Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 10.08.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування, володіння квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 14.08.2020 року позовну заяву залишено без руху. 25.09.2020 року до суду позивачем надано заяву, якою усунуті недоліки, що були підставою для залишення позову без руху. Ухвалою від 28.09.2020 року провадження у справі відкрито. 21.01.2021 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. До судового засідання сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності позивача та її представника. Матеріали справи містять заяву відповідача [PERSON] про визнання позову. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , яку позивач купила 12.02.2020 року у [PERSON] . Після придбання квартири позивач дізналася, що в квартирі досі зареєстрована відповідач [PERSON] . Реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує права позивача, в зв`язку з чим [PERSON] змушена звернутись до суду. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з Договору купівлі-продажу від 12.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. /а.с.6-7/. За відомостями №Н1-23697-ф/л про зареєстрованих осіб у житловом приміщенні/будинку, наданими Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 19.09.2001 року. З Акту про фактичне не проживання за місцем реєстрації від 06.11.2020 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких засвідчені головою правління ЖБК «Жовтневий-20» Сідіропуло О.Д., вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 14.04.2018 року, не зважаючи на реєстрацію, фактично не проживає [PERSON] /а.с.42/. В судовому засіданні 21.01.2021 року судом було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт складання ними акту про не проживання від 06.11.2020 року та пояснили суду, що [PERSON] виїхала з спірної квартири та зараз там новий власник - позивач [PERSON] . Також в судовому засіданні 21.01.2021 року було допитано свідка [PERSON] , яка є сестрою відповідача [PERSON] , яка підтвердила факт того, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає та не має можливості знятися з реєстрації, оскільки виїхала на постійне проживання до Російської Федерації. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є власником квартири за [ADDRESS] , в якій на теперішній час крім позивача зареєстрована також відповідач [PERSON] , яка є колишньою співвласницею даної квартири. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки, факт реєстрації відповідача призводить до порушення прав позивача як власника майна, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивачів порушені, що призвело до правомірного звернення позивача до суду за захистом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем позову, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved