Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України через представника звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позовні вимоги обґрунтовані таким. 15.09.2018 року о 16 год. 00 хв. по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжя, з вини водія [PERSON] була скоєна дорожньо - транспортна пригода. [PERSON] керував автомобілем «BMW 520», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2018 року по справі №333/5057/18. В результаті зазначеної пригоди був пошкоджений автомобіль, марки «HYUNDAI CRETA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належав на праві власності [PERSON] . Розмір завданих збитків за пошкоджений автомобіль відповідно до звіту товарознавчої експертизи від № 265 від 15.09.2018 року становить 48 373,06 грн. без НДС. Зазначена шкода особисто винуватцем пригоди потерпілій особі відшкодована не була. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу, не була застрахована. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. На підставі ст. 41 Закону України ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснив виплату (страхове відшкодування) потерпілому [PERSON] в розмірі 48 373,06 грн. Крім того, позивач поніс витрати на оплату послуг за врегулювання справи у розмірі 890,00 грн. Загальну сума витрат понесених позивачем внаслідок необхідності виплати потерпілому вищезазначеного відшкодування становить 49 263,06 грн. Позивач просить суд стягнути на його користь з [PERSON] грошові кошти в розмірі понесених витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 49 263,06 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. 07.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Від [PERSON] відзив на позов не надходив. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 вересня 2018 року о 16 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW 520», державний реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Новокузнецькій в м. Запоріжжі не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «HYUNDAI CRETA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, що спричинило пошкодження автомобілів. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2018 року (справа №333/5057/18) було встановлено порушення [PERSON] правил дорожнього руху (п. 13.1) та останній визнаний винуватим за ст. 124 КУпАП (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобілю «HYUNDAI CRETA», державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована. Відповідно до звіту товарознавчої експертизи від № 265 від 15.09.2018 року, вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля «HYUNDAI CRETA», державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 48 373,06 грн. без ПДВ. 14.02.2019 року було видано наказ заступника директора МТСБУ №1430, про здійснення потерпілому [PERSON] виплати страхового відшкодування в розмірі 48373,06 грн., з урахуванням довідки №1 від 31.012019 р., про розмір страхового відшкодування (а.с. 28). На підставі даного наказу позивачем проведена виплата вищевказаного відшкодування потерпілому [PERSON] , що підтверджується копією платіжного доручення №912293 від 15.02.2019 року (а.с. 29). Позивач поніс витрати на оплату послуг за врегулювання у розмірі 890 грн., що підтверджується платіжним дорученням та № 912256 від 14.02.2019 року. 25.11.2019 року позивачем на адресу [PERSON] була направлена вимога про добровільне відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, однак, відповідачем не було вчинено жодних дій щодо повернення даних коштів. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктами 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість даних позовних вимог та необхідність їх задоволення. З урахуванням задоволення позовних вимог та положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а також суми витрат на сплату судового збору, яку просить позивач стягнути з відповідача на його користь, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved