Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Керівник Могилів-Подільської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Могилів-Подільської міської ради, Комунальної установи «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» до [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, посилаючись на те, що вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.04.2017 [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді виправних робіт за місцем його роботи на строк 1 рік 3 місяці з відрахуванням 20% із суми його заробітку в дохід держави, з позбавленням його права керувати транспортними засобами на 1 рік. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13.06.2017 апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрито через відмову від апеляційної скарги. Як встановлено в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, 21.02.2016 близько 11 години [PERSON], керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки «DAF 75.290 CF», д.н.з. AA 0760 HT, в салоні якого також знаходився пасажир [PERSON], який сидів на пасажирському сидінні, рухаючись на спуск аварійно небезпечною ділянкою автодороги по вулиці Леніна в с. Брониця Могилів-Подільського району Вінницької області у напрямку м. Могилів-Подільський, де не обрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, також особливості вантажу, який перевозиться і стан транспортного засобу, так як мав постійно контролювати його рух, допустив зїзд автомобіля з головної дороги на другорядну, де виїхав на міст та не впоравшись з керуванням допустив зїзд на його узбіччя, в результаті чого зазначений автомобіль своєю передньою частиною зіткнувся із земельним насипом. Під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Могилів-Подільської ОЛІЛ. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 76-25 від 22.03.2016 у [PERSON], мали місце наступні тілесні ушкодження: ШТП, важка політравма, закрита травма грудної клітини, перелом 3-6 ребер справа гемопневмотораксом та накладенням дренажа по Бюлау, перелом 6 ребра лівої половини грудної клітини, закритий перелом кісток тазу з пошкодженням тазового кільця та вивихом правого стегна, які утворилися від воздії тупих предметів, можливо 22.02.2016 при дорожньо-транспортній пригоді, та належать кожне окремо та всі в сукупності до ушкоджень середньої ступені тяжкості, які викликають тривалий розлад здоровя більше 21 доби. Потерпілий [PERSON], упродовж 6 днів, а саме з 21.02.2016 по 27.02.2016 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії комунальної установи «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування», що підтверджується відповідною довідкою № 01/01-05-1183 від 24.05.2017. Згідно довідки КУ «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» загальна сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину становить 7122,12 грн. Враховуючи ту обставину, що фінансування закладів охорони здоровя здійснюється з Державного бюджету України, а особа, яка вчинила злочин зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину, керівник місцевої прокуратури в інтересах держави з відповідною позовною заявою звернувся до суду, де просить стягнути з відповідача на користь Могилів-Подільської міської ради в особі КУ «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, в сумі 7122,02 грн. Прокурор Коцулим Б.В. в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представники Могилів-Подільської міської ради Вінницької області та Комунальної установи «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» в судове засідання не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Під час розгляду кримінального провадження в суді, [PERSON] свою вину у вчиненому злочині визнав. Судом встановлено, що 21.02.2016 близько 11 години [PERSON], керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки «DAF 75.290 CF», д.н.з. AA 0760 HT, в салоні якого також знаходився пасажир [PERSON], який сидів на пасажирському сидінні, рухаючись на спуск аварійно небезпечною ділянкою автодороги по вулиці Леніна в с. Брониця Могилів-Подільського району Вінницької області у напрямку м. Могилів-Подільський, де не обрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, також особливості вантажу, який перевозиться і стан транспортного засобу, так як мав постійно контролювати його рух, допустив зїзд автомобіля з головної дороги на другорядну, де виїхав на міст та не впоравшись з керуванням допустив зїзд на його узбіччя, в результаті чого зазначений автомобіль своєю передньою частиною зіткнувся із земельним насипом. Під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Могилів-Подільської ОЛІЛ, що підтверджується вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.04.2017 (а.с.12-16). Згідно листа Комунальної установи «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» за № 01/01-05-1183 від 24.05.2017, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 21.02.2016 по 27.02.2016 знаходився на стаціонарному лікуванні, загальна сума витрат становить 7122,02 грн. (а.с.11). Відповідно до п.6 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Враховуючи вище викладене, аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 7122,02 грн. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір за подання позову до суду в сумі 1600 грн., оскільки позивач звільнений від його сплати. Крім того, під час складання повного тексту рішення судом встановлено, що при ухваленні короткого тексту рішення у його вступній частині було зазначено як учасника процесу прокурора Данилюка В.В., проте в ході розгляду був присутній прокурор Коцулим Б.В., а тому в повному тексті рішення суд зазначив даного прокурора. На підставі ст.1206 ЦК України,

Outcome: approved