Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: У лютому 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який було уточнено. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.11.2018 року з нього на користь та утримання [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022 року, починаючи утримання з 04 жовтня 2018 року. Посилаючись на ст. 197 СК України вказує, що є інвалідом 2 групи, повністю втратив працездатність та продовжує проходити тривалий курс лікування у КНП «Онкологічний диспансер м. Маріуполя», не працює. У зв`язку з тяжким захворюванням, що передувало отриманню інвалідності та інвалідністю більшу частину грошових коштів вимушений витрачати на медикаменти. З незалежних від нього причин - тяжка хвороба та необхідність понесення витрат, щоб здійснювати лікування, не має можливості сплачувати аліменти. Перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка також є інвалідом 2 групи. Крім того, допомагає матері [PERSON] , яка є пенсіонером та тяжкохворою людиною, яка потребує щоденної допомоги. На підставі викладеного, просить звільнити його від сплати аліментів на користь та утримання [PERSON] , а також повністю звільнити від сплати заборгованості по аліментам. Відповідачка подала до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначивши, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявність обставин, які є правовими підставами для задоволення позову. Позивач працює, має щомісячний дохід. Факт перебування на його утриманні дружини, яка є інвалідом 2 групи та матері пенсіонерки, не є підставою для звільнення від сплати аліментів. Розмір аліментів, який нараховується щомісячно, не складає навіть половини вартості навчання, не враховуючи інших потреб. Позивачем подано письмову відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що відповідачка є повнолітньою та йому відомо, що вона працює приватним способом. Враховуючи стан його здоров`я, а також відсутність коштів на сплату аліментів, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зміну та зменшення розміру виплати аліментів залишено без руху. 13.03.2019 року позивачем [PERSON] усунуто недоліки на виконання ухвали суду від 18 лютого 2019 року. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2019 року витребувано з Маріупольського онкологічного диспансеру інформацію: - чи перебуває на обліку [PERSON] , [INFO] , якщо так то з яким діагнозом та з якого часу; - який курс лікування проходив під час хвороби; - який діагноз на теперішній час у [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2019 року витребувано з Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу №264/5571/18 від 28.12.2018 року за період з січня 2019 року по теперішній час. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи: Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Колеснікова О.М. надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, з урахуванням письмових заперечень, в задоволенні позовних вимог просили відмовити. Представник третьої особи - Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. ІV. Фактичні обставини справи, які стосуються предмету спору та встановлені судом: Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 листопада 2018 року з [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти на користь та утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення навчання, а саме до 30.06.2022 року, починаючи утримання з 04 жовтня 2018 року. [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Приазовський державний технічний університет» за спеціальністю «Архітектура та містобудування» за освітньою програмою «АРХ Архітектура будівель і споруд», з присвоєнням ступеня «Бакалавр», термін навчання становить: 3 роки 10 місяців. Загальний розмір плати за весь термін навчання становить 48000,00 грн., що підтверджується договором №18121116 про навчання у ДВНЗ «ПДТУ» від 08.08.2018 року. Згідно довідки, виданої 19.10.2020 року деканом ДВНЗ «ПДТУ» [PERSON] є студенткою 3 курсу ДВНЗ «ПДТУ» факультету машинобудування та зварювання денної форми навчання (за контрактом), термін навчання: з 01.09.2020 року по 31.01.2021 року. Згідно відомостей т.в.о. ректора ДВНЗ «ПДТУ» за результатами літньої екзаменаційної сесії 2018-2019 навчального року [PERSON] має академічну заборгованість з 5 дисциплін. Пропуски за семестри склали 10 годин. Станом на 29.08.2019 року заборгованості з оплати контракту [PERSON] не має, стипендію не отримує. Інформація про доходи (підробітки) та матеріальну грошову допомогу відсутня. 19 жовтня 2018 року [PERSON] уклав шлюб [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого 19 жовтня 2018 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №209. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] є інвалідом 2 групи безстроково, може працювати за фахом з обмеженнями, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0917503 від 10.01.2019 року. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП [PERSON] 05 листопада 2018 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид економічної діяльності: роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.12.2018 року по 11.02.2019 року, [PERSON] на рахунок в банку надходили кошти - торгівельна виручка у грудні 2018 року в розмірі 2700 грн., у січні 2019 року - 2400 грн. З 02.02.2000 року позивач [PERSON] звільнений з роботи за ст.38 КзПП на підставі наказу від 02.02.2000 року. Мати позивача - [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою, розмір пенсії за період з червня по листопад 2018 року складає 10852,50 грн., що підтверджується довідкою, виданою 02.11.2018 року Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1305. Згідно Довідки МСЕК від 06.