Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

із позовною заявою про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] у суд звернувся Орган опіки і піклування Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у якій просить позбавити громадянку [PERSON], [INFO] та громадянина [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та встановити опіку над малолітньою дитиною і призначити їй опікуна її бабу [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі повністю самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків, умисно ухиляються від виховання дитини, ніякої допомоги на її утримання не надають, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями. На даний час дитина проживає у своєї бабусі [PERSON], яка повністю забезпечує дитину всім необхідним та повністю займається її вихованням. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав частково та просив задовольнити їх в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] При цьому представник відповідача відмовився від підтримання позовних вимог в частині встановлення опіки на малолітньою дитиною та призначення опікуна, про що подав суду письмову заяву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти позовних вимог не заперечили. Представник третьої особи та третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. У судовому засіданні встановлені інші факти і відповідні правові відносини: [PERSON] народилася [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 03 вересня 2010 року її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки-характеристики, виданої старостою сіл Прогрес та Гайове, [PERSON] за час свого проживання на території Кіптівської сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, ніде не працювали, зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя. На даний час веде бродяжницький спосіб життя, вихованням дитини не займається, не надає ніякої допомоги. Згідно довідки-характеристики, виданої Білківською сільською радою Житомирської ради, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. За місцем реєстрації не проживає, розлучений, схильний до вживання спиртними напоями, характеризується негативно. Згідно висновку Органу опіки і піклування Кіптівської сільської ради від 31.05.2007 року, [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON]. Як виходить із змісту даного висновку, батьки [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, але спільно не проживають з 2009 року, понад шість років з дочкою не проживають, не цікавляться її життям, не надають матеріальної допомоги, не займаються фізичним, духовним та моральним розвитком дитини, тобто самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків. Малолітня [PERSON] проживає у своєї бабусі [PERSON] і перебуває на повному її утриманні. Відповідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання потенційного опікуна [PERSON], остання є пенсіонеркою за віком, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Будинок має площу 66,5 кв.м., житлова площа 50,0 кв.м. У будинку є газове опалення та пічне опалення, умови проживання задовільні, дитина має свій куточок для навчання та відпочинку. [PERSON] обробляє земельну ділянку площею 0,34 га, та утримує підсобне господарство. Заслухавши представника позивача, представника третьої особи, третю особу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов Органу опіки і піклування Кіптівської сільської Козелецького району Чернігівської області до [PERSON] та [PERSON], третя особа Служба в справах дітей Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна, підлягає частковому задоволенню із наступних підстав: відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], не проявляють батьківської турботи, не створюють умови для проживання дитини, не ведуть домашнього господарства, зловживають спиртними напоями, за місцем проживання характеризуються негативно, близько шести років дитина проживає окремо. Вищенаведене дає суду всі підстави для задоволення позову в частині позбавлення [PERSON] та [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Поряд із цим [PERSON] та [PERSON] не звільняються від обов'язку щодо утримання дитини. При цьому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна, оскільки дані вимоги позивачем у судовому засіданні не підтримані, про що суду була подана відповідна заява. Також суд зазначає, що [PERSON] може бути призначена опікуном лише після встановлення дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, який встановлюється на засіданні виконкому відповідно до положень п. 35 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866. Пунктом 35 вказаної Постанови визначено, що після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім'ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу). Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв'язки, наявність братів і сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров'я, освіта, інші потреби. Відповідно до п. 22 Постанови, рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. Відповідно до частини 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особо, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Між тим, відповідне подання про призначення [PERSON] опікуном малолітньої в матеріалах справи відсутнє. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 88 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень

Outcome: partial