Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

КП «Азовкомунсервіс» звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані ними послуги з вивозу та захоронень ТПВ за період з 01 січня 2011 року по 22 квітня 2014 року в сумі 1717 грн. 20 коп. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS], за комунальні послуги в період з 01 січня 2011р. по 22 квітня 2014р. заборгував позивачу 1717 грн. 20 коп. В 2013 році, з метою врегулювання питання, щодо сплати заборгованості за фактично надані послуги та про зобов'язання поновити договір з вивозу та захоронення твердих побутових відходів, відповідачці, за адресою надання послуг, було направлено лист-повідомлення. Проте заборгованість відповідачкою не сплачена. Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, так як на попередження про необхідність погашати заборгованість відповідачка не реагує, понесені судові витрати на сплату судового збору та зобов'язати відповідачку укласти новий договір на вивіз та захоронення твердих побутових відходів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій вимогу позову підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, потворно не з'явилась в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Херсонській області відповідачка [PERSON] зареєстрована та відповідно проживає за адресою: [ADDRESS]. КП «Азовкомунсервіс» виконує роботи по наданню послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів у відповідності до Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затв. Постановою КМУ №1070 від 10.12.2008 р. При цьому, відповідачка, споживаючи послуги, що надаються позивачем, всупереч вимогам п.3 вказаних вище правил, а також всупереч вимогам ст. 20 ст. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в добровільному порядку не бажає укладати договір про надання послуг. Крім того, споживаючи послуги, що надаються позивачем, відповідачка порушує взяті зобов'язання зі сплати вартості вказаних послуг та в період 01 січня 2011 року по 23 квітня 2014 року за [PERSON] утворилася заборгованість в розмірі 1717,20 гривень. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до договору № 1368 від 15 червня 2010 р., між КП«Азовкомунснрвіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг по збиранню, вивозу й утилізації твердих побутових відходів, за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п. 7.2. вищевказаного договору № 1368 від 15 червня 2010, в разі якщо сторони письмово не повідомили один одного про розірвання договору, він вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах. (а.с.4) Відповідно до довідки КП «Азовкомунснрвіс», станом на 23 квітня 2014 р., за гр.. [PERSON] наявна заборгованість в сумі 1717,20 грн. (а.с.3) Відповідно до ст. 35-1 ЗУ «Про відходи» (власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок, укладають договори з юридичною особою, яка на конкурсних засадах визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів; здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів). Відповідно до п. 3 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070, послуги надаються на підставі договору, який укладається між фізичною або юридичною особою (споживачем) та виконавцем послуг. Відповідно до п.1 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір з підприємством - постачальником: (виконавцем) житлово-комунальних послуг, що збоку відповідача зроблено не було. [PERSON] мешкає в будинку по вулиці яка раніше отримувала та продовжує отримувати житлово-комунальні послуги збоку КП «Азовкомунсервіс» в такому об'ємі та у такій кількості, в якій отримують інші мешканці зазначеної вулиці де мешкає відповідачка які в повному обсязі сплачують послуги. Всі послуги надаються згідно затвердженого Генічеською міською радою графіку, який є незмінний і постійний до виконання. Збої та зриви графіку не допускаються з жодних причин. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки, виникають, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між КП «Азовкомунсервіс» та [PERSON] виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки, оскільки КП «Азовкомунсервіс» надає житлово-комунальн послуги, а [PERSON] ними користується. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, суд вважає доведеним факт ухилення відповідачки від виконання свого зобов'язання, а також ухилення від укладення договору на вивезення ТПВ, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені повністю.

Outcome: approved