Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.12.2018 року на перехресті вул.Тешебаєва - вул.Краснодарської в м.Києві відповідач, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем «Опель», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 19.02.2019 року відповідача визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як зазначає позивач, в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Опель», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Згідно звіту № 2312 від 14.01.2019 року, вартість відновлювального ремонту даного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 63 000,26 грн. 03.01.2019 року потерпілий звернувся з заявою до МТСБУ для отримання регламентної виплати. 05.04.2019 року МТСБУ сплатило страхове відшкодування в розмірі 56 530,00 грн. Також, було понесено витрати для залучення аварійного комісара та за послуги зі складання звіту про оцінку в розмірі 1190 грн. З огляду на викладене, позивач МТСБУ просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 56 530 грн. та 1190 грн., а всього 57 720 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 18.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 28.12.2018 року о 15.30 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , на перехресті вул.Тешебаєва - вул.Краснодарська в м.Києві не надав перевагу в русі автомобілю «Опель», д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, не виконав вимогу знаку 2.1 «Дати дорогу» та скоїв зіткнення з даним автомобілем. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.33 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 19.02.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.13). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП не була застрахована (а.с.14). 03.01.2019 року власник автомобіля «Опель» [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.8, 26). Відповідно до звіту ФОП [PERSON] № 2312 від 16.01.2019 року про оцінку автомобіля, вартість матеріального збитку становить 63 000,26 грн. (а.с.16-25). На підставі вищевказаної заяви [PERSON] та зазначеного звіту, згідно наказу МТСБУ № 3323 від 04.04.2019 року [PERSON] , як власнику пошкодженого автомобіля, було виплачено страхове відшкодування в розмірі 56 530 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 936940 від 05.04.2019 року (а.с.27, 28). Крім того, МТСБУ сплачено 1190 грн. за послуги зі складання звіту про оцінку та залучення аварійного комісара. (а.с.28). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки автомобілем « Мерседес » керував відповідач [PERSON] , який визнаний винним у скоєній ДТП, та який на момент завдання шкоди не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Докази того, що в даній ДТП винен також і водій автомобіля «Опель» відсутні, а тому і відсутні підстави для зменшення розміру страхового відшкодування. Суд враховує і те, що відповідач, будучи достовірно обізнаним про розгляд даної справи в суді, відзив на позов не надав, жодних доказів в спростування вимог позивача не надав. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] та необхідність їх задоволення, а тому стягує з нього витрати позивача по сплаті страхового відшкодування, а також витрати за послуги зі складання звіту про оцінку та залучення авврійного комісара, що становить загальну суму 57 720 грн. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved