Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

І. Зміст і підстави позовних вимог. 1. 22.03.2018 року заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури звернувся до Прилуцького міськрайонного суду в інтересах держави в особі - комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. 2. Позов обґрунтований тим, що вироком Прилуцького міськрайонного суду від 02.02.2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. За результатами розгляду вказаного кримінального провадження було встановлено факт нанесення позивачем по справі потерпілому [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя, та обумовили перебування останнього в неврологічному відділенні КЛПЗ «Прилуцької центральної міської лікарні» з 26.06.2017 року по 30.06.2017 року. ІІ. Позиція сторін. 3. В судовому засіданні прокурор Вернигора Л.Г. заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у цивільному позові /а.с.1-5/. 4. В судове засідання позивач представник КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» не зявився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.11/, причини не зявлення суду не повідомив. 5. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини не зявлення суду не повідомив, відзиву на позов не подав. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Оскільки відповідач, з огляду на вимог ст.128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не зявився без повідомлення причин, а прокурор не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що узгоджується з вимогами\~ст.280-281 ЦПК України. ІV. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 7. Згідно із вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.02.2018 року відповідач по справі був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України /а.с.7-8/. В результаті злочинних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в білкову оболонку правого ока, садно в лобній ділянці, чисельні синці на обличчі, тулубі, верхніх кінцівках. 8. У зв'язку із отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував в неврологічному відділенні КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» в період з 26.06.2017 року по 30.06.2017 року і на його лікування державою було затрачено кошти в сумі 1032 грн 31 к., що підтверджується довідкою-розрахунком лікувального закладу /а.с.6/. V. Оцінка суду. 9. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України. вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, в питанні чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України, ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК\~особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної [PERSON] Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.\~\~ Держава, [PERSON] Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчинені злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. 10. Положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої особи від злочину. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги та розрахунок вартості витрат на лікування [PERSON] 11. Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545\~сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведеним ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Враховуючи надані в розпорядження суду письмові докази, суд приходить до переконання, що потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» саме з приводу нанесення йому [PERSON] тілесних ушкоджень, при цьому його перебування в медичному закладі є наслідком саме злочинних дій відповідача, а наявний розрахунок витрат на лікування ґрунтується на нормах закону. VІ. Розподіл судових витрат. 12. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вище викладене, з відповідача по справі в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. 13. Слід зазначити, що Прилуцька центральна міська лікарня - є державним закладом охорони здоров'я, а тому в силу ч.3 ст.1206 ЦК України кошти за лікування потерпілого [PERSON], повинні стягуватися в місцевий бюджет, а не на користь лікувального закладу, як про це йдеться у позовній заяві прокурора.

Outcome: approved