Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Кредитна спілка «СуперКредит» (далі КС «СуперКредит», позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив, що 15.11.2016 року між КС «СуперКредит» і відповідачем було укладено кредитний договір № СК-48/0125/16/94/06, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72% на рік. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 12.05.2017 року в нього перед банком утворилася заборгованість у розмірі 3537 грн. 94 коп., з них: 2083 грн. 31 коп. заборгованість за кредитом, 1083грн. 83 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 370 грн. 80 коп. заборгованість за пенею, яку позивач просить стягнути на його користь із відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 15.11.2016 року між КС «СуперКредит» і [PERSON] було укладено кредитний договір № СК-48/0125/16/94/06, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5000 гривень зі сплатою 72 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 4). З матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] припинила виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у звязку із чим, станом на 12.05.2017 року в неї виникла заборгованість, яка за розрахунками КС «СуперКредит» становить 3537 грн. 94 коп., з них: 2083 грн. 31 коп. заборгованість за кредитом, 1083 грн. 83 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 370 грн. 80 коп. заборгованість за пенею. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, що порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 2083 грн. 31 коп. та процентам за користування кредитом в сумі 1083грн. 83 коп., ґрунтується на вимогах закону, а відтак за відсутності будь яких заперечень з боку відповідача, підлягає задоволенню в повному обсязі. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пунктом 3,4 кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 370 грн. 80 коп.. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути 3537 грн. 94 коп., з них: 2083 грн. 31 коп. - заборгованість за кредитом, 1083 грн. 83 коп. заборгованість за процентами, а також пеня в сумі 370 грн. 80 коп.. Також з відповідача на користь позивач слід стягнути судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп.. ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 551, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

Outcome: approved