Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, споживач) про стягнення заборгованості за спожиті послуги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є споживачем вказаних послуг, однак не виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг, у зв`язку з чим станом на 01.12.2019 року сума заборгованості складає за спожиті послуги централізованого опалення в розмірі 13 354,87 грн., централізованого постачання гарячої води у розмірі 16 383,81, грн., а всього з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних - 31 362, 04 грн. Крім того, на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного з ПАТ «Київенерго», до позивача перейшло право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення в розмірі 29963, 11 грн., централізованого постачання гарячої води у розмірі 11489,57 грн., а всього з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних - 45 307,78 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за вказані послуги становить 76669,82 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму, а також судові витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 53,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.06.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 20.08.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У даному відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що жодних договірних відносин як з ПАТ «Київенерго», так і з КП «Київтеплоенерго» він не мав та не має, у нього відсутня будь-яка заборгованість перед цими підприємствами, а на даний час він має договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м.Києва від 29.03.2011 року, сумлінно виконує свої зобов`язання та відповідно до договору регулярно сплачує відповідні платежі. Жодного доказу наявності оформленого договору між ним та позивачем або надання пропозиції про укладення такого договору до позовної заяви не надано. Щодо заборгованості, на яке позивач набув право після ПАТ «Київнерго» відповідач вказав на те, що у 2017 році ПАТ «Київенерго» вже зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу і такий наказ було скасовано через відсутність як заборгованості перед ПАТ «Київенерго», так і його права на звернення до суду. Відтак, відповідач вважає, що відсутні законні докази наявності як основного, так і будь-яких інших зобов`язань у нього перед ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», оскільки первісним кредитором для нього є КП «Житлорембудсервіс» на підставі договору від 29.03.2011 року, жодних пропозицій щодо зміни або припинення він не отримував, а також відсутні докази переходу прав від КП до вказаних підприємств та його письмового повідомлення про перехід таких прав до нового кредитора. Посилаючись на викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 10.09.2020 року до суду надійшла відповідь представника позивача Темченка М.Г. на відзив відповідача. У даній відповіді представник позивача вважає доводи відповідача помилковими та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а також зазначає про відсутність доказів чинності договору з КП «Житлорембудсервіс» та виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати за спожиті комунальні послуги. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24.09.2020 року витребувано з КП «Житлорембудсервіс» Деснянського району міста Києва у арбітражного керуючого Потупало Н.І. оригінал та засвідчену належним чином копію договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеного в березні 2011 року між КП «Житлорембудсервіс» Деснянського району міста Києва і [PERSON] станом на березень 2011 року; відомості про подальше продовження (припинення, розірвання) вказаного Договору після закінчення однорічного строку його дії, а також про чинність вказаного Договору у періоди з липня 2015 року по квітень 2018 року включно і з травня 2018 року по листопад 2019 року включно; відомості (розрахунок) про здійснені Виконавцем щомісячні нарахування Споживачу за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води окремо за кожен місяць періодів з липня 2015 року по квітень 2018 року включно і з травня 2018 року по листопад 2019 року включно, із зазначенням: обсягу наданої послуги (поточних і попередніх показань засобів обліку, різниці цих показань або використаних норм споживання тощо); тарифу на даний вид послуги; грошової суми, яка належить до сплати за надану послугу; відомості (розрахунок) про здійснену Споживачем щомісячну оплату за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, які надавались Виконавцем протягом періодів з липня 2015 року по квітень 2018 року включно і з травня 2018 року по листопад 2019 року включно, із зазначенням по кожній послузі окремо: розміру заборгованості на початок місяця; суми здійсненої оплати протягом місяця; розміру заборгованості на кінець місяця. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24.09.2020 року витребувано з КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» інформацію про власника/власників об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . 20.04.2021 року до суду надійшли додаткові пояснення відповідача [PERSON] на відповідь на його відзив. У даних поясненнях відповідач наполягає на чинності договору, укладеного між ним і КП «Житлорембудсервіс», та на відсутності у нього будь-яких зобов`язань перед ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» в зв`язку з відсутність укладених з ними договорів про надання послуг. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 05.07.2021 року витребувано у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва оригінал та засвідчену належним чином копію договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеного в березні 2011 року між КП «Житлорембудсервіс» Деснянського району міста Києва і [PERSON] станом на березень 2011 року; відомості про подальше продовження (припинення, розірвання) вказаного Договору після закінчення однорічного строку його дії, а також про чинність вказаного Договору у періоди з липня 2015 року по квітень 2018 року включно і з травня 2018 року по листопад 2019 року включно; відомості (розрахунок) про здійснені Виконавцем щомісячні нарахування Споживачу за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води окремо за кожен місяць періодів з липня 2015 року по квітень 2018 року включно і з травня 2018 року по листопад 2019 року включно, із зазначенням: обсягу наданої послуги (поточних і попередніх показань засобів обліку, різниці цих показань або використаних норм споживання тощо); тарифу на даний вид послуги; грошової суми, яка належить до сплати за надану послугу; відомості (розрахунок) про здійснену Споживачем щомісячну оплату за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, які надавались Виконавцем протягом періодів з липня 2015 року по квітень 2018 року включно і з травня 2018 року по листопад 2019 року включно, із зазначенням по кожній послузі окремо: розміру заборгованості на початок місяця; суми здійсненої оплати протягом місяця; розміру заборгованості на кінець місяця. 28.09.2021 року до суду надійшли уточнення відповідача до відповіді на позов, в яких відповідач вважає позовну заяву безпідставною, оскільки відсутні документи щодо наявності у нього заборгованості перед ПАТ «Київенерго» та її розміру, а наданими позивачем доказами підтверджується, що саме КП «Житлорембудсервіс» було визначено постачальником за адресою його проживання, а тому позивач не має підстав для звернення до суду про стягнення з нього будь-якої сплати послуг. Крім того, договір відступлення права вимоги від КП «Житлорембудсервіс» до ПАТ «Київенерго» не укладався, а він не був повідомлений про такий перехід прав вимоги і додатки до договору про відступлення прав вимог не мають дати підпису. Крім того, відсутні докази направлення йому оферти та його акцепту пропозиції. Відповідач також вважає, що типові договори ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» не відповідають вимогам чинного законодавства, а його попередній договір з КП «Житлорембудсервіс» з урахуванням ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року продовжує свою дію. В судовому засіданні представник позивача Банецький Б.І. позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до абз.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Таким чином, з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які на даний час постачає Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Судом також встановлено, що на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного з ПАТ «Київенерго», до позивача перейшло право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення в розмірі 29963, 11 грн., централізованого постачання гарячої води у розмірі 11489 грн. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води врегульовані Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. На виконання вимог Закону, КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до пункту 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач не в повному обсязі оплачує надані йому послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, за ним станом на 01.12.2019 року рахується сума заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення в розмірі 13 354,87, централізованого постачання гарячої води у розмірі 16 383,81, грн., а всього з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних - 31362,04 грн. Крім того, на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного з ПАТ «Київенерго», до позивача перейшло право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення в розмірі 29963,11 грн., централізованого постачання гарячої води у розмірі 11489,57 грн., а всього з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних - 45307,78 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за вказані послуги становить 76669,82 грн.. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані. Перевіривши наведений представником позивача розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, і тому позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги підлягає задоволенню у повному обсязі. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорено та не спростовано. Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності у нього будь-яких зобов`язань як перед ПАТ «Київнерго» та ПАТ «Київтеплоенерго», мотивовані наявним договором, укладеним між ним та КП «Житлорембудсервіс» у 2011 році. Так, у березні 2011 року між відповідачем та КП «Житлорембудсервіс» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення. Проте, слід звернути увагу, що 10.12.2017 року набрав чинності ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, окремі норми якого були введені в дію з 10.06.2018 року та 01.01.2019 року, в цілому введений в дію з 01.05.2019 року. В зв`язку з набранням чинності цим ЗУ відбулися зміни і в порядку укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.20214 року, з 01.07.2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання було визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії ПАТ «Київенерго». Крім того, Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Як вбачається з відповіді арбітражного керуючого Потупало Н.І. від 08.10.2020 року вих. № 714-02-01-910/23387, на виконання розпорядження Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації № 48 від 30.01.2015 року «Про закріплення на праві повного господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва» всі об`єкти житлового господарства у 2015 році було передано на баланс вказаного КП. КП «Житлорембудсервіс» з 01.05.2015 року припинило бути виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Таким чином, з урахуванням вищенаведених змін у законодавстві у сфері житлово-комунальних послуг та відповідних нормативних актів саме ПАТ «Київенерго», а в подальшому КП «Київтеплоенерго» є постачальниками спірних комунальних послуг, а тому є такими, що мали право вимоги до споживачів з оплати за їх надання. Крім того, відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі. Що ж стосується посилань відповідача на ухвалу суду про скасування судового наказу, як доказ відсутності заборгованості, то вони також не можуть бути враховані судом, оскільки ухвала суду з цього приводу не містить жодних посилань на таку обставину. Інші доводи відповідача на висновки суду не впливають і підстав для відмови в задоволенні позову повністю або частково не дають. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 53,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved