Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У січні 2019 р. Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі по тексту - АТ «Універсал Банк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач 1, позичальник), [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач 2, поручитель) та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач 3, поручитель) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 59 762,40 швейцарських франків. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі кредитного договору від 05.03.2008 № 046-2008-543 [PERSON] отримала у ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», кредит в розмірі 89 530 швейцарських франків, строком користування до 01.03.2024 зі сплатою 9,45% річних за користування кредитом. В подальшому між банком та позичальником було укладені додаткові угоди до кредитного договору, якими змінювався розмір плати за користування кредитом. Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором було забезпечено порукою згідно з укладеними з поручителями [PERSON] та [PERSON] договорами поруки, відповідно до умов яких поручителі відповідають перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. На порушення умов кредитного договору [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 16.11.2018 утворилась заборгованість у розмірі 82 256,58 швейцарських франків, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 40 швейцарських франків; сума дострокового стягнення кредиту - 70 909,65 швейцарських франків; заборгованість за відсотками - 11 305,75 швейцарських франків; заборгованість за підвищеними відсотками - 1,18 швейцарських франків. Представник позивача Прудка О.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, однакв судове засідання не з`явилися без повідомлення причин неявки, відзиви на позов від них не надійшли. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, які мотивовані посиланням на сплив позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості по кредиту та за відсотками, що виникла до 11.01.2016, відсутність у позовній заяві обґрунтування періоду, за який стягується заборгованість, та некоректність формулювання позовних вимог, що на його думку свідчить про подвійність стягнення. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою від 24.04.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 25.06.2019. 21.06.2019 від відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою від 25.06.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.11.2019. 31.07.2020 від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву та зава про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. 09.08.2019 від позивача надійшла заява про усунення описки, допущеної у тексті позовної заяви. 12.08.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 3. 13.11.2019 за клопотанням представника відповідача 3 суд відклав розгляд справи на 24.03.2020. 24.03.2020 від представника позивача та відповідача 1 надійшли клопотання про відкладення розгляду справи. 24.03.2020 у зв`язку з введенням постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в Україні карантинних обмежень суд відклав розгляд справи на 20.08.2020. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. 05.03.2008 між ВАТ «Універсал Банк» (кредитором), правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 046-2008-543, предметом якого є зобов`язання банку надати позичальнику кредит в сумі 89 530 швейцарських франків та зобов`язання позичальника прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 9,45% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. (т. 1 а.с. 9-18). Сторони договору погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору, датою остаточного погашення всієї суми кредиту є 01.03.2024, а за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується підвищена процентна ставка в розмірі 28,35% річних (пункти 1.1., 1.1.1., 1.2.). Відповідно до пункту 2.4. договору погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів, які складаються із частини погашення основної суми кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом за попередній платіжний період. Датою погашення щомісячних платежів є останній робочий день, що передує 01 числу кожного місяця. Позичальник зобов`язується щомісячно у вказану дату здійснювати погашення щомісячних платежів шляхом зарахування до такої дати (включно) відповідної суми коштів на поточний рахунок, відкритий згідно пункту 2.1.3. даного договору. Позичальник доручає кредитору самостійно направляти кошти на погашення заборгованості позичальника у порядку та черговості, визначених пунктом 2.8. та іншими умовами цього договору. Розмір щомісячного платежу встановлений в Графіку погашення кредиту, що викладений у Додатку № 2 до даного договору (пункт 2.5.). Згідно з умовами, визначеними у пункті 2.12. договору, кредитор може збільшити процентну ставку, зазначену у пункті 1.1. договору, у разі зміни Національним Банком України розміру чинної облікової ставки та/або у разі запровадження адміністративних та\\або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку, та\\або у випадку зміни ставок LIBOR, EURIBOR, та\\або в інших випадках, якщо кредитор обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів кредитора. Про зміну процентної ставки кредитор має повідомити позичальника письмово за 15 календарних днів до дати зміни процентної ставки. Сторони погодили, що у випадку прострочення сплати позичальником чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад два місці та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення позичальником порушень за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення вимоги, термін повернення кредиту вважається таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення вимоги (пункт 5.2.5.). Згідно з пунктом 9.9. кредитного договору його складовою частиною є Додаток № 1 - перелік додаткових витрат, які несе позичальник у зв`язку з отриманням кредиту за цим договором. 25.03.2014, 24.04.2015, 08.12.2015, 17.05.2017 та 08.06.2018 між банком та позичальником було укладено додаткові угоди до кредитного договору № 046-2008-543, якими, зокрема, змінювався розмір плати за користування кредитом (відсоткова ставка), а саме: з 25.03.2014 - 7,00% річних; з 01.03.2015 - 9,95% річних; з 24.04.2015 - 6,20% річних; з 01.10.2015 - 9,95% річних; з 08.12.2015 - 6,50% річних; з 01.12.2016 - 9,95% річних; з 17.05.2017 - 6,00% річних; з 01.05.2018 - 9,95% річних; з 08.06.2018 - 3,00% річних. