Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 01.04.2021 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.06.2021 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., до досягнення дитиною повноліття, які сплачувати матері [PERSON] . Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 02.02.2017 року змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., до досягнення дитиною повноліття, які сплачувати матері [PERSON] . Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 28.07.2020 року змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., до досягнення дитиною повноліття, які сплачувати матері [PERSON] 24.03.2017 року відділом державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 53642919. Відповідач несвоєчасно платить аліменти, допускаючи значні суми заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11.11.2020 року № 46409 аліменти в розмірі 1500 грн., відповідач повинен був сплатити у термін 28.08.2020 року, а сплатив лише у жовтні 2020 року . Найбільша сума заборгованості складала 14100 грн. у липні 2018 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18.03.2021 року № 12971 аліменти в розмірі 2500 грн. відповідач майже не сплачує. Лише 24.02.2021 року він сплатив 2500 грн. Найбільша сума заборгованості складала 12500 грн. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 14100 грн. Процесуальні дії у справі та аргументи сторін. 08 квітня 2021 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 14.05.2021 року без виклику сторін. Крім цього, відповідачу встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а. с. 25). 16 квітня 2021 року відповідачу [PERSON] вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі з копією позову та доданих до нього документів, про що в справі мається письмове повідомлення (а.с.17), відзиву на позов ним не подано, поважності причин його не подачі відповідачем суду не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.06.2021 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., до досягнення дитиною повноліття, які сплачувати матері [PERSON] (а.с.7). Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 02.02.2017 року змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., до досягнення дитиною повноліття, які сплачувати матері [PERSON] (а.с. 8 - 9 ). Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду від 28.07.2020 року змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., до досягнення дитиною повноліття, які сплачувати матері [PERSON] (а.с.10-11 ). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 583/1990/20 від 02.09.2020 року виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] до її повноліття починаючи стягнення з 28.08.2020 року наданим Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) від 18.03.2021 року за № 12971 заборгованість по аліментах станом на 01.03.2021 року складає 12822,56 грн. (а.с.17). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та статті 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені (дати вчинення розрахунку). Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені обраховується шляхом додавання сум пені, обрахованих за кожним місячним (періодичним) платежем. Відповідні висновки щодо розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, згідно з якими Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 1 липня 2015 року у справі № 6-49цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15 і від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 щодо обчислення пені у кожному місяці як 1% від платежу, помножений на кількість днів у відповідному місяці. Так, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд приводить наступний розрахунок заборгованості пені, виходячи з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 583/1990/20 від 02.09.2020 року наданим Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) від 18.03.2021 року за № 12971. 28 серпня 2020 року - прострочена сума заборгованості - 322,56 грн., кількість прострочених днів 176 = 322,56 грн. х 1% х 176 = 567,71 грн. Вересень 2020 року - прострочена сума заборгованості - 2500 грн., кількість прострочених днів 146 = 2500 грн. х 1% х 146 = 3650 грн. Жовтень 2020 року - прострочена сума заборгованості - 2500 грн., кількість прострочених днів 146 = 2500 грн. х 1% х 146 = 3650 грн. Листопад 2020 року - прострочена сума заборгованості - 2500 грн., кількість прострочених днів 116 = 2500 грн. х 1% х 116 = 2900 грн. Грудень 2020 року - прострочена сума заборгованості - 2500 грн., кількість прострочених днів 85 = 2500 грн. х 1 % х 85 = 2125 грн. Січень 2021 року - прострочена сума заборгованості - 2500 грн., кількість прострочених днів 54 = 2500 грн. х 1 % х 54 = 1350 грн. Лютий 2021 року - прострочена сума заборгованості - 2500 грн., кількість прострочених днів 31 = 2500 грн. х 1% х 31 = 775 грн. Всього суму заборгованості пені становить: 567,71 грн. + 3650 грн. + 3650 грн. + 2900 грн. + 2125 грн. + 1350 грн. + 775 грн. = 15017,71 грн. За змістом статті 196 СК України пеня нараховується не більше 100 відсотків заборгованості. Заборгованість визначена державним виконавцем в розмірі 12822,56 грн. (а.с.17). Згідно із частиною першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень статей 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач не надав заперечень проти позову та доказів, в тому числі і доказів відсутності його вини в утворенні заборгованості зі сплати аліментів. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 12822,56 грн., що відповідає положенням частини першої статті 196 СК України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 908 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial