Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Керівник Старобільської місцевої прокуратури звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області в інтересах держави в особі Управління державного агентства рибного господарства у Луганській області, Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну водним живим ресурсам, у розмірі 1343,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що постановою Новопсковського районного суду Луганської області у справі про адміністративне правопорушення № 420/1273/18 від 21.08.2018 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.85 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що 05 серпня 2018 року о 19-30 год. на річці Айдар в районі с. Можняківка Новопсковського району Лугансько області [PERSON] проводив незаконний лов водних біоресурсів - риби з використанням забороненого знаряддя лову - сітки в кількості 7 шт., гумового надувного човна «Лисичанка» в кількості 1 шт. При цьому, незаконно виловив рибу: лящ в кількості 7 шт., окунь - 3 шт., плоскирка - 3 шт., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 1343,00 грн., які добровільно ним не відшкодовані. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10.09.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10.10.2019. 10.10.2019 судове засідання відкладено до 11.11.2019 у зв`язку з неявкою відповідача. 11.11.2019 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого в нарадчій кімнаті по іншій справі. Судове засідання призначено на 28.11.2019. Прокурор підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представники Управління державного агентства рибного господарства у Луганській області та Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з`явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 21 серпня 2018 року у справі ЄУ № 420/1273/18, провадження № 3/420/337/18, встановлено, що 05 серпня 2018 року о 19 год. 30 хв. на річці Айдар в районі с. Можняківка Новопсковського району Луганської області [PERSON] проводив незаконний лов водних біоресурсів риби з використанням забороненого знаряддя лову сітки в кількості 7 шт., гумового надувного човна «Лисичанка» в кількості 1 шт. Таким чином незаконно виловив рибу: лящ в кількості 7 шт., окунь 3 шт., плоскирка 3 шт., чим порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 340,00 грн. на користь держави з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення, яке є приватною власністю порушника - забороненого знаряддя добування об`єктів тваринного світу сіткоснастевого знаряддя лову сітка в кількості 7 шт. Зазначена постанова суду набрала законної сили 01.09.2018. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт незаконного лову риби [PERSON] підтверджується постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 21 серпня 2018 року у справі ЄУ № 420/1273/18, провадження № 3/420/337/18. Згідно розрахунку шкоди, завданої внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення водних біоресурсів, до протоколу № 000313 від 05.08.2018 відносно [PERSON] , сума заподіяної відповідачем шкоди незаконним виловом риби (лящ в кількості 7 шт., окунь 3 шт., плоскирка 3 шт.) становить 1343,00 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законами України «Про тваринний світ», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та «Про охорону навколишнього природного середовища». Відповідно до положень ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. У відповідності до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської діяльності та іншої діяльності, підлягає за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до п.6.2 «Правил любительського і спортивного рибальства» шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209. Розрахунок суми завданих збитків відповідачем проведено у відповідності до Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що відповідач не оспорював факту наявності в його діях порушень правил рибальства та визнав позов, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду прокуратурою Луганської області було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 960,50 грн., та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 960,50 грн.

Outcome: approved