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] , з 02.10.2020 року є інвалідом 2 групи (загальне захворювання) строк до 01 листопада 2021 року, дата чергового переогляду 06 жовтня 2021 року. Крім того, згідно даної довідки, комісією було зроблено висновок про умови та характер праці, а саме встановлені протипоказання: важка фізична праця, переохолодження, вплив температур, робота з токсичними речовинами. 25.05.2020 року [PERSON] знаходився у хірургічному відділенні КНП «Онкологічний диспансер м. Маріуполь», що підтверджується довідкою від 25.05.2020 року. 04.02.2020 року та 29.09.2020 року [PERSON] перебував на лікуванні у КНП «Онкологічний диспансер м. Маріуполь», що підтверджується довідками від 04.02.2020 року та 29.09.2020 року. В період з 13.07.2020 року по 21.07.2020 року та з 10.08.2020 року по 19.08.2020 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Онкологічний диспансер м. Маріуполь», що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного заступником начальника Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, станом на 12 січня 2021 року у позивача [PERSON] утворилась заборгованість по аліментам за період з 04.10.2018 року по 11.01.2021 року і становить 67680,47 грн. У вказаний період [PERSON] були здійснені наступні платежі: у жовтні 2018 року у сумі 795,00 грн., у січні 2019 року - 750,00 грн., у червні 2019 року - 100,00 грн., у серпні 2019 року - 100,00 грн. V. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спору: Як передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 8 та 9 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У частині першій статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 по справі (№ 459/1381/18, провадження № 61-9328св19). Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. У разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, регулюються главою 16 СК України, яка визначає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Як на підставу позову позивач посилається на частину 2 статті 197 СК України, якою передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналіз статті 197 СК України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду 1) наявність тяжкої хвороби 2) або іншої обставини, що має істотне значення. За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Обґрунтовуючи підстави позову від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам, позивач [PERSON] послався на стан здоров`я, що є особою з інвалідністю 2 групи загальне захворювання, догляд за матір`ю похилого віку, якій потрібний постійний сторонній догляд, допомога дружині, яка також є інвалідом 2 групи, а також повна втрата працездатності. Відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, підставою для встановлення ІІ групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженим дефектом, що призводять до значного обмеження життєдіяльності людини (при збереженій здатності до самообслуговування) та не викликають потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді чи допомозі. Інваліди ІІ групи можуть виконувати не протипоказані види роботи, у тому числі й висококваліфікованої, у будь-яких установах і на підприємствах різних форм власності, де адміністрація забезпечує спеціальні умови (наприклад, ненормований робочий день, невеликий обсяг роботи, необхідні перерви в роботі, режим харчування, окремі приміщення і таке ін.). Таким чином, якщо стан здоров`я інваліда не перешкоджає виконанню професійних обов`язків, не загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, обмежень у його працевлаштуванні немає. При цьому зберігаються пільги, передбачені для даної категорії громадян. Отже, за своїм станом здоров`я позивач [PERSON] мав можливість працювати та отримувати дохід. Крім того, позивачем не надано суду доказів понесення ним фактичних витрат на лікування у зв`язку з встановленим діагнозом, розміру цих витрат, конкретного періоду їх понесення, з метою встановлення судом неможливості сплати аліментів в конкретний період часу, та як наслідок, утворення заборгованості у зв`язку зі значними витратами на лікування, зумовленими тяжкою хворобою платника аліментів. Також, в матеріалах справи відсутні відомості та відповідні докази того, що на утриманні позивача перебувають інші непрацездатні особи. Доводи позивача про те, що відповідачка [PERSON] має академічну заборгованість з дисциплін, що є підставою для повного звільнення від сплати аліментів, судом відхиляються, оскільки з матеріалів встановлено, що відповідачка продовжує навчання. Фотокартки, надані стороною відповідача, де позивач здійснює підприємницьку діяльність на Центральному ринку, суд не бере до уваги, оскільки у зазначених фотокартках відсутня дата фіксації зображення та дата їх створення. Встановлені судовим розглядом обставини не дають підстав вважати, що позивач [PERSON] у відповідності до вимог статті 81 ЦПК України довів та надав належні і допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що він не має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої непрацездатної дочки у зв`язку з тяжкою хворобою або є інші обставини, що мають істотне значення, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed