Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 01 листопада 2019 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати п.4 Наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 18.10.2019р. №189-к «Про догану [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON]» в частині оголошення догани артисту драми вищої категорії [PERSON] . В обґрунтування даного позову вказує на наступне. Відповідно до контракту укладеного з Державним підприємством «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 15.09.2016 р. позивач працює на посаді артиста - драми вищої категорії. Згідно додатку до контракту від 30.08.2019 року трудові відносини продовженні по 15 вересня 2022 року. У відповідності до п.4 Наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 18.10.2019 р. №189-к «Про догану [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]» позивачу оголошено догану. Підставою для оголошення догани, як зазначено в наказі, є те, що як артист драми вищої категорії, 03.10.2019 р. під час вистави «Гуцульський рік» Г. Хоткевича, після третього дзвінка, який оголосив про початок вистави, артист драми вищої категорії Я.Мука звернувся зі сцени у театральному костюмі та гримі до глядачів, з особистими вимогами соціального характеру, вийшовши за межі дорученої йому ролі у виставі. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують вимоги чинного трудового законодавства, оскільки жодним чином він не порушував внутрішнього трудового розпорядку, відсутній будь-який ступінь важкості у його діях оскільки здійснення оголошення перед початком чи після вистави не заборонено жодним нормативно-правовим актом та укладеним із ним Контрактом та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Також відсутня будь-яка шкода, а посилання відповідача на нібито особисті незаконні вимоги позивача не відповідають дійсності. Посилання відповідача на заподіяння шкоди ділової репутації театру, через прояв загальної зневаги до глядачів, а також приниження честі і гідності окремих працівників театру, шляхом поширення недостовірної інформації про діяльність театру на загал, є на його думку, перекручуванням фактичних обставин справи, і з правової точки зору не врегульовано Кодексом законів про працю України та Контрактом, що з ним укладено, а відтак не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Звертає увагу суду на те, що було порушено ч.1 ст.149 КЗпП України, а саме від нього не вимагали жодних письмових пояснень з приводу подій 03.10.2019р. Рух справи в суді. Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Ухвалою суду від 29 січня 2020 року в задоволенні клопотання представниці відповідача Державного підприємства «Національний академічний український театр імені Марії Заньковецької» [PERSON] про закриття провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Національний академічний український театр імені Марії Заньковецької» про скасування наказу в частині оголошення догани - відмовлено. Ухвалою судового засідання від 29 січня 2020 року залучено до участі у справі Генерального директора - художнього керівника Державного підприємства «Національний академічний український театр імені Марії Заньковецької» [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Позиції сторін у справі. Представник позивача Тацишин І.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та додаткових поясненнях. Додатково представник позивача зазначив, що відповідач не ознайомлював працівника з Посадовою інструкцією та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, які визначені в Контракті, ні в момент укладення, ні після укладення Контракту від 15.09.2016 р., що унеможливлює притягнення до дисциплінарної відповідальності за виконання вимог документів з якими не ознайомлений працівник. Крім того, зазначив, що ні власник, ні уповноважений орган не вимагали від позивача жодних письмових пояснень на виконання вимог ст.149 КЗпП України, як і п.49 Правил внутрішнього трудового розпорядку праці у Національному академічному українському драматичному театрі ім. М. Заньковецької, що свідчить про незаконність та безпідставність застосованого щодо позивача дисциплінарного стягнення у формі догани у зв`язку із порушенням процедури його застосування визначеної чинним трудовим законодавством. Представник відповідача Коропецька Н.В. у судовому засіданні позов заперечила та просила відмовити у його задоволенні з підстав викладених у письмових поясненнях. Згідно пояснень, зазначає, що відповідачем у відповідності до встановлених обставин, які визнані позивачем, на підставі перегляду відеозапису вистави та у сукупності із відповідними нормами щодо організації виконання акторами своєї трудової функції, дозволило встановити наявність у діях [PERSON] порушення посадових обов`язків і трудової дисципліни, що було обґрунтовано у мотивувальній частині оскаржуваного наказу. Вони проявились у виході за межі дорученої ролі у репертуарній виставі шляхом ігнорування визначених правил, мета яких - забезпечення належного сприйняття глядачами театрального дійства на підставі створеного цілісного художнього візуально-звукового образу вистави. А тому твердження позивача про те, що ним у відповідності до вимог Контракту та Правил внутрішнього трудового розпорядку в повній мірі та належно виконано доручену роль у виставі без будь-яких відступів чи недоліків, спростовується наданими доказами та аналізом відповідних норм документів, що регламентують виконання трудової функції у театрі. Також, зазначила, що покликання позивача на те, що від нього не вимагали письмових пояснень, спростовується його відмовою від надання таких, що підтверджується актом та доповідною запискою завідувача трупи [PERSON] . Крім того, зазначила, що на даний момент оголошена позивачу догана знята з метою примирення. Позиція суду. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що у відповідності до Контракту укладеного з Державним підприємством «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 15 вересня 2016 р. [PERSON] працює на посаді артиста - драми вищої категорії (а.с.10-12). 30 серпня 2019 року між позивачем та відповідачем було продовжено дію Контракту на строк на який він було укладений, а саме з 16 вересня 2019 року по 15 вересня 2022 року, що підтверджується Додатком до Контракту (а.с.13). Наказом №189-к від 18 жовтня 2019 року позивачу було оголошено догану, зокрема в абзаці 4 Наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 18.10.2019р. №189-к «Про догану [PERSON] , [PERSON], [PERSON], Я .Муці , [PERSON], [PERSON]» зазначено «03.10.2019 р. під час вистави «Гуцульський рік» Г. Хоткевича, після третього дзвінка, який оголосив про початок вистави, артист драми вищої категорії Я.Мука звернувся зі сцени у театральному костюмі та гримі до глядачів, з особистими вимогами соціального характеру, вийшовши за межі дорученої йому ролі у виставі. Це підтверджується відеозаписом у відкритому доступі в мережі Інтернет» (а.с.14). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Стаття 150 КЗпП України передбачає, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством Відповідно до положень ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення. Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Відповідно до статті 149 КЗпП, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Таким чином, в силу ст.ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення (ч. 1 ст. 149 КЗпП України). Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Відмова працівника дати письмові пояснення не перешкоджає накладенню на працівника відповідного стягнення. Дана норма узгоджується з правовою позицією, викладеною ВСУ в постанові від 19.10.2016 року № 6-2801 цс 15, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. До матеріалів справи долучено Акт від 15 жовтня 2019 року, який складено та підписано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у якому зазначено, що 08.10.2019 р. було вручене письмове розпорядження генерального директора-художнього керівника завідувачу трупи К. Ткаченку, яким зобов`язано в межах посадових обов`язків отримати пояснення у [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON] , [PERSON] з приводу дій з 27.09.2019 р. по 06.10.2019 р. до 10 жовтня 2019 року. 10 жовтня 2019 року завідувач трупи усно повідомив, що зміст розпорядження доведено до відома названих працівників, але вони відмовилися від надання письмових пояснень, не вбачаючи у власних діях складу порушень. Станом на 15 жовтня 2019 року жодні пояснення до Адміністрації Театру не надходили (а.с.15). Разом з тим, в судовому засіданні судом встановлено, що даний акт було складено та підписано особами, які не пропонували позивачу надати пояснення та не були присутні при такому, що свідчить про те, що правова оцінка дисциплінарного проступку проводилася без з`ясування усіх обставин його вчинення. З доповідної записки завідувача трупою [PERSON] від 21.11.2019 р. вбачається, що в розпорядженні генерального директора- художнього керівника від 08.10.2019 р. не ставилась вимога до нього витребувати від працівників театру письмові пояснення з метою виконання вимог ч.1 ст.149 КЗпП України (а.с.37). Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю, що відповідачем зроблено не було. З аналізу вказаних вище норм можна дійти висновку про те, що застосування дисциплінарного стягнення можливе у випадку конкретного порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, положень, наказів чи розпоряджень, що має бути зазначено у самому наказі. Не зазначення конкретних підстав для притягнення особи до відповідальності порушує права працівника та фактично ускладнює останньому можливість оскарження такого та перевірку законності накладення такого. Як вбачається із оспорюваного наказу, в такому зазначено, що у діях [PERSON] наявний склад дисциплінарного проступку, яким було порушено умови укладеного Контракту, посадові обов`язки та трудову дисципліну. Зокрема сторона відповідача обґрунтовуючи законність накладення дисциплінарного стягнення на позивача, посилається на порушення [PERSON] абзацу 2 пункт 7 розділ 1 Контракту від 15 вересня 2016 року, у якому зазначено «до складу роботи (трудової функції) акторів драми різної категорії входить підготовка під керівництвом режисера і виконання у виставах Театру доручених ролей як на стаціонарі, так і на гастролях та виїздах». Окрім того, зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення зазначено порушення Правил внутрішнього розпорядку праці у НАУД театрі ім. М. Заньковецької, затверджених 07.04.2004 р., які деталізують порядок виконання трудової функції акторами, забороняючи зміну чи додаток від себе тексту ролі (абз.2 п.27). Згідно з абз.2,5,6 п.1 Розділу ІІІ Контракту, укладеного між відповідачем та позивачем в обов`язки працівника входить сумлінно виконувати свою трудову функцію, що визначена посадовою інструкцією, дотримуватися трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку закладу культури, дотримуватися вимог з охорони праці та забезпечення безпеки праці. Відповідно, роботодавець, має право вимагати від працівника дотримання вказаних норм і правил та притягати до дисциплінарної і матеріальної відповідальності в порядку встановленому законодавством (абз.4,5 п.6 Розділу ІІІ Контракту). У відповідності до ст.29 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Згідно абзацу 5 пункту 1 розділу ІІІ укладеного з позивачем Контракту від 15 вересня 2016 року заначено, що обов`язки працівника: дотримуватися трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку закладу культури (а.с.10). Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку праці у Національному академічному українському театрі імені Марії Заньковецької, затверджених 07.09.2004 року, (а.с. 52-57), [PERSON] був ознайомлений 24.01.2006 року, в період часу тривалості безстрокових трудових відносин. Однак як вбачається із матеріалів справи, відповідач не ознайомлював з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, позивача, які визначені в Контракті від 15.09.2016 року, ні в момент укладання ні після укладення Контракту. Суд зазначає, що оскільки в контракті встановлено вимогу виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, з якими працівник не ознайомлений, а тому суд не бере до уваги покликання представника відповідача на те, що [PERSON] був ознайомлений із Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності(висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17). Висновки за результатами розгляду справи. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про необхідність для задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Щодо судових витрат Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved