Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Малотур'янська сільська рада Долинського району Івано-Франківської області в особі сільського голови Кузеляк Л.А. звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просили визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований 07.06.1996 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером [NUMBER] на ім'я [PERSON] та скасувати його реєстрацію. Свої вимоги мотивували тим, що 13.07.2012 року рішенням № 278-11/12 сесії Малотур'янської сільської ради надано дозвіл на розробку детального плану масиву індивідуальної забудови в урочищі «Біля Телевишки» в [ADDRESS]. В процесі виконання робіт сільській раді стало відомо про існування земельної ділянки, що належить відповідачу. Для вияснення ситуації що склалася, проведення звірки та внесення змін в погосподарські книги і облікову документацію сільською радою було подано ряд запитів-звернень. На одне з них відділ Держземангенства в Долинському районі повідомив, що відповідно до електронної бази даних держаних актів у власності відповідача перебуває земельна ділянка, площею 0,5800 га, для ведення особистого підсобного господарства в с.Мала Тур'я Долинського району, зареєстрована на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого 07.06.1996 року за номером [NUMBER]. На інший запит даним відділом повідомлено про відсутність технічної документації щодо вказаної земельної ділянки. Як вбачається із оспорюваного державного акту, він виданий начебто на підставі рішення Малотур'янської сільської ради від 30.12.1994 року. Однак, такого рішення Малотур'янською сільською радою не приймалось, що підтверджується архівною довідкою. Більше того, сесія Малотур»янської сільської ради 30.12.1994 року взагалі не проводилась. Таким чином державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований 07.06.1996 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером [NUMBER] на ім'я [PERSON], видано без законодавчо передбачених підстав, а тому він підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивача сільський голова [PERSON] та представник за дорученням від 17.12.2014 року (а.с. 36) [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини та просили задоволити їх, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований 07.06.1996 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером [NUMBER] на ім'я [PERSON] та скасувавши реєстрацію даного державного акту. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю від 30.12.2014 року (а.с. 27) [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що твердження позивача про те, що державний акт виданий без відома Малотур'янської сільської ради не відповідає дійсності, так як цей державний акт виданий саме Малотур'янською сільською радою та підписаний головою сільської ради Андрусівим З.А. Державний акт видано на підставі рішення Малотур'янської сільської ради від 30.12.1994 року, яким [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку, площею 0,5800 га, для ведення особистого підсобного господарства в [ADDRESS]. На підставі даного рішення відповідач отримав оспорюваний державний акт. Крім того, в 2010 році відповідач в спеціалізованій проектній організації замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Проектна організація обстежила і встановила в натурі межі земельної ділянки з погодженням із суміжниками землекористувачами. Даний акт підписано представником Малотур»янської сільської ради спеціалістом по землевпорядкуванню [PERSON] та представником управління Держкомзему в Долинському районі О.Козаченко. Цим же представником сільської ради було погоджено кадастровий план даної земельної ділянки та акт про відновлення довгострокових межових знаків від 22.03.2010 року. Таким чином, [PERSON] отримав усі погодження, в тому числі і від Малотур'янської сільської ради, та виготовив у встановленому законом порядку технічну документацію, а тому немає жодних сумнівів в законності отримання ним даної земельної ділянки, про що також було відомо позивачу. Тому позивачем пропущено строк позовної давності на звернення в суд з даним позовом, оскільки про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON] ще в 1996 році Малотур'янська сільрада знала в день його видачі, так як сама його видавала, а тому він просить застосувати строк позовної давності. Відсутність в архіві рішень Малотур»янської сільської ради за 30.12.1994 року не можна вважати доказом того, що сесія в цей день не проводилася, оскільки обов»язок передавати документи в архів лежить на позивачеві, а тому він просто міг їх не передати. Тим більше, що йому відомо, що 30.12.1994 року сесією Малотур»янської сільської ради приймалися рішення про передачу земельних ділянок і іншим громадянам. Враховуючи наведене, просив в позові відмовити. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Аналогічна норма мітилася і в ст. 6 Земельного кодекс України в редакції Закону № 1296-ХІІ від 13.03.1992 року, що був чинний на час видачі спірного державного акту, в якій було зазначено, що передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Як вбачається з оспорюваного позивачем державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 13), в ньому зазначено про те, що він зареєстрований 07.06.1996 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером [NUMBER], а також він підтверджує, що на підставі рішення Малотур'янської сільської ради Долинського району від 30.12.1994 року [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку, площею, 0,5800 гектара, на території Малотур»янської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства. Згідно з довідкою № 32/01-20/30, що видана архівним відділом Долинської РДА Івано-Франківської області від 30.09.2013 року (а.с. 9), у протоколах сесій Малотур'янської сільської ради від 1994 року сесії від 30.12.1994 року немає. Про те, що 30.12.1994 року сесія Малотур»янської сільської ради не проводилася, свідчить список сесій Малотур»янської сільської ради народних депутатів, наданий позивачем (а.с. 40). Допитані судом свідки: [PERSON], який в 1994 році працював секретарем Малотур»янської сільської ради та [PERSON], яка в той період працювала землевпорядником, категорично ствердили, що 30.12.1994 року сесія сільської ради не проводилася. Як вбачається з відповіді на запит суду відділу Держземагенства в Долинському районі № 436/07/23 від 17.04.2015 року (а.с. 101), згідно «Книги реєстрації державних актів в приватну власність [ADDRESS] [NUMBER]» державний акт [NUMBER] зареєстровано 07.06.1996 року за гр. [PERSON] ([ADDRESS]) на земельну ділянку в садовому товаристві «Дружба» , площею 0,0730 га, для садівництва, виданий на підставі рішення сесії Малотур»янської сільської ради від 19.04.1994 року. Вказаний факт підтверджується і копією Державного акта на право власності на землю [NUMBER], що виданий на ім»я [PERSON] (а.с. 94). При постановленні даного рішення суд враховує також те, що ні представник відповідач, ні відділ Держземагенства в Долинському районі, не змогли надати суду для огляду оригінал оспорюваного державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого 07.06.1996 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером [NUMBER] на ім'я [PERSON]та допитана в якості свідка представник відділу Держземагенства в Долинському районі [PERSON] ствердила, що такий документ у відділі відсутній. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що рішення від 30.12.1994 року Малотур'янською сільською радою насправді приймалося, однак не було передане для зберігання в архів, оскільки воно є голослівним, нічим не підтверджено та спростовується вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а також виписками з погосподарської книги № 13 за 1990-1995 роки, особовий рахунок № 452, та по господарської книги № 2 за 1996-2000 роки, особовий рахунок [NUMBER], відповідно до яких у користуванні [PERSON] знаходилися земельні ділянки, загальною площею всього 0,3303 га. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що 30.12.1994 року сесія Малотур»янськоїх сільської ради не проводилася і рішення про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,5800 га, для ведення особистого підсобного господарства не приймалося, а тому відсутні підстави для видачі йому оспорюваного державного акту. За таких обстави позов Малотур'янської сільської ради Долинського району в цій частині слід задоволити та визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], в якому зазначено, що він зареєстрований 07.06.1996 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] на ім'я [PERSON] Що стосується вимоги позивача про скасування державної реєстрації вказаного державного, то в задоволенні даної вимоги слід відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що державна реєстрація цього акту відсутня, а тому скасуванню не підлягає. При цьому суду вважає, що позивачу слід поновити строк на звернення в суд з даним позовом як пропущений з поважних причин, оскільки встановлено, що про існування спірного державного акту йому стало відомо після прийняття рішенням № 278-11/12 сесії Малотур'янської сільської ради 13.07.2012 року про надання дозволу на розробку детального плану масиву індивідуальної забудови в урочищі «Біля Телевишки» в [ADDRESS]. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачу ще в 2010 році було відомо про існування спірного державного акту, тому що спеціаліст по землевпорядкуванню цієї сільської ради [PERSON] в 2010 році підписала акт обстеження і встановлення в натурі меж наданої [PERSON] земельної ділянки за погодженням із суміжниками землекористувачами, оскільки допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] категорично ствердила, що вказаний документ ніколи не бачила і не підписувала, а її підпис в ньому підроблено. Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 6,9,17,22,23,103 Земельного кодексу України в редакції Закону № 1296-ХІІ від 13.03.1992 року, ст.ст. 12,116,125,126,158 Земельного кодексу України,

Outcome: approved