Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

ЛКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати укладеним договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №1648/А від 20.08.2015р. між [PERSON] та ЛМКП «Львівтеплоенерго». Позов мотивує тим, що відповідач є користувачем нежитлового приміщення за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 57. Система опалення даного приміщення є невідємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку №57, відєднання від якої є технічно неможливим. Відповідно до ч.2 ст.275 Господарського кодексу України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти договір, однак останній не повернув їм підписаного примірника договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у його відсутності з винесенням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1,2 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено судом та видно з матеріалів справи, ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснює постачання теплової енергії до будинку №57 по вул.Стрийській у м.Львові та, зокрема до нежитлового приміщення у вказаному будинку, яке перебуває у користуванні [PERSON], що підтверджується актом від 03.02.2015р. та відомостями про обсяги постачання теплової енергії /а.с.8,9,12/. У відповідності до законодавчого визначення, постачання теплової енергії (теплопостачання) це господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору (ст.1 Закону України «Про теплопостачання»). Як передбачено ч.2 ст.275 Господарського кодексу України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Стаття 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та стаття 24 Закону України «Про теплопостачання» визначають обовязок споживача житлово-комунальних послуг укласти договір на надання таких послуг, зокрема на постачання теплової енергії. Згідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема послуги з центрального опалення, тощо. Таким чином, укладення договору про постачання теплової енергії є обовязком споживача. З матеріалів справи видно, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» неодноразово направляло [PERSON] для ознайомлення та підпису примірник договору про постачання теплової енергії /а.с.4-7, 10, 11, 13 ,14, 15/, однак останній належно не відреагував та не повернув їм підписаного примірника договору. Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що позивач повністю довів обставини на які посилається, відповідач свого обовязку, передбаченого вищезгаданими Законами не виконав, в судове засідання не зявився та не представив суду жодних належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, суд приходить до переконання про підставність та обґрунтованість позову, а тому такий слід задовольнити.

Outcome: approved