Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА В вересні 2020 року заявниця звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка значиться у реєстрі РАГС як « [PERSON] » та яка померла [INFO] (актовий запис про смерть № 1230 від 16.10.2019 року). Подана заява обґрунтована тим, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на праві приватної власності земельну ділянку № [NUMBER] , масив № 52 розташованої на території Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району вона заповідає в рівних частках - [PERSON] , 1948 року народження, та [PERSON] , 1950 року народження. Після смерті [PERSON] заявниця та її сестра [PERSON] звернулись до нотаріусу з заявами про прийняття спадщини, проте по сьогоднішній день не можуть отримати свідоцтво про прийняття спадщини, оскільки заявниця не може підтвердити той факт, що померла [PERSON] була її рідною матір`ю. В державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, міститься актовий запис про народження заявниці за номером 2, та згідно з відомостями вказаного запису батьками заявниці зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] », прізвище самої дитини - заявниці, - « [PERSON] ». В подальшому були внесені виправлення до свідоцтва про шлюб батьків заявниці та її свідоцтва про шлюб, яке видавалось повторно, однак дані актового запису в самому реєстрі ніхто не змінював. Тобто, [PERSON] не може підтвердити, що померла [PERSON] була її рідною матір`ю. Такі обставини наразі не дають [PERSON] можливості прийняти спадщину після смерті матері. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08.09.2020 року відкрито провадження по справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання. У судове засідання заявниця не з`явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі та задовольнити вимоги. Представник Мологівської ОТГ у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву з прохання справу розглянути без її участі, заяву сестри [PERSON] підтримує та визнає. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд встановив наступні обставини і прийшов до наступного висновку. ІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН Вказана заява обґрунтована тим, що внаслідок наявності розбіжностей в написанні прізвища ім`я та по-батькове заявниці та її матері - спадкодавиці, вона не може належним чином успадкувати майно матері яке вона їй заповіла та отримати Свідоцтво про право на спадщину. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даною заявою. ІІІ. ФАКТИЧНИ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. 13 січня 1948 року [PERSON] та [PERSON] , 1926 року народження, уклали шлюб, актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] видане 10.12.1948 року, місце реєстрації: село Оситняжка Златопільського (нині - Новомиргородського) району Кіровоградської області. [INFO] в селі Оситняжка Новомиргородського району Кіровоградської області народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2, видане повторно 12.12.1968 року. Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, за даними самого актового запису про народження заявниці під № 2, складений виконавчим комітетом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, батьками заявниці є « [PERSON] та [PERSON] », а прізвище заявниці зазначене як « [PERSON] ». Так саме, « [PERSON] та [PERSON] », ПІБ батьків заявниці зазначені в свідоцтві про їх одруження 13.01.1948 року, яке містить виправлення зі зміною їх прізвища на « [PERSON] », дата та підстава зміни не зазначена. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] 30.01.1971 року заявниця - [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на праві приватної власності земельну ділянку № [NUMBER] , масив № 52 розташованої на території Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району заповідає в рівних частках - [PERSON] , 1948 року народження, та [PERSON] , 1950 року народження, З огляду на викладене, враховуючи пояснення [PERSON] , суд вважає, приходить до висновку, що різниця в написанні ПІБ батьків відбулась в результаті граматичних помилок та неправильного перекладу з російської на українську мову. ІІІ. ОЦІНКА СУДУ. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зміст статті 89 ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За розглядом справи на виконання положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, заявницею надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви та з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved