Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 12.10.2020 року позивач [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Козинською сільською радою Радивилівського району Рівненської області, актовий запис № 196 від 22.07.2011 року. Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.11.2020 року справу направлено за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 року, справу розподілено на суддю Васильків О.В. Ухвалою від 11.01.2021 року провадження у справі відкрито. 25.01.2021 року від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за відсутності сторін, які просять розірвати шлюб. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 22.07.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено більше двох років, сторони проживають окремо. Примирення неможливе. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій вказав, що вимоги позивача підтримує, просить розірвати шлюб. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 22.07.2011 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №10, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Козинською сільською радою Радивилівського району Рівненської області /а.с.4/. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , про що 02.03.2012 року складено відповідний актовий запис №6, згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Козинською сільською радою Радивилівського району Рівненської області /а.с.6/. [INFO] народилась у сторін донька [PERSON] , про що 23.04.2019 року складено відповідний актовий запис №160, згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеські області /а.с.5/. Сторони припинили шлюбні відносини більше двох років тому, спорів щодо визначення місця проживання дітей або поділу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved