Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01.08.2006 року по 30.09.2009 року в сумі 5250 грн. 81 коп. Рішенням від 26 лютого 2016 року позовні вимоги задоволені частково. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 лютого 2016 року вказане рішення скасоване за ново виявленими обставинами. Позивач змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів суму 1927 гривен 61 копійка за період з січня по грудень 2007 року. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що відповідачі є споживачами послуг, які вони надають, з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Отримуючи вказані послуги, відповідачі за них не сплачували, внаслідок чого утворилася вищевказана заборгованість, яку просять стягнути на їх користь. В судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Повідомила суду, що відповідно до листа банку відповідачі вказані платежі не здійснювали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надав пояснення про те, що заборгованості перед КП «Харківські теплові мережі» не має. Для підтвердження заперечень квитанції надати не може, оскільки знищив їх, так як пройшло три роки, які відведені для зберігання. Інші відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про день та час судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. Просили розглядати справу у їх відсутність. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторонами не укладався договір про надання КП «ХТМ» послуг, але відповідачі споживали послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, що відповідно до положень ст. 11 ЦК України, свідчить про виникнення між ними цивільних прав та обов'язків. Отже, у сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України від 24.06.04 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Нарахування за послуги з централізованого опалення проводилось виходячи з розміру площі квартири за нормами споживання, відповідно до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та послуги теплопостачання за відповідні роки», які офіційно оприлюднювались. Судом встановлено, що відповідно до наданих квитанцій, копії яких приєднані до матеріалів справи, відповідачами через ВАТ «Мегабанк» 30.04.07 року не сплачено за опалення 698 грн. 88 коп. та за гарячу воду 313 грн. 92 коп. Також 11.02.08 року через ВАТ «Мегабанк» сплачено за опалення 573 грн. 31 коп. та 342 грн. за гарячу воду. Суд приходить до висновку про те, що ці суми, а загалом 1928 гривен 11 копійок підлягають стягненню з відповідачів, оскільки їх сплата не підтверджена відповідними квитанціями. Відповідно до листа ПАТ « МЕГАБАНК» від 30.12.2015 року вказані суми на розрахунковий рахунок банку не надходили, а оплата не проводилась. Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачами не надані квитанції на підтвердження сплати за опалення та гарячу воду за період з 01.01.07 року по 01.01.08 року в сумі 1928 гривен 11 коп., тобто не доведена відсутність заборгованості перед позивачем, тому ця сума підлягає стягненню з них в солідарному порядку. Суд вважає, що розбіжність в сумі, яку просив стягнути позивач та обраховано судом, в розмірі 50 копійок, є арифметичною помилкою представника позивача, та не може вплинути в на рішення у справі по суті.

Outcome: approved