної вимоги про стягнення із [PERSON] заборгованості за тілом кредиту зазначає про те, що прострочене тіло кредиту - це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мала бути погашена відповідачем, але не погашена, або погашена частково не у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] , розмір простроченого тіла кредиту 22449,69 грн. був визначений позивачем, виходячи із здійснених відповідачем, як клієнтом, витрат отриманих нею кредитних коштів та відсотків, погашених за рахунок кредита. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що укладений між сторонами кредитний договір від 01.11.2012 року у вигляді анкети-заяви, підписаної відповідачем [PERSON] , не містить кінцевого строку повернення кредиту (користування ним), так само як і щомісячних чи будь-яких інших строків внесення відповідачем грошових коштів на погашення отриманого кредиту в цілому. За змістом п.62 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, саме виписка з особового рахунку клієнта банку є належним та допустимим первинним доказом на підтвердження проведених операцій з коштами на його рахунку. Згідно інформації, зазначеної в доданій до позовної заяви виписці по картковому рахунку відповідача [PERSON] , що узгоджується з даними розрахунку заборгованості за наданим їй кредитом, вбачається: 1) встановлення банком кредитного ліміту станом на 01.11.2012 року в розмірі 300,00 грн. та його збільшення в подальшому до 15000,00 грн.; 2) користування відповідачем наданим кредитом та відсутність за рахунок внесених нею грошових коштів заборгованості за тілом кредиту в період з 01.11.2012 року по 31.07.2016 року; 3) виникнення заборгованості відповідача за кредитним договором саме за період часу з 01.08.2016 року по 02.06.2020 року, протягом якого відповідачем фактично були здійснені витрати кредитних коштів на загальну суму 107473,01 грн. (колонка розрахунку №3 «Витрати клієнтом кредитних коштів»), а саме: 37699,76 грн. (з 01.08.2016 року по 30.11.2018 року) + 69773,25 грн. (з 01.12.2018 року по 02.06.2020 року) та внесені (сплачені) на погашення заборгованості за наданим кредитом грошові кошти в загальному розмірі 93073,02 грн.(колонка №21 «Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості» в розрахунку станом на 30.11.2018 року та колонка №30 «Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості» в розрахунку станом на 02.06.2020 року), а саме: 34768,53 грн. (з 01.08.2016 року по 30.11.2018 року) + 58304,49 грн. (з 01.12.2018 року по 02.06.2020 року). Судом також встановлено, що за період з 01.08.2016 року по 02.06.2020 року збільшення банком тіла кредиту відбулось в односторонньому порядку за рахунок автоматичного списання коштів на погашення процентів за рахунок кредиту на загальну суму 3245,1 грн. (колонка №4 розрахунку «Відсотки погашені за рахунок кредита»), а саме: 1685,61 грн. (з 01.08.2016 року по 30.11.2018 року) + 1559,49 грн. (з 01.12.2018 року по 02.06.2020 року) за відсутності для цього правових підстав з вище викладених у рішенні мотивів, зокрема, відсутності узгодженої сторонами умови договору про погашення нарахованих відсотків за рахунок кредиту. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повністю повернуті не були, що свідчить про порушення його прав, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про наявність в АТ КБ «ПриватБанк» права вимагати захисту своїх майнових прав у передбачений законом спосіб - шляхом зобовязання боржника виконати обовязок з повернення фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 11154,89 грн., тобто в межах наявної різниці між сумою фактично отриманих і використаних відповідачем кредитних коштів (107473,01 грн.) та загальною сумою коштів, внесених нею на погашення кредитної заборгованості (93073,02 грн.), з вирахуванням відсотків, погашених банком за рахунок наданого відповідачу кредиту (3245,10 грн.), що відповідає наступному розрахунку: 107473, 01 грн. (витрати кредитних коштів) - 93073,02 грн. (сума погашення заборгованості) - 3245,10 грн. (сума відсотків, погашена за рахунок кредиту). Даний висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 09 січня 2020 року у справі №643/5521/19. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, при ухваленні рішення судом приймається до уваги, що відсутність поданого відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, за наявності письмової заяви від 28.10.2020 року, не свідчить про визнання нею обставин, якими АТ КБ «ПриватБанк» обгрунтовує свої вимоги, та не звільняє позивача від обовязку надати суду належні, допустимі, достатні і достовірні докази існування обставин, на які він посилається в позовній заяві. Відсутність позову відповідача [PERSON] про визнання кредитного договору від 01.11.2012 року недійсним (оспорювання правочину), також не може бути перешкодою для неврахування її інтересів, як позичальника, під час розгляду справи за позовом банку про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №205/4928/18. \~ \~ \~ \~VI. Розподіл судових витрат. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 680 грн. 90 коп. (2102 грн. 00 коп. (100%) - 1421 грн. 10 коп. (67,606894%), при цьому 67,6894% = 23281 грн. 11 коп. (загальна сума заборгованості за кредитом, у стягненні якої судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Outcome: dismissed