Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Кредитна спілка «СуперКредит» (по тексту - позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] (по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №СК-43/0142/17/56/06СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09.08.2017 року в сумі 7776, 35 грн. У відповідності до ухвали суду від 18.09.2020 року було прийнято до провадження уточнену позовну заяву кредитної спілки «СуперКредит». В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточненої позовної заяви зазначає, що 09.08.2017 року з відповідачем було укладено кредитний договір №СК-43/0142/17/56/06СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 09.08.2017 року, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит в сумі 5000, 00 грн. Покликається і на ту обставину, що відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок в кредитну спілку за його заявою. За покликанням позивача ним виконано умови кредитного договору та перераховано кошти в сумі 5000, 00 грн. згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 5000, 00 грн. на добровільний пайовий внесок. Крім цього вказує, що на підставі заяви відповідача від 09.08.2017 року останньому повернено добровільний пайовий внесок в сумі 5000, 00 грн., який він отримав, що підтверджується відповідним касовим ордером. Позивач також акцентує увагу на п. 3.2, 3.3, 3.5 та 3.7 кредитного договору, які визначають умови нарахування процентів, їх ставку та право її змінювати. На думку позивача, відповідач порушив п. 3 умов кредитного договору, а саме зобов`язання щодо проведення сплати нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами не меншими ніж вказані в графіку платежів, що спричинило затримку повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Враховуючи викладене позивач вказав на наявність підстав для стягнення в судовому порядку з відповідача 2560, 39 грн. заборгованості по тілу кредиту та 4415, 53 грн. заборгованості по сплаті процентів за період з 13.03.2018 року по 27.05.2020 року, всього - 6975, 92 грн., а також інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 13.03.2018 року по 30.04.2020 року в сумі 338, 30 грн., три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період 13.03.2018 року по 27.05.2020 року в сумі 169, 62 грн. та 292, 51 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 13.03.2018 року по 27.05.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, відзиву та клопотань про відкладення судового розгляду не подавав. У відповідності до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2017 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №СК43/0142/17/56/06СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно умов якого кредитодавець - позивач зобов`язується надати позичальнику - відповідачу кредит в сумі 5000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, планості та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Як визначає п. 3.1 договору №СК43/0142/17/56/06СЗ від 09.08.2017 року кредит мав надаватися відповідачу в національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок в кредитну спілку за його заявою. Як встановлено судом, на підставі заяви відповідача від 09.08.2017 року суму коштів у розмірі 5000, 00 грн. за кредитним договором №СК43/0142/17/56/06СЗ від 09.08.2017 року зараховано на добровільний додатковий пайовий внесок. У подальшому на підставі заяви відповідача від 09.08.2017 року йому повернено добровільний додатковий пайовий внесок в сумі 5000, 00 грн., що підтверджуються копією видаткового касового ордера №137/40 від 09.08.2017 року. Суд констатує, що умовами договору №СК43/0142/17/56/06СЗ від 09.08.2017 року, передбаченими у п. 3.2 визначено, що нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Пункт 3.3 кредитного договору встановлює змінюваний тип процентної ставки та в разі дотримання позичальником графіку платежів становить 78 процентів річних. Натомість п. 3.5 договору визначає право позивача збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць. Як свідчать матеріали справи позивач скористався свої правом та встановив процентну ставку 78 процентів річних. У відповідності до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язаний проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 11-го числа вказаного в графіку платежів. Як визначає п. 3.7 кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, натомість відповідач зобов`язання виконує неналежним чином у зв`язку з чим станом 27.05.2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 7776, 35 гривень. Згідно розрахунків заборгованості по договору №СК43/0142/17/56/06СЗ від 09.08.2017 року вбачається, що [PERSON] допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 27.05.2020 року складає 7776, 35 грн., в тому числі: 1)2560, 39 грн. заборгованості по тілу кредиту та 4415, 53 грн. заборгованості по сплаті процентів за період з 13.03.2018 року по 27.05.2020 року; 2)800, 43 грн.- інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми, а саме: інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 13.03.2018 року по 30.04.2020 року в сумі 338, 30 грн., три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період 13.03.2018 року по 27.05.2020 року в сумі 169, 62 грн. та 292, 51 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 13.03.2018 року по 27.05.2020 року. Суд враховує, що позивачем було направлено боржнику-відповідачу повідомлення (вимогу) №1535/19 від 05.06.2019 року щодо порушення останнім зобов`язання по виконанню умов кредитного договору №СК43/0142/17/56/06СЗ від 09.08.2017 року та необхідність здійснення відповідних проплат простроченої заборгованості, однак така вимога не була виконана. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом та договором, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним документально підтверджені судові витрати у сумі 2102, 00 грн.

Outcome: approved