Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Кредитна спілка Взаємодовіра (далі Спілка) звернулась до суду з позовом [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №119 від 08.10.2015р. в сумі 13115,09грн. В позовній заяві позивач вказує, що 08.10.2015р. між Спілкою в особі голови правління та відповідачем [PERSON] був укладений вище вказаний кредитний договір, відповідно до якого Спілка надала їй кредит в розмірі 5700 грн. з відсотковою ставкою 70% річних строком на 24 місяця до 08.10.2017р. [PERSON] зобовязалась погашати кредит, здійснюючи щомісячні платежі. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором 08.10.2015р. був укладений між спілкою в особі голови правління та відповідачем [PERSON] договір поруки. Свої зобовязання [PERSON] не виконує, отже станом на 22.02.2016р. виникла заборгованість, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 5643грн. 53 коп., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 7 грн. 84 коп., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 1028 грн. 19 коп., 3 % річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків в сумі 5 грн. 01 коп., неодержаний прибуток упущену вигоду в сумі 6430 грн. 52 коп. Сплатити добровільно заборгованість за договором відповідачі відмовляються. Також позивач просив стягнути з відповідачів солідарно витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів заборгованість станом на 07.04.2016р. в сумі 13032грн. 49коп., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 5643грн. 53 коп., 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 16 грн. 33 коп., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 1428 грн. 65 коп., 3 % річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків в сумі 9 грн. 97 коп., неодержаний прибуток упущену вигоду в сумі 5934 грн. 01 коп.. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали частково та не заперечували проти задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками. Проти позову в частині стягнення з них неодержаного прибутку заперечували та просили в цій частині позову відмовити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2015р. між Спілкою в особі голови правління та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №119, відповідно до якого Спілка надала їй кредит в розмірі 5700 грн. з відсотковою ставкою 70% річних строком на 24 місяця до 08.10.2017р. Відповідно до п.3.3 вказаного договору відповідач [PERSON] зобовязувалась погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному Договором, тобто щомісяця вносити на рахунок спілки визначену в графіку суму грошей. [PERSON] умови кредитного договору не виконує, оскільки не сплачує всі належні платежі відповідно до договору. Таким чином, станом на 07.04.2016р. виникла заборгованість за самим кредитом в сумі 5643грн 53 коп., та відсотками в сумі 1428 грн. 65 коп. Згідно із ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 624 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно зі ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Вище вказане положення також закріплено у п.5.4.3. кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником за кредитним договором 08.10.2015р. між Спілкою в особі голови правління та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за зобовязаннями позичальника, коли останній не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання за Договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованість за самим кредитом, відсотків за кредитом та 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту обгрунтовані. Аналізуючи практику застосування ст.. 625 ЦК України Верховний Суд України розяснив що суди мають керуватися тим, що три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов'язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів. Таким чином, суд вважає, що 3% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків в сумі 9,97грн. нараховані без правової підстави. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів неодержаний прибуток (упущену вигоду) в сумі 5934грн 01 коп., що складається з відсотків, які б Спілка могла отримати від відповідача. За змістом ч.2 ст. 22 ЦК України\~збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відсотки, які б Спілка могла отримати за період з 07.04.2016р. по 08.10.2016р., в контексті ст.. 22 ЦК України, не є упущеною вигодою,і позивач не позбавлений права в майбутньому пред'явити позов і щодо стягнення вищевказаних відсотків, оскільки зобов'язання до цього часу триває. Крім того, питання про стягнення упущеної вигоди не відповідає засадам ст.. 1 Закону України «Про кредитні спілки», відповідно до якої кредитна спілка є неприбутковою організацією створеною з метою задоволення потреб у взаємному кредитуванні та наданні послуг її членам за рахунок об'єднаних грошових внесків. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог, в частині стягнення упущеної вигоди, відмовити. Як роз'яснено у п. 39 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постанови від 17.10.2014 року №10 при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, на підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача по 689грн. витрат по сплаті судового збору з кожного.

Outcome: partial