Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. В заяві зазначено, що [PERSON] раніше не перебував на обліку в КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради. 10 травня 2021 року [PERSON] у супроводі поліції та спеціалізованої бригади швидкої допомоги був доставлений до КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, де пройшов обстеження та йому був поставлений діагноз «Психічний розлад. Неадекватна поведінка». 11 травня 2021 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що хворий страждає на хронічний психічний розлад у виді шизоафективного розладу, маніакальний тип, у зв`язку із чим являє потенційну, тому [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку для подальшого проведення адекватного лікування. КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради просить суд госпіталізувати [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні особа, стосовно якої розглядається питання, [PERSON] заявлені вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що він не хворий, лікуватися йому не потрібно. В судовому засіданні законний представник особи, стосовно якої розглядається питання, адвокат Медвідь Є.М. заяву підтримав та просив суд її задовольнити в повному обсязі, оскільки [PERSON] дійсно хворіє на психічний розлад, в зв`язку із чим може заподіяти шкоду собі та всім оточуючим. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. [PERSON] , 1977 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] , раніше не перебував на обліку в КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, проте з 2014 року періодично перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради. 10 травня 2021 року о 15 годині 52 хвилин [PERSON] у супроводі поліції та спеціалізованої бригади швидкої допомоги був доставлений до КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, де пройшов обстеження та йому був поставлений діагноз «Психічний розлад. Неадекватна поведінка». Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 11 травня 2021 року, хворий [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад у виді шизоафективного розладу, маніакальний тип. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу та відсутність критичної оцінки свого стану, лікування хворого можливо лише в стаціонарних умовах. Пацієнт виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, внаслідок чого хворий потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 340 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, заклад з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином, встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, у зв`язку із чим хворий потребує госпіталізації до психіатричного закладу, оскільки його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Outcome: approved