Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Кредитна спілка «Карат» (надалі КС «Карат») звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитом з позичальників в солідарному порядку в сумі 30091,22 гривень, а також судових витрат в розмірі 2102,00 гривень, пов`язаних зі зверненням до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24.04.2018 до кредитної спілки «Карат» звернувся член спілки [PERSON] із заявою якою просив надати йому кредит у розмірі 30000,00 грн на ведення особистого селянського господарства, терміном на 12 місяців. 27.04.2018 між КС «Карат» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 22547, за яким КС «Карат» зобов`язалась надати позичальнику кредит у розмірі 30000,00 гривень на умовах строковості, платності, зворотності та цільового характеру використання, а [PERSON] в свою чергу зобов`язався повернути кредит у строк до 27.04.2019 та сплатити кошти за користування кредитом виходячи зі ставки 84% річних за кожен день користування кредитом від несплаченої суми кредиту. Для забезпечення належного виконання [PERSON] зобов`язань по кредитному договору, між КС «Карат» та [PERSON] та [PERSON] 27.04.2018 був укладений договір поруки № 22547, за яким поручителі спільно зобов`язалися відповідати по зобов`язанням [PERSON] у повному обсязі та у солідарному порядку у випадку невиконання або неналежного виконання ним своїх зобов`язань за договором кредиту. Взяті на себе за зазначеним договором зобов`язання кредитна спілка виконала в повному обсязі, надавши позичальникові кредитні кошти, однак у свою чергу [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, допустивши прострочення платежів, в результаті чого утворилася заборгованість у сумі 30091,22 гривень, з яких 23495,00 гривень - сума основного боргу, 6596,22 гривень - сума нарахованих відсотків за користування кредитом. Кредитною спілкою «Карат» неодноразово доводилося до відома боржника та поручителів про необхідність погашення заборгованості за вказаним договором про споживчий кредит, але заборгованість не погашена, в зв`язку з чим КС «Карат» звернулася до суду. 09 червня 2020 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 09 год 00 хв 22 червня 2020 року. Направлено відповідачам копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропоновано подати до суду відзив на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачам подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Представник позивача Хлопоніна А. І. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила суд справу розглянути в її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, не повідомив про причини неявки, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, яку отримала 25.06.2020 «дружина». Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомила про причини неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, яку отримала 25.06.2020 особисто. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомила про причини неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. На її адресу, зазначену в позовній заяві направлялася судова повістка, при цьому вказана кореспонденція повернулася до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. При цьому від [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, клопотання про відкладення судового розгляду не заявлялося, причини їх неявок до суду не повідомлялися. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судовогопроцесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилися в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подали відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, тому відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 24.04.2018 [PERSON] звернувся до КС «Карат» із заявою на вступ до кредитної спілки, в якій просить включити його до складу кредитної спілки (а. с. 7). 24.04.2018 [PERSON] звернувся до КС «Карат» із заявою про надання кредиту (а. с. 8). 27.04.2018 між КС «Карат» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 22547 за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику споживчий кредит у сумі 30000,00 гривень, строком на 12 місяців, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, а позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків у повному обсязі на умовах, передбачених договором та тарифами, зобов`язався повністю повернути кредит, сплатити нараховані відсотки (а. с. 9-10). Після укладення та підписання сторонами договору [PERSON] отримав у КС «Карат» кредит у сумі 30000,00 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером від 27.04.2018 (а. с. 11). Для забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] зобов`язань по вищезазначеному договору про споживчий кредит між КС «Карат» та поручителями [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 22547 від 27 квітня 2018 року. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору поруки поручителі зобов`язуються перед КС «Карат» солідарно з позичальниками відповідати за належне виконання кредитного договору (а. с. 12). Однак, відповідачі ухиляються від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не проводять погашення кредиту та відсотків у строки, передбачені кредитним договором та графіком розрахунків до нього. Їх заборгованість по кредитному договору станом на 01 червня 2020 року становить 30091 (тридцять тисяч дев`яносто одна) гривня 22 (двадцять дві) копійки, яка складається із: -23495,00 гривень - сума основного боргу, -6596,22 гривень - сума нарахованих відсотків за користування кредитом. Кредитна спілка направляла на адресу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вимогу про необхідність сплати заборгованість від 09.01.2019 за вих. № № 12, 13 та від 04.05.2020 № № 95, 96 та вимогу про повернення кредиту від 09.01.2020 вих. № 11 та від 04.05.2020 № 94 (а. с. 16-20). Кредитній спілці «Карат» надано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 07.03.2017 року № 510 кредитна спілка має безстрокову ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а. с. 5-6). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. КС «Кредит» виконала умови кредитного договору, надавши позичальнику кредитні кошти. Позичальник та поручителі умови кредитного договору не виконують, свою заборгованість по кредитному договору не погашають, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. На підставі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки відповідач [PERSON] у встановлений договором строк не сплатив суму кредиту, проценти за користування грошовими коштами, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов кредитного договору, ці суми підлягають стягненню в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. На підставі ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час судового розгляду даної справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачами і матеріалами справи не спростовуються. Суд бере до уваги як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який ні відповідачами, ні матеріалами справи не спростовується. За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв'язку з чим суд стягує солідарно з відповідачів судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved