Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

КП «Бахмут-Вода» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиті послуги з водопостачання, в подальшому уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] на користь КП «Бахмут-Вода» суму заборгованості за спожиті послуги з водопостачання за період з 01.01.2010 року по 07.06.2010 р. у розмірі 41 грн. 32 коп.; стягнути з солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за спожиті послуги з водопостачання за період з 08.06.2010 р. по 01.06.2013 р. у розмірі 716 грн. 04 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у суми 229 грн. 40 коп. і в судовому засіданні, представник позивача, підтримавши свої позовні вимоги, зазначив, що відповідачі знаходиться в правовідносинах з КП «Бахмут-Вода», врегульованих Житловим кодексом Української РСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» та Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. В будинку [ADDRESS] з 1993 року зареєстрований відповідач [PERSON] та з 08.06.2010 р. зареєстрована також [PERSON] Подружжя [PERSON] мешкає у вказаному будинку і є споживачами послуг КП «Бахмут-Вода». На ім'я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER]. КП «Бахмут-вода» забезпечує населення питною водою та приймає стічні води. Відповідачі користується послугами з водопостачання та від надання послуг не відмовлялись, в той же час за вказаний період оплату здійснювали не в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за спожиті послуги з постачання питної води у сумі 757 грн. 36 коп. Зазначив, що відповідачам нарахування за отримані послуги здійснюється у відповідності до затверджених у встановленому порядку рішеннями виконкому Артемівської міської ради норм та тарифів, оскільки в даному будинку лічильник не встановлений. Просив суд звернути увагу на те, що підприємству відомо про те, що у [PERSON] є у власності будинок [ADDRESS] у дворі якого була встановлена колонка, однак з вересня 2010 року водопостачання до даного будинку не здійснюється, так як при проведені робіт по заміні водоводу на вказаній вулиці ділянка мережі, де знаходиться даний будинок, було відключено від мережі центрального водопостачання. Вказав, що [PERSON] не зверталась до підприємства з заявою про проведення перерахунку в зв'язку з тим, те, що вона хоча і зареєстрована, однак фактично не мешкає у будинку [ADDRESS]. Зазначив, що 21.06.2013 року КП «Бахмут-Вода» зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані послуги з водопостачання у сумі 757 грн. 36 коп. за період з 01.01.2010 року по 01.06.2013 року Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 21.06.2013 року було відмовлено у видачі судового наказу в зв'язку з тим, що вбачається спір про право. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «Бахмут-Вода» суму заборгованості за спожиті послуги з водопостачання за період з 01.01.2010 року по 07.06.2010 р. у розмірі 41 грн. 32 коп.; стягнути з солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за спожиті послуги з водопостачання за період з 08.06.2010 р. по 01.06.2013 р. у розмірі 716 грн. 04 коп. та понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до ст. 76 ЦПК України, надали суду заяву в якій просили суд розглянути справу у їх відсутність. В заяві зазначили, що позовні вимоги КП «Бахмут-Вода» не визнають в повному обсязі і просять суд відмовити в їх задоволенні оскільки вважають, що не мають заборгованості по оплаті за спожиту воду перед КП «Бахмут-Вода». Зазначили, що [PERSON] має у власності будинок за адресою: [ADDRESS] і у неї є свій рахунок по оплаті за воду. Вказали, що з вересня 2010 року по теперішній час водопостачання до будинку [PERSON] не здійснюється, так як відключено, тому вважають, що оскільки вода до будинку [PERSON] не надається, відповідно [PERSON] не користується послугами з водопостачання і не повинна оплачувати рахунки по воді за адресою [ADDRESS]. Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідачів, вважає за можливим розглянути справу у відсутність відповідачів [PERSON] та [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи думку відповідачів, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової служби Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований з 24.12.1993 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована з 8 червня 2010 року. На ім'я [PERSON] було відкрито особовий рахунок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 151,156 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов'язані забезпечувати схоронність будинку, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. Повнолітні члени сім'ї власника жилого будинку ( квартири), які проживають разом з ним у будинку ( квартирі), зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку ( квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Стаття 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачає, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору. Згідно ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Статтею 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», підприємства питного водопостачання мають право, зокрема, розробляти і подавати на затвердження уповноваженим органам тарифи на послуги централізованого водопостачання і водовідведення з їх обґрунтуванням. Статтею 22 цього Закону, передбачає, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктом 3.7. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно даних особового рахунку, відкритого на [PERSON] по 7 червня 2010 року включно нарахування здійснювались на одну особу, тобто на [PERSON], а з 8 червня 2010 року нарахування вже здійснювались на дві особи, на [PERSON] та [PERSON] в зв'язку з реєстрацією [PERSON] за вказаною адресою. В судовому засіданні встановлено, що у період з 1 січня 2010 року по 1 червня 2013 року, нарахування за надані послуги з водопостачання споживачам [PERSON] здійснювалось у відповідності до норм водопостачання, затвердженими у встановленому порядку рішенням Артемівської міської ради. В підтвердження суми позову в матеріалах справи є розрахунок нарахування оплати за послуги з водопостачання абоненту [PERSON] № [NUMBER], згідно якому є заборгованість станом на 1 червня 2013 року у сумі 757 грн. 36 коп., яка утворилась внаслідок неповної її оплати. Дослідивши в судовому засіданні особовий рахунок № [NUMBER] судом було встановлено те, що станом на 1 січня 2010 року була в наявності переплата за послуги з водопостачання у сумі 0 грн. 59 