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору банком була прийнята порука [PERSON] згідно з укладеним з ним 05.03.2008 договором поруки № 046-2008-543-Р/1 та порука [PERSON] згідно з договором поруки від 25.03.2014 (т. 1 а.с. 157-159, 113-121). 25.03.2014 між банком та [PERSON] було укладено договір поруки у новій редакції, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язався перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору та додаткової угоди до нього від 25.03.2014 (ас. 160-168). У зв`язку зі зміною сторонами кредитного договору його умов 24.04.2015, 08.12.2015 та 17.05.2017 банк та поручителі погодили та підписали нові редакції договорів поруки (т. 1 а.с. 122-130, 131-139, 140-148, 169-177, 178-186, 187-195). 08.06.2018 банк, позичальник та поручителі в чергове погодили та підписали нову редакцію договорів поруки з урахуванням останніх змін до кредитного договору, внесених додатковою угодою до нього від 08.06.2018 (а.с. 149-156, 196-203). Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику [PERSON] кредит в сумі 89 530 швейцарських франків, що не заперечується відповідачами і підтверджується випискою по рахунку позичальника за 05.03.2008 та меморіальним ордером (т. 1 а.с. 219, 220). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 046-2008-543 вбачається, що до грудня 2010 р. включно позичальник [PERSON] належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, з січня 2011 р. вона стала порушувати графік платежів та вносити на погашення кредиту і процентів менші суми, ніж передбачено графіком, а з жовтня 2018 р. будь-які сплати за кредитним договором взагалі припинила. 24.10.2018 позивач направив позичальнику та поручителю [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором, а саме: сплату простроченої заборгованості за кредитом в сумі 30 швейцарських франків та нарахованих відсотків в сумі 11 176,54 швейцарських франків, при цьому попередив, у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається таким, що настав на 61 календарний день з моменту отримання вимоги (т. 1 а.с. 226, 227, 228, 229, 230, 231). Правовою підставою заявлених АТ «Універсал Банк» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 626 цього Кодексу дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у статті 627 закріплено принцип свободи договору, яка полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Положеннями статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою (частина перша статті 546 ЦК України). За положеннями статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано таблицю-розрахунок, відповідно до якої заборгованість за кредитним договором № 046-2008-543, розрахована станом на 16.11.2018, становить 82 256,58 швейцарських франків, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 40 швейцарських франків; сума дострокового стягнення кредиту - 70 909,65 швейцарських франків; заборгованість за відсотками - 11 305,75 швейцарських франків; заборгованість за підвищеними відсотками - 1,18 швейцарських франків (т. 1 а.с. 221-224). Жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку суду не надано, а тому суд покладає його в обґрунтування свого рішення як об`єктивний і належний доказ розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором. Даючи оцінку заяві відповідача [PERSON] про застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості по кредиту, яка виникла більше, ніж за три роки до подання даного позову, та нарахованих за вказаний період відсотків, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За приписами статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1 та 5 статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України при перегляді судових рішень з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (постанови від 12.12.2012, 07.03.2013, 19.03.2014 (№ 6-20цс14), 18.06.2014 (№ 6-61цс14), від 03.09.2015 (№ 6-31цс15). Цієї правової позиції дотримується і Верховний Суд. Водночас судом установлено, що позивач, здійснюючи свої права вільно, на власний розсуд, заявив до стягнення не усю заборгованість за кредитним договором, а визначив розмір своїх вимог виходячи з 120% ринкової вартості заставного майна (49 802 швейцарських франків), що на 11 147,25 швейцарських франків менше суми дострокового стягнення кредиту (тіла кредиту). Отже ураховуючи, що вимог про стягнення простроченої заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та за підвищеними відсотками позивачем не заявлено, а строк кредитування за кредитним договором № 046-2008-543 сплине лише 01.03.2024, підстави для застосування позовної давності відсутні. Більше того, останній платіж за кредитним договором було здійснено позичальником у вересні 2018 р., а банк звернувся до суду з даним позовом у січні 2019 р., тобто в будь-якому випадку в межах визначеного законом строку позовної давності Згідно з умовами, визначеними у договорах поруки, поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за кредитним договором, при цьому відповідальність поручителів та боржника є солідарною. За приписом частини 4 статті 559 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно з умовами, визначеними пунктом 2.7. договорів поруки в редакції від 08.06.2018, договір поруки діє до 01.03.2027, а відтак порука поручителів [PERSON] та [PERSON] не припинилася. Норми права, що регулюють інститут поруки, не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого. Судом встановлено, що позивач уклав окремі договори поруки з поручителями [PERSON] та [PERSON] , і ці договори не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою, а тому вони не несуть солідарної відповідальності перед позивачем. З пунктів 1.1. договорів поруки випливає, що відповідальність кожного з поручителів перед позивачем повинна бути солідарною разом з позичальником як з боржником за основним зобов`язанням. Отже на підставі викладених у заявах по суті справи аргументів, оцінки наданих сторонами доказів та вищенаведених положень матеріального закону, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги АТ «Універсал Банк» до позичальника [PERSON] та солідарно з нею до поручителів [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у валюті отриманого кредиту в загальному розмірі 59 762,40 швейцарських франків. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. Стаття 141 ЦПК України визначає, що у разі задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються відповідача. Отже з огляду на результат розгляду справи, суд покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір в сумі 25 801,33 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved