Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 09.08.2002 року в Пнівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24. У шлюбі у них народилось четверо дітей: син [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та знаходяться на її вихованні та утриманні. На даний час вона проживає разом з малолітніми дітьми в будинку своїх батьків, власного житла не має, підприємницькою діяльністю не займається, підсобного господарства не веде, не працює, інших доходів не має, тому їй одній важко забезпечити дітей всім необхідним. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно працює оператором з добування нафти і газу у ПАТ «Укргазвидобування», філія «Львівгазвидобування», з чого має регулярні доходи, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхніх дітей, не має. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, зароблені кошти повністю витрачає на власні потреби. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просив стягнути з відповідача в користь позивача сплачені нею витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також не заперечив проти стягнення з нього судових витрат. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.09.2019 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2019 по даній справі витребувано довідку про заробітну плату відповідача. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.12.2019 по даній справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.08.2002 року в Пнівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24 (а.с. 10). У шлюбі у них народилось четверо дітей: син [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 6-9). Як вбачається\~з акту\~обстеження матеріально-побутових\~умов проживання,\~складеного депутатом\~Надвірнянської міської\~ради,\~та довідки\~про склад\~сім`ї №\~2918\~від 23.08.2019\~позивач на\~даний час\~разом з\~малолітніми дітьми\~зареєстровані та\~проживають в\~ [ADDRESS] ,\~земельної ділянки\~не має,\~підсобного господарства\~не веде,\~підприємницькою діяльністю\~не займається,\~не працює,\~інших доходів\~не має.\~Зі слів\~заявниці кошти\~на утримання\~та забезпечення\~дітей вона\~від чоловіка\~не отримує (а.с. 11-12). Відповідач офіційно працює в ПАТ «Укргазвидобування», філія ГПУ «Львівгазвидобування» на посаді ператора, з чого має стабільний регулярний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини (а.с. 27). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~27\~Конвенції ООН\~про права\~дитини від\~20\~листопада 1989\~року,\~яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789ХІІ\~(78912)\~від 27\~лютого 1991\~року та\~набула чинності\~для України\~27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на\~рівень життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батьки або\~інші особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних длярозвитку дитини. Згідно ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою ч. 3 ст. 51 Конституції України. Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліменті в частці від заробітку батька, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 183 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності у платника стабільного регулярного доходу. В судовому засіданні сторони дійшли спільної згоди щодо визначення аліментів в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує факт проживання дітей з матір`ю, вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює, є фізично здоровою людиною, відсутність у нього інших утриманців, а також спільну згоду сторін щодо розміру аліментів, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 25.07.2019 року. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved