Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім?єю. У своїй заяві заявник просить суд встановити, що вона є троюрідною племінницею [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Дніпродзержинська, померлої [INFO] в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області; встановити, що вона проживала з [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Дніпродзержинська, померлої [INFO] однією сім?єю більше 5 років поспіль до дня смерті [PERSON] . В заяві посилалась на те, що вона є троюрідною племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона звернулась до нотаріус для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті троюрідної тітки, але нотаріусом було відмовлено у видачі, свідоцтва з причин відсутності підтвердження і не надання відповідних документів, які підверджують родинні стосунки між нею і померлою, будь - яких документів у підтвердження родинних стосунків у померлої не знайшла, тому не має змоги їх надати. Спадкодавець [PERSON] була донькою [PERSON] , яка померла у 1964 році. [PERSON] є сестрою її бабусі [PERSON] , 1873 року народження, яка померла [INFO] , [PERSON] була матірю її матері [PERSON] , яка померла у 1919 році. Із спадкоємцем вона проживала однією сім?єю більше 5 років, починаючи з 1998 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] . За договором дарування спадкоємиця з 2001 року є власником 11/20 частини будинку, також вона була власником 9/20 частини будинку після смерті її бабусі [PERSON] . Після смерті спадкодавця [PERSON] ніхто більше не звертався до нотаріуса прийняти спадщину. ІІ. Заяви, клопотання заявника та процесуальні дії суду: У судовому засіданні заявник [PERSON] посилалась на обставини зазначені в заяві, на останнє судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи нотаріус Першої кам?янської державної нотаріальної контори Новікова Л.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, винести рішення згідно чинного законодавства. Представник заінтересованої особи Кам?янської міської ради в судове засідання не з`явився, причини не явки до суду не повідомив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника, бабуся [PERSON] потребувала піклування, підтвердила те, що заявник дійсно проживала з [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він є сусідом заявника, вона доглядала за двома тітками, вели спільне господарство, тітка подарувала другу половину будинку заявнику. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він є племінником заявника, вона переїхала до міста в 1998 році, доглядала за тіткою. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона є донькою заявника, мати доглядала за тіткою [PERSON] та проживали разом у будинку по [ADDRESS] , також мати тітку поховала. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що він є сусідом заявника, вона проживала разом з [PERSON] вона і поховала тітку, проживала приблизно останні п`ять років разом. Вислухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 червня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання Ухвалою від 21 грудня 2020 року витребувана спадкова справа. 29 січня 2021 року ухвалою суду залучена заінтересована особа Кам?янська міська рада. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. Заявник [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки документи, які підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем, дана обставина підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної від 14.11.2019 р. (а.с.4). Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою була в [ADDRESS] з 19.11.1998 року (а..с.7). Згідно до договору дарування частини будинку [PERSON] належить на праві власності 11/20 частини будинку в [ADDRESS] (а.с.8), також 9/20 частини будинку в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину належить [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з технічного паспорта в будинку в [ADDRESS] власниками 9/20 є [PERSON] та 11/20 [PERSON] (а.с.12-14). Також заявником надані до матеріалів справи копії фотокарток спадкодавця [PERSON] (а.с.16-19). З Акту 02/12/2 від 27.01.2021 р. вбачається, що [PERSON] та померла [PERSON] є родичами та проживали однією сім?єю з 1998 року по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно до вимог статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, судом встановлено, та перелічені докази дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання спадщини, а встановити цей факт у позасудовому порядку не стало можливим.

Outcome: approved