Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

КП «Жилкомсервіс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 8198,06 грн., посилаючись на те, що відповідач є власником квартири, за адресою [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 10.03.1995 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, 1/3 згідно свідоцтва про право на спадщину № 748, виданого 19.12.2018 ПН ХМНО Конопацькою О.Б., 1/3 згідно свідоцтва про право на спадщину № 47, виданого 30.01.2019 ПН ХМНО Конопацькою О.Б. , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 237098767 від 15.12.2020. Позивач належним чином виконує свої обов`язки щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач не здійснює дій щодо повного погашення заборгованості, внаслідок чого за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.08.2018 по 31.12.2020 у розмірі 8198 грн. 06 коп. Ухвалою судді від 09.02.2021 справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири, за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 10.03.1995 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, 1/3 згідно свідоцтва про право на спадщину № 748, виданого 19.12.2018 ПН ХМНО Конопацькою О.Б., 1/3 згідно свідоцтва про право на спадщину № 47, виданого 30.01.2019 ПН ХМНО Конопацькою О.Б. , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 237098767 від 15.12.2020. (а.с. 11-12). Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] , за період з 01.08.2018 по 31.12.2020 наявна заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 8198,06 коп. (а.с. 9) Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved