Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 26 квітня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування № 446831311, за умовами якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», видана платіжна картка Mastercard Debit Standard «Моя картка» та конверт з персональним ідентифікаційним кодом до неї. Відповідно до пункту 6.3 вказаної заяви, сторони досягли згоди, що [PERSON] може бути встановлено відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у бажаному розмірі кредиту 15100,00 грн. (максимальний розмір кредиту 15100 грн.) зі строком кредитування 60 місяців. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 35% річних за користування. Відповідач зобов?язався сплачувати проценти за користування кредитом та щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов?язкового щомісячного платежу. За користування кредитом відповідач зобов`язалася сплачувати відсотки в порядку та розмірах, погоджених умовами заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Погашення кредиту повинно проводиться не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним у відповідності до нарахованих сум звіту (виписки) по рахунку, який відповідач повинен отримувати щомісячно самостійно. В порушення зобов`язань за договором, відповідач допустила несплату щомісячних платежів, в зв`язку з чим позивач вимагав достроково повернути строкову та прострочену заборгованість по кредиту, строкову та прострочену заборгованість за процентами. У зв`язку з виникненням заборгованості, 31 жовтня 2018 року, на адресу відповідача банк направляв вимогу про дострокове погашення кредиту та запропонував погасити заборгованість, попередивши про заходи примусового стягнення у разі несплати боргу. На вказану вимогу боржник не відреагувала. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором, станом на 07 травня 2019 року, становила 22214 (двадцять дві тисячі двісті чотирнадцять) грн. 43 коп., та складалася з основної заборгованості (простроченої) в розмірі 14987,28 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 4426,92 грн., заборгованості з комісії за розрахунково - касове обслуговування в розмірі 22,00 грн., пені за прострочену заборгованість в розмірі 2309,00 грн., суми інфляційних витрат на суму простроченого кредиту у розмірі 170,38 грн., суми 3 % річних на суму простроченого кредиту у розмірі 166,51 грн., суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 85,78 грн., суми 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 45,70 грн. 19 березня 2021 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що з урахуванням часткового погашення заборгованості, станом на 11 березня 2021 року заборгованість за кредитом відповідача становить 5679 (п?ять тисяч шістсот сімдесят дев?ять) грн. 73 коп., з яких 4546,86 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 1132,87 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Вказану суму заборгованості, а також судові витрати в розмірі 1921 грн., просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до правил статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Згідно зі статтею 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 23 жовтня 2019 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 25 жовтня 2019 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 29 жовтня 2019 року. 30 березня 2021 року заяву про зменшення позовних вимог було направлено відповідачу. Відповідно до даних перевірки статусу відстеження відправлення через дані офіційного сайту «Укрпошта» вказане відправлення вручено 29 квітня 2021 року. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подала. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. 26 квітня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», та відповідачем було підписано заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . За умовами договору, відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та видана платіжна картка Mastercard Debit Standard «Моя картка» та конверт з персональним ідентифікаційним кодом до неї (а.с. 12). Висновком - рішенням АТ «ОЩАДБАНК» № АА 66463306/27418 від 27 квітня 2018 року погоджено надання (встановлення) [PERSON] кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 15100, 00 грн. (а.с.17). Невід`ємною частиною заяви про приєднання є заява про встановлення відновлювальної кредитної лінії від 26 квітня 2018 року (а.с. 13), паспорт споживчого кредиту, інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 14); таблиця обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 26 квітня 2018 року (а.с. 15). Пунктом 3.1. заяви про приєднання від 11 квітня 2018 року визначено, що шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору клієнт беззастережно приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка, на день підписання цієї заяви, розміщена на інтернет сторінці банку https:// www.oschadbank.ua та укладає з банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку Кредитного договору. Відповідно до пунктів 6.3., 6.6., 6.7. вказаної заяви-приєднання, сторони досягли згоди, що [PERSON] може бути встановлений кредит у бажаному розмірі 15100,00 грн., максимальному розмірі 15100 грн., зі строком кредитування 60 місяців. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 35% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідач зобов?язалася щомісячно сплачувати за кредитом мінімальний платіж, розмір якого визначається в залежності від отриманої фактично клієнтом суми кредиту на дату сплати обов?язкового щомісячного платежу. Пунктом 6.9. вказаної заяви передбачено, що датою надання кредиту є дата використання відповідачем коштів кредитного ліміту. Відповідно до пункту 6.10. всі інші умови кредитного договору, в тому числі порядок його змін, містяться в договорі, клієнт усвідомлює і погоджується з тим, що заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії є частиною заяви на приєднання. Договір розміщений у вільному доступі на інтернет сторінці банку https:// www.oschadbank.ua та інші документи, які є їх невід?ємними частинами разом з кредитним договором. Відповідно до даних паспорту споживчого кредиту та інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, що були підписані сторонами 26 квітня 2018 року, встановлено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов?язання за договором про споживчий кредит. Зокрема встановлено пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення - за порушення взятих на себе зобов?язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15% суми простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов?язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половину суми, одержаної позивачем за договором про споживчий кредит. Також визначено, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов?язання щодо повернення кредиту становить 60%. Таким чином, сторони передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягає сплаті за користування кредитом. Відповідач допустила прострочення по сплаті за кредитним договором, в зв?язку з чим 31 жовтня 2018 року на її адресу банк направив лист - вимогу, в якому повідомив боржника про невиконання зобов`язань за кредитним договором та про те, що відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання вимоги погасити заборгованість (а.с.18). Відповідно до даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист-вимогу відповідач отримала 29 грудня 2018 року (а.с. 29). Станом на 07 травня 2019 року утворилася заборгованість по основному боргу в розмірі 14987,28 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 4426,92 грн., заборгованість з комісії за розрахунково - касове обслуговування в розмірі 22,00 грн. В зв?язку з неналежним виконанням відповідачем умов, визначених змістом зобов?язання, позивачем нараховані пеня в розмірі 2309,00 грн., суми інфляційних витрат на суму простроченого кредиту у розмірі 170,38 грн., суми 3 % річних на суму простроченого кредиту у розмірі 166,51 грн., суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 85,78 грн., суми 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 45,70 грн. Такі розрахунки підтверджені даними розрахунку заборгованості та звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 25 липня 2018 року по 07 травня 2019 року (а.с. 20-23). 15 квітня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», та відповідачем було підписано заяву на зміну графіку погашення кредиту. Відповідно до умов вказаної заяви, кредит у розмірі 25822,75 грн. щомісячно погашається рівною сумою у розмірі 2350 грн., починаючи з 05 травня 2020 року (а.с. 52-54) Відповідач частково погасила заборгованість за кредитом. За даними заяви про зменшення позовних вимог та розрахунку заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов?язання, станом на 11 березня 2021 року по договору № 446831311 за [PERSON] рахується непогашена заборгованість у розмірі 5679 (п?ять тисяч шістсот сімдесят дев?ять) грн. 73 коп., з яких 4546,86 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 1132,87 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Зазначені обставини підтверджуються даними розрахунку заборгованості позичальника за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов?язання станом на 11 березня 2021 року, виписки по картковому рахунку за період з 01 січня 2018 року по 09 березня 2021 року (а.с. 46). Доказів погашення заборгованості після звернення позивача до суду з цим позовом відповідачем не надано. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між сторонами договірних відносин щодо нарахування пені за порушення взятих на себе зобов?язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом. На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно правил статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Позивачем доведено, що відповідач порушила умови укладеного договору, допустила несплату чергових платежів, внаслідок чого було нараховано пеню за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 4546,86 грн., пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 1132,87 грн. Відповідач обізнана про наявність заборгованості, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надала. Висновки за результатами розгляду На підставі статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно статтей 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 4546,86 грн. та пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 1132,87 грн. ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, тому є доводеними. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 гривня. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, суд враховує, що часткове погашення кредитної заборгованості та зменшення позовних вимог не впливає на розмір судового збору, оскільки позивачем судовий збір сплачений у мінімальному розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Згідно з правилом частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved