Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі - ЛМКП «Львівтеплоенерго») 09.09.2020 р. звернулось в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2020 р. за послуги з централізованого опалення - 12 189,84 грн., централізованого постачання гарячої води - 4 115,67 грн., інфляційні втрати - 92,87 грн., 3 % річних - 211,27 грн. та 2 102 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до якої надає позивач. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач не проводить оплати за отримані послуги. За період з 01.01.2018 р. по 31.03.2020 р. розмір заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення становить 12 189,84 грн., централізованого постачання гарячої води - 4 115,67 грн. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку, а також інфляційні втрати в розмірі 92,87 грн. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 211,27 грн., а всього - 16 609,65 грн. Відповідно до ухвали судді від 29.09.2020 р., прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 29.09.2020 р. про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про дату, час та місце проведення такого. Зі згоди представника позивача Голощук В.І. , яка заяві від 22.01.2021 р. просить розглядати справу у її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] та є її власником, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №30 від 23.04.2020 р., виданою ЛМКП «Львівтеплоенерго» (а.с.10). Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19.06.2020 р. скасовано судовий наказ від 27.05.2020 р. про стягнення з [PERSON] на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячої води у розмірі 16 305,51 грн. та 210,20 грн. судового збору. Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності (п. 3-4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Постановою НКРЕКП від 31.03.2015 р. № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, і зокрема, які надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічний обов`язок споживача (наймача, власника) закріплено в ст. 68 ЖК УРСР, згідно з якою наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2020 р., розмір заборгованості відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення становить 12 189,84 грн., за централізоване постачання гарячої води - 4 115,67 грн. (а.с.11-12, 13-14, 15, 16-17). Суд приймає такі розрахунки як належні та допустимі докази позовної вимоги, оскільки такі відповідачем не спростовані, відтак суд ухвалює рішення про стягнення вказаної суми заборгованості. При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013 р., і згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Окрім цього, згідно із правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-931цс15 у постанові від 13.01.2016 р., на вказані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно цієї норми, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічні висновки щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за відсутності між сторонами договірних відносин а також щодо стягнення з споживача трьох відсотків річних та інфляційних втрат також висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи № 639/10591/14-ц (постанова від 14.02.2018 р.), які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує. Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних прийнято судом як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому, інфляційні втрати в розмірі 92,87 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 211,27 грн. також підлягають до примусового стягнення. Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2 102 грн., сплата якого проведена з урахуванням вимог ч. 2 ст. 164 ЦПК України і що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.7,8).

Outcome: approved