Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2019 року і до повноліття дитини. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач з ними не мешкає, добровільно відмовляється утримувати дитину, хоча офіційно працює, має регулярний дохід. Для того, щоб домовитися з відповідачем щодо утримання їх дитини, вона направляла пропозицію, з якою [PERSON] спочатку погодився, але у наступному відмовився виконувати батьківські зобов`язання. Для захисту своїх прав вона зверталася за допомогою до адвоката, а тому понесла додаткові витрати, які також просить стягнути з відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 13.05.2019 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У встановлений судом строк відповідач подав відзив (а.с.30-34), згідно якого позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/5 частини від його доходу. При цьому вказав, що добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але зазначив, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьків. Він працює та отримує заробітну плату, розмір якої 8 300 грн. Стосовно стягнення з нього витрат на оплату послуг адвоката вказує, що матеріали справи містять докази оплати даної допомоги лише на суму 600 грн, а тому просить зменшити розмір стягнення витрат на правничу допомогу. Протокольною ухвалою суду від 31.05.2019 року розгляд справи відкладався у зв`язку з неотриманням позивачем відзиву. 06 червня 2019 року позивач подала відповідь на відзив (а.с.46-47), у якому зазначила, що весь тягар по утриманню їх сина лежить на ній. Звернула увагу на ту обставину, що витрати на правничу допомогу вона сплачує відповідного до протоколу узгодження договірної ціни. За підготовку позовної заяви вона сплатила 600 грн, а суму 3 400 грн вона сплачує окремими частинами: 1 700 грн - в день отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а решта 1 700 грн буде сплачена у день завершення судом розгляду справи по суті. До розгляду справи по суті позивач надала уточнену заяву в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.49). Ухвалою суду від 23 липня 2019 року розгляд справи було відкладено для ознайомлення відповідача з уточненим позовом. Учасники справи в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач просила уточнені позовні вимоги задовольнити, а також стягнути понесені витрати на правничу допомогу. Відповідач вказав, що позовні вимоги визнає (а.с.55-56). Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Як вбачається із матеріалів справи, сторони з 20 вересня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №4135 від 26.03.2019 року сторони та їх неповнолітня дитина зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.6). Однак, згідно акту ОСББ «ЖК-82» від 18 квітня 2019 року позивач та її неповнолітній син мешкають з 2016 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як вбачається із копії трудової книжки [PERSON] з 23.10.2018 року звільнена з роботи за згодою сторін (а.с.12). В той же час відповідач працює майстром дільниці в КЕП Чернігівська ТЕЦ ТОВ фірми «Технова» та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 12 182,59 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 29.05.2019 року (а.с.25). Відповідач зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг №2456 (а.с.40) та сплачує комунальні послуги (а.с.36-39). 16 березня 2019 року позивач направляла відповідачу пропозицію про участь в утриманні дитини та поділ спільного майна подружжя у порядку досудового врегулювання (а.с.8-9). Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобов`язань, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобов`язана утримувати малолітню дитину та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2019 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, крім іншого, просила стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідност.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Професійна правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору від 16 березня 2019 року, укладеного з адвокатом Кутуковим С.О. (а.с.13), а також протоколу узгодження договірної ціни (а.с.15). На виконання умов договору позивач сплатила на користь адвоката 22 квітня 2019 року 600,00 грн (а.с.14), 20 травня 2019 року - 1 700 грн (а.с.48), 01 серпня 2019 року - 1 700 грн (а.с.58), що підтверджується квитанціями. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні розміру компенсації за професійну правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України, справа про стягнення аліментів є нескладною, спір є малозначним, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним. Адвокатом Кутуковим О.С. складено позовну заяву, складено та направлено пропозицію відповідачу у порядку досудового врегулювання спору, складено відповідь на відзив та подано уточнену позовну заяву. При цьому участі ні в одному судовому засіданні адвокат не приймав. Отже судом враховується співмірність витрат із ціною позову та значенням справи для сторони. Опис послуг, зазначених у протоколі узгодження договірної ціни, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. З огляду на викладене, суд вважає, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн є завищеною та становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому позивач має право на часткову компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 2 300 грн. Такий розмір, на переконання суду, буде розумним і справедливим відносно часу який затратив адвокат на надання правничої допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: approved