Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі - КС) звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Луганська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів про відшкодування матеріальної шкоди, матеріальних збитків. Крім того, КС звернулась до суду з уточненим позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Луганська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів про відшкодування матеріальної шкоди, матеріальних збитків. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що 05.05.2014 року [PERSON] та КС «Імперіал ЛТД» уклали договір купівлі-продажу гаражу на автостоянці Луганської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів № 11, місце № [NUMBER]. За договором купівлі-продажу [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 5000,00 грн. та передав свій членський квиток. У зв'язку з тим, що КС «Імперіал ЛТД» є юридичною особою та перереєстрація гаражу не потребує державного або нотаріального посвідчення, спілка не переоформила гараж у ЛОО ВСА. До серпня 2016 року спілка безперешкодно користувалася належним їй майном та сплачували за [PERSON] членські внески, що підтверджується квитанціями. 21 вересня 2016 року [PERSON] придбав вищевказаний гараж у КС «Імперіал ЛТД» за 25000,00 грн. в рахунок погашення його депозитного вкладу. 28.09.2016 року старший контролер - приймальник ЛОО ВСА [PERSON] видав довідку про те, що гараж на автостоянці ЛОО ВСА № 11 дійсно належить [PERSON] [PERSON] декілька разів зустрічався з [PERSON] та просив його поїхати до стоянки ЛОО ВСА з метою переоформити гараж на його ім'я, але [PERSON] кожного разу казав що він зайнятий на роботі та йому ніколи, переносив переоформлення на інший раз. В березні 2017 року [PERSON] дізнався, що [PERSON] ще раз продав гараж на автостоянці ЛОО ВСА № 11, місце № [NUMBER] [PERSON]. Своїми діями [PERSON] завдав значної матеріальної шкоди КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] у результаті невиконання зобов'язань за договором купівлі-продажу від 05.05.2014 року, та за яким йому було видано задаток. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь КС «Імперіал ЛТД» матеріальні збитки у розмірі 6335,00 грн. та матеріальні збитки в розмірі 25000,00 грн. Представник позивача Бондар А.А. в судовому засіданні свій позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що у лютому 2014 року за усною домовленістю [PERSON] надав свій вільний гараж для користування КС «Імперіал ЛТД». Згідно статуту спілки автомобілістів членом спілки не може бути юридична особа. Тому договір було оформлено простою юридичною формою. До серпня 2015 року КС «Імперіал ЛТД» належним чином користувались майном. У вересні 2016 року [PERSON] придбав у КС «Імперіал ЛТД» зазначений гараж за рахунок депозитного вкладу. [PERSON] отримані кошти за продаж гаражу забажав оформити депозитним рахунком. Кошти було зараховано на депозитний рахунок [PERSON] Коли [PERSON] звернувся до [PERSON] з метою переоформлення гаражу [PERSON] ухилився посилаючись на зайнятість. Представник третьої особи - Луганської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності. [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від нього не надходило клопотання про відкладення слухання справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі. Пояснив, що вони з КС «Імперіал ЛТД» уклали усний договір, відповідно до якого КС «Імперіал ЛТД» мали право користуватися належним йому гаражем без орендної плати, але повинні були сплачувати членські внески у ЛОО ВСА з подальшим правом викупу гаражу. Але в подальшому він з КС «Імперіал ЛТД» не досяг згоди та продавати їм свій гараж передумав. Кошти від КС «Імперіал ЛТД» він не отримував. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив у позові відмовити у зв'язку з тим, що гараж є нерухомим майном, договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідченим, в іншому випадку договір є нікчемним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Предметом заявлених позовних вимог є невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу гаражу від 05 травня 2014 року. Оцінюючи вказаний договір, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ч. 3 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК ( 435-15 ) не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Так як, договір купівлі-продажу від 5 травня 2014 року, є неукладеним, то суд не може прийняти наданий позивачем договір купівлі-продажу від 5 травня 2014 року, в якості доказу наявності у відповідача обов'язку продати позивачу спірну будівлю гаражу. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У зв'язку з цим, судом не приймаються в якості доказу сплати позивачем відповідачу, грошової суми в розмірі 5000 гривень за придбання спірного гаражу, депозитний договір № 974 про залучення на депозитний рахунок до запитання від 4 березня 2014 року та видаткові касові ордери по сплаті відповідачу грошових сум по вказаному договору, так як вказані документи не містять будь-якого посилання на договір купівлі-продажу спірного гаражу. У відповідності до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В зв'язку з цим, суд не приймає в якості доказу бухгалтерську довідку надану позивачем, так як вказана довідка не відповідає вимогам пред'явленим до вказаного документу Методичними рекомендаціями щодо застосування регістрів бухгалтерського обліку, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2000 р. № 356 та вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а тому не може біти прийнятий в якості документа бухгалтерського обліку. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальних збитків (завдатку) у сумі 11335,00 грн. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В той же час, згідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Таким чином, позивачем заявлена вимога про стягнення однієї грошової суми з різних правових підстав. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 16 ЦК України, Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Спосіб захисту свого цивільного права у вигляді стягнення матеріальних збитків (завдатку) не передбачений діючим законодавством а тому не підлягає судовому захисту. При таких обставинах суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог про стягнення з відповідача матеріальних збитків (завдатку). Позивачем не надано суду доказів про нанесення йому діями або бездіяльністю відповідача матеріальних збитків на суму 25000 гривень. Доводи представника позивача про виникнення таких збитків в результаті виконання позивачем обов'язків по депозитному договору з [PERSON], не може бути прийняті судом, так як відповідач не є стороною по правовідносинам між позивачем та [PERSON] Обов'язок по сплаті [PERSON] 25 000 гривень виник у позивача внаслідок цивільно-правової угоди, а тому не може бути визнаний матеріальним збитком у відповідності до ст. 22 ЦК України. В зв'язку з тим, що судом 26.05.2017 року була винесена ухвала про надання позивачу відстрочки по сплаті судового збору, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1600 гривень згідно ст.. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved