Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. На розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про позивача, як батька [PERSON], з актового запису №2255 від 18.09.2014 року, складеного відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Стислий виклад обставин справи та аргументи учасників справи. На обґрунтування позову посилається на ту обставину, що 22.02.2014 року між сторонами справи було укладено шлюб, який розірвано в 2018 році рішенням суду. Під час перебування в шлюбі з позивачем, відповідач народила дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком котрої, згідно ч.1 ст. 122 Сімейного Кодексу України записано позивача. У [PERSON] існує обгрунтвана упевненість, що дитина не від нього, оскільки на час зачаття він з відповідачкою не жили однією сімєю, спідкувадися через соціальні мережі, і з відповідачкою особисто він познайомився 14.01.2014 року. А тому в судовому засіданні позивач просить суд позов задовольнити з зазначених у позовній заяві підстав, та виключити запис про позивача, як батька [PERSON], з актового запису №2255 від 18.09.2014 року, складеного відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Відповідач в судовому засіданні позов визнала, зазначила що дитина виключно її і оскільки позивач не визначє дитину своєю, то немає жодних перешкод до задоволення позовних вимог. Встановлені Судом обставини та обгрунтвання їх доказами. Отже, 22.02.2014 року між сторонами справи було укладено шлюб, який розірвано в 22.01.2018 році рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі 607/10956/17. В зазначеному рішенні, Суд встановив, що від шлюбу у сторін 07.09.2014 року народився син [PERSON], про що 18 вересня 2014 року складено актовий запис №2255 відділу ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, за яким 18 вересня 2014 року видане свідоцтво про народження серії 1-ИД№135088201861. Берзпосереньо в засіданні Позивач зазначив, що до вересня 2013 року перебував за межами України, першого разу зустрівся з відповідачкою на новий рік 31.12.2013 року, 14.01.2014 року «на старий новий рік» у них відбувся статевий контакт; дитина народилася 07.09.2014 року, а тому за девять місяців до народження, тобто на час зачаття дитини, сторони справи не жили сімєю, не мали статевих стосунків, спілкувалися за допомогою соціальних мереж. Окремо [PERSON] суду повідомив, що у нього й раніше виникали підозри, що дитина не від нього, зокрема ще у травні червні 2014 року під час проведення УЗД стану вагітності відповідачки. Проте питання виключення актового запису про батьківство не підіймав, оскільки любив дитину і дружину. Мотивом звернення до суду є та обставина, що колишня друдина почала вимагати сплати аліментів на дитину, народжену не від нього. Відповідач визнаючи позов зазначила суду, що дитина виключно її і оскільки позивач не визначє дитину своєю, то немає жодних перешкод до задоволення позовних вимог. Повідомила, що можливо батьком дитини є інший хлопець, з яким відповідач мала близькі стосунки, і познайомилася ще раніше приїжджачи до бабусі в смт. В.Березовиця Тернопільського району. \~Норми права, які застосував Суд, мотиви їх застосування, та висновки Суду. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1-3ст. 136 Сімейного кодексу Україниособа, яка записана батьком дитини відповідно до статей122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6\~ст. 136 СК України\~до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема ч.1\~ст. 82 ЦПК України, яка передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин або добровільності їх визнання. За правилами\~ст.\~103\~ЦПК України,\~Суд призначає\~експертизу у\~справі для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Для встановлення чи оспорювання батьківства проводиться експертиза ДНК. Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза\~призначається з метою формування належної, допустимої та достатньої за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» доказової бази. Об'єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (при наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. В результаті проведення ДНК-аналізу на предмет встановлення батьківства ймовірність похибки позитивного висновку становить 0,000001%. Негативний факт батьківства встановлюється із 100% ймовірністю. Основоположний принции цивільного судочинства полягає у змагальності сторін, і обовязку кожної з них у докауванні обставин. Сприяючи у здійсненні прав, Судом було розяснено позивачу у підготовчому судовому засіданні на звернення з клопотанням про призначення судової експертизи, й, за заявою позивача, визначено процесуальни строк на підготовку. Разом з тим, по завершенню строку клопотання суду подане не було, як зазначив сам позивач, за недоцільністю. Відтак суд наголошує, саме по собі визнання відповідачкою позову, висловлене в заяві по суті на емоціях, зумовлених неприязним ставленням сторін справи одне до одног, за відсутності вказівки відповідачки на конкретну особу біологічного батька дитини, та відсутності висновків експертного генетичного дослідження на предмет походження дитини від позивача, виходячи з інтересів перш за все дитини бути обізнаною хто її батько та отримувати батьківську любов і турботу, зумовлює наявність в Суду саме того обгрунтованого сумніву достовірності визнаних відповідачою обставин, що не дозволяє дійти переконання про задоволення позовних вимог. З огляду на наведене,

Outcome: dismissed