коп. У 2010 році було нараховано 536 грн. 09 коп., а проведено оплату на суму 363 грн. 62 коп.; за період з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року було нараховано 625 грн. 76 коп. , а проведено оплату на суму 295 грн. 64 коп.; з 01.06.2013 року по 31.05.2013 року було нараховано до сплати 498 грн. 01 коп., а проведено оплату на суму 242 грн. 65 коп. Таким чином за період з 01.01.2010 року по 31.05.2013 року було нараховано до сплати 1659 грн. 86 коп., проведено оплату у сумі 901 грн. 91 коп., з урахуванням переплати у сумі 0 грн. 59 коп. заборгованість станом на 1 червня 2013 року складає 757 грн. 36 коп. Також встановлено те, що станом на 1 червня 2010 року заборгованість за послуги з водопостачання по вказаному рахунку була відсутня. До 7 червня 2010 року нарахування здійснювались на одну особу, а з 8 червня 2010 року нарахування за послуги з водопостачання здійснювались на дві особи, в зв'язку з реєстрацією за вказаною адресою [PERSON] Нарахування з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року послуги з водопостачання споживачам питної води територіальної громади м. Артемівська надавались ТОВ «Артемівськводоканал», тому нарахування за вказаний період часу відсутні у особовому рахунку. Таким чином судом встановлено те, що фактично заборгованість за послуги з водопостачання по даному особовому рахунку виникла у період з 01.06.2010 року по 31.05.2013 року у розмірі 757 грн. 36 коп. , яка утворилась внаслідок неповної оплати рахунків. Також встановлено те, що в червні 2010 року відповідачами було проведено часткову оплату поточного платежу за цей місяць, тобто за червень 2010 року , в той же час заборгованість по оплаті за попередній місяць була відсутня. Також судом встановлено те, що у вказаний період відповідачам [PERSON] та [PERSON] надавались послуги з водопостачання, в своїх заявах до суду відповідачі не заперечували той факт, що за адресою: [ADDRESS] надавались послуги з водопостачання та вони користувались наданими КП «Бахмут-Вода» послугами, із заявами про відмовлення від користування наданими послугами до позивача не звертались. Суд не приймає до уваги доводи відповідачів про те, що на них не може покладатися зобов'язання по оплаті послуг з водопостачання, нарахованих на [PERSON], оскільки у неї є у власності будинок за адресою: [ADDRESS], водопостачання до якого не здійснюється, тому вона, на її думку, не повинна сплачувати рахунки за воду, так як відповідно до діючого законодавства, в тому числі і Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, послуги з водопостачання оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води; якщо будинок, не обладнаний засобом обліку, нарахування здійснюються з урахуванням кількості мешканців, які проживають та зареєстровані у вказаному будинку. Нарахування на [PERSON] були здійсненні позивачем з моменту її реєстрації у будинку № [ADDRESS], тобто з 8 червня 2010 року, крім того, згідно пояснень [PERSON] та наданих неї документів постачання води у дворовій колонці розташованій на території її будинку за адресою: [ADDRESS] було відключено у вересні 2010 року і по теперішній час водопостачання не відновлено, тому вона за зазначеною адресою воду не споживає. Відповідачкою [PERSON] суду не надано доказів у підтвердження того, що вона фактично не проживає в будинку [ADDRESS], тобто за місцем своєї реєстрації. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] не зверталась до КП «Бамут-Вода» з відповідною заявою про проведення перерахунку в зв'язку з тим що вона фактично не проживає за місцем своєї реєстрації. При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2013 року КП «Бахмут-Вода» зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 757 грн. 36 коп. за період з 01.01.2010 р. по 01.06.2013 року. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 21.06.2013 року було відмовлено у видачі судового наказу в зв'язку з тим, що вбачається спір про право. З позовною заявою до суду КП «Бахмут-Вода» звернулось до суду 16.09.2013 р., в той же час звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу перервало строк позовної давності. З урахуванням того, що в судовому засіданні було встановлено те, що фактично сума заборгованості у розмірі 757 грн. 36 коп. утворилась у період з 1 червня 2010 року по 31 травня 2013 року, те, що відповідачами була здійснена часткова оплата поточного платежу за червень 2010 року, тому висунуті позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з водопостачання з [PERSON] за період з 01.06.2010 р. по 07.06.2010 року у сумі 41 грн. 32 коп., та з [PERSON] та [PERSON] солідарно за період з 08.06.2010 року по 31.05.2013 року у розмірі 716 грн. 04 коп. є правомірними і заявленими в межах строків позовної давності. Частина 1 ст. 4 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» законодавство в Україні сформоване та регулюється Конституцією України, Цивільним та Житловим Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими законами. Як вбачається із пояснень сторін, між сторонами існували і продовжують існувати правовідносини по наданню водопостачання і користування такими послугами, які витікають із зазначених вище нормативно-правових актів - послуг, пов'язаних з оплатою за споживання води, позивач, виконував свої обов'язки по наданню таких послуг, надавав такі послуги, а відповідачі, будучи споживачами цих послуг, отримали ці послуги, але свої зобов'язання по їх оплаті не виконали та не оплатили їх в повному обсязі, що спричинило виникненню заборгованості по оплаті за водопостачання. Згідно із ст. 510 ч. 3 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язані має водночас і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Суд, враховуючи викладене, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності вважає, що з урахуванням встановленого в судовому засіданні періоду виникнення заборгованості, позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання з відповідача [PERSON] за період з 01.06.2010 р. по 07.06.2010 року у сумі 41 грн. 32 коп., та з [PERSON] та [PERSON] солідарно за період з 07.06.2010 року по 31.05.2013 року у розмірі 716 грн. 04 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідачів судових витрат по оплаті ним судового збору у розмірі 229грн. 40 коп. підтверджені документально і підлягають задоволенню у повному обсязі. Стягнення з відповідачів судового збору підлягає в дольовому порядку з кожного по 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved