Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Львівський державний університету внутрішніх справ звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на його користь 14590,89 гривень витрат, пов'язаних з утриманням відповідача та судові витрати у вигляді судового збору. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ч.3 ст.76 ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. В ході судового засідання судом були досліджені наступні докази: копія договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2008 року, копія розписка [PERSON] від 24.06.2013 року, витяг з наказу начальника УМВС України в Чернівецькій області від 11.07.2013 року №211 о/с, довідка - розрахунок №5 від 13.02.2014 року витрат, пов'язаних з навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ випускника [PERSON] за серпень 2008 - червень 2012 року, витяг з наказу від 30.07.2008 року № 262 о/с Львівського державного університету внутрішніх справ, витяг з наказу від 26.08.2008 року № 293 о/с Львівського державного університету внутрішніх справ, витяг з наказу від 27.06.2012 року № 137 о/с Львівського державного університету внутрішніх справ, витяг з наказу начальника УМВС України в Чернівецькій області від 29.06.2012 року № 117 о/с, копія довідки заступника начальника відділу кадрового забезпечення Львівського державного університету внутрішніх справ, довідка №4/17-15 від 24.01.2014 року Львівського державного університету внутрішніх справ про отримання [PERSON] грошового забезпечення, копія розрахунку - довідки витрат на харчування курсанта факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції [PERSON] від 08.02.2014 року, копія рапорту начальника курсу факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції від 07.02.2014 року про перебування [PERSON] на харчовому забезпеченні, копія довідки - розрахунку №53 від 10.02.2014 року про вартість речового майна на утримання [PERSON], копія довідки від 30.01.2014 року про отримання медикаментів [PERSON], копія довідки про вартість витрат за комунальні послуги [PERSON], копії платіжних відомостей від 19.09.2008 року, від 20.10.2008 року, від 20.11.2008 року, від 19.12.2008 року, від 20.01.2009 року, від 20.02.2009 року, від 20.03.2009 року, від 21.04.2009 року, від 20.05.2009 року, від 19.06.2009 року, від 17.07.2009 року, від 20.08.2009 року, копії відомостей на виплату грошей від 21.09.2009 року, від 20.10.2009 року, від 19.11.2009 року, від18.12.2009 року, від 20.01.2010 року, від 19.02.2010 року, від 19.03.2010 року, від 20.04.2010 року, від 20.05.2010 року. Судом встановлено, що 01.09.2008 року між позивачем - Львівським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Чернівецькій області та відповідачем [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. 30.07.2008 року відповідач [PERSON] був зарахований на І курс денної форми навчання за державним замовленням на факультет кримінальної міліції, економічної безпеки, з підготовки слідчих Львівського державного університету внутрішніх справ. 27.06.2012 року відповідач [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у зв'язку із закінченням навчання. 29.06.2012 року відповідач [PERSON] був призначений на посаду оперуповноваженого відділу боротьби з торгівлею людьми та злочинами проти моральності УКР УМВС України в Чернівецькій області. Проте 11.07.2013 року лейтенант міліції - відповідач [PERSON] був звільнений згідно п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Шевченківського районного відділу УМВС України. Відповідно до п. 2.3.5 Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, підписаного між позивачем та відповідачем останній зобов'язався після закінчення навчання прибути до місця служби і відпрацювати не менше трьох років. Відповідно до п. 2.3.6 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п.3.2 вказаного вище договору підставами для відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 «Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України» (надалі по тексту - Порядок). Відповідно до ст. 1 Порядку визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, в тому числі і у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно зі ст. 3 та ч. 1 ст. 6 Порядку витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, їх стягнення здійснюється в судовому порядку. Отже між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини з приводу відшкодування шкоди. Згідно довідки - розрахунку №5 від 13 лютого 2014 року, яка підтверджується дослідженими судом іншими доказами, сума витрат, пов'язаних з навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ відповідача [PERSON] за період з серпня 2008 по червень 2012 року, які підлягають утриманню складає 14590,89 грн. Обов'язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання встановлений ст. 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» (далі - Указ Президента), відповідно до якого особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації відпрацювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до Державного бюджету України повну вартість навчання. Виходячи із положень п. п. 8, 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 (далі - Порядок), випускник вищого навчального закладу зобов'язаний відпрацювати за місцем призначення не менш трьох років, а в разі неприбуття за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його за ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до Державного бюджету України вартість навчання. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач [PERSON] в порушення ст.60 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів того, що належного забезпечення Університет не здійснював, витрати, пов'язані з його утриманням позивачем він відшкодував останньому. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов Львівського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 14590 (чотирнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто) гривень 89 (вісімдесят дев'ять) копійок в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням відповідача, а також судові витрати. На підставі п. п. 8, 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, ст. 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», на підставі ст.526,629 ЦК України,

Outcome: approved