Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 26 вересня 2017 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 147. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось не вдалим, між сторонами виникали спори та різні погляди на спільне життя. З відповідачем припинили фактичні відносини, як подружжя, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначив, що їх сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить її інтересам, відновлення сімейних відносин є недоцільним. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2020 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив на позов від відповідача до Коростишівського районного суду Житомирської області не надійшов. На адресу суду надійшла заява про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26.09.2017 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, від 26.09.2017 року, серії [NUMBER] (а.с.17). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 4,5). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив не подав. Враховуючи вищевикладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, якщо батьки проживають окремо, а тому позовні вимоги в частині місця проживання сина [PERSON] , [INFO] з відповідачем до задоволення не підлягають. Малолітню доньку [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з матір`ю. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з мотивів та доводів викладених вище.

Outcome: partial