Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Керівник Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування 7622,88 грн., які були витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що остання внаслідок злочинних дій відповідача отримала тілесні ушкодження й з 03 по 20 липня 2015 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня»; ухвалою Борзнянського районного суду від 29 грудня 2015 року кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України стосовно [PERSON] було закрито в звязку примиренням винного з потерпілою, що не позбавляє відповідача обов'язку відшкодувати понесені закладом охорони здоров'я витрати на лікування потерпілої [PERSON] Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» в судове засідання представника не направив, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені прокурором вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов спочатку визнав частково, оскільки в довідці про вартість одного ліжко-дня вказані видатки лікувального закладу на медикаменти та перевязувальні матеріали, хоча фактично їх лікарня не надавала, а потерпіла купувала за власні кошти. Однак, після надання прокурором уточнюючих документів відповідач не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Оскільки КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» є комунальною установою, яка фінансується за рахунок коштів бюджету, самостійно не здійснює захист своїх інтересів, а в довідках №01-07/293 від 02.09.2015р., №01-07/62 від 18.02.2016р. просить вирішити питання про відшкодування понесених витрат, то у відповідності до положень ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.45 ЦПК України, ч.3 ст.128 КПК України маються всі підстави для підтвердження представництва прокурором інтересів держави в суді. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року, яка набрала законної сили, кримінальне провадження стосовно [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України було закрито в зв'язку з примиренням підозрюваного [PERSON] з потерпілою [PERSON], тобто відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою обставиною, передбаченою ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Як вбачається зі змісту зазначеної ухвали суду, довідок КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» №01-07/293 від 02.09.2015р., №01-07/62 від 18.02.2016р., №01-07/78 від 25.02.2016р. потерпіла [PERSON] внаслідок злочинних дій [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості й знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» з 03 по 20 липня 2015 року (17 ліжко-днів); загальна сума витрат даного закладу охорони здоров'я на лікування [PERSON] склала 7622,88 грн. з урахуванням вартості одного ліжко-дня 448,40 грн. Відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження добровільної сплати вищезазначеної суми коштів, а його посилання на лікування потерпілої [PERSON] лише за власні кошти не заслуговують на увагу, так як закладом охорони здоровя також були понесені витрати на медикаменти та перевязувальні матеріали (код 2220), що узгоджується з положеннями постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993р. «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (із змінами та доповненнями). Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги прокурора є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved