Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Кредитна спілка «Лєпта» звернулась в суд з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 23903 грн. 77 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17 березня 2009 року між кредитною спілкою та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 1903-03/09 про надання останній строкового кредиту в сумі 2300 грн., терміном на 36 місяців, зі сплатою щомісячно за користування кредитом 60 відсотків річних. Сторони домовились, що погашення кредиту та відсотків за користування ним здійснюватиметься відповідно до графіку погашення, який є додатком №1 до договору. Згідно з договором поруки 1903-03/09 А від 17 березня 2009 року відповідач [PERSON] зобов'язався відповідати по зобов'язаннях відповідачки [PERSON] по кредитному договору. Проте всупереч умовам кредитного договору сплата суми кредиту та нарахованих відсотків відповідачкою [PERSON] проводилась нерегулярно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим кредитна спілка змушена була застосувати щодо неї штрафні санкції, передбачені договором. Згідно з рішенням Деражнянського районного суду від 6 червня 2011 року з відповідачів [PERSON] і [PERSON] стягнуто солідарно заборгованість, яка склалася станом на 4 лютого 2011 року, у розмірі 7464 грн. 95 коп. Проте незважаючи на це, відповідачі продовжують порушувати зобов'язання за кредитним договором, не сплачуючи відсотків за час фактичного користування кредитом з 4 лютого 2011 року, внаслідок чого за ними рахується заборгованість у вигляді невиплачених відсотків та штрафних санкцій у розмірі 23903 грн. 77 коп., що склалася за період з 4 лютого 2011 року по 20 березня 2015 року, а тому позивач просить стягнути її солідарно з відповідачів, а також стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору. В ході судового розгляду представник позивача неодноразово уточнював позовні вимоги. Так, заявою від 13.09.2017 року представник позивача подав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог і просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] 31748,64 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідачів в судове засідання не з«явився проте подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи завершувати у його відсутності не визнаючи позовні вимоги та просить суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 березня 2009 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 1903-03/09, згідно з яким спілка надала відповідачці кредит в розмірі 2300 грн., строком на 36 місяців, тобто до 26 березня 2012 року, зі сплатою щомісячно за користування кредитом 60 відсотків річних, а відповідачка зобов»язалася виконати зобов»язання щодо сплати заборгованості за кредитом і відсотками у строки, що встановлені графіком погашення кредиту. Згідно з договором поруки 1903-03/09 А від 17 березня 2009 року відповідач [PERSON] зобов»язався перед кредитором відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобов»язань за кредитним договором. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зобов»язань за кредитним договором і станом на 4 лютого 2011 року нею була допущена заборгованість перед позивачем у розмірі 7462 грн. 95 коп. Заборгованість у вказаному розмірі стягнуто солідарно з відповідачів згідно з рішенням Деражнянського районного суду від 06.06.2011 року. Судом встановлено, що до закінчення строку дії договору позивач в 2011 році звернувся в суд з позовною заявою про стягнення боргу, тобто дострокове повернення кредиту. Як зазначають відповідачі у своїх запереченнях, дане рішення було виконано ними повністю, шляхом вирахування заборгованості з заробітної плати, однак жодних письмових доказів суду не надали. З»ясовано і те, що після ухвалення судового рішення відповідачі продовжують не виконувати взяті на себе зобов»язання, у зв»язку з чим кредитною спілкою було нараховано проценти та штрафні санкції за час фактичного користування кредитом, тобто з 4 лютого 2011 року. Станом на 20.03.2015 року розмір заборгованості відповідачів становить 23903 грн. 77 коп., з яких: 11380 грн. 27 коп. - нараховані відсотки та 12523 грн. 50 коп. - пеня, що підтверджується довідкою-розрахунком №124 від 20 березня 2015 року. Згідно із рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11.06.2015 року позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Лєпта» заборгованість за кредитом в розмірі 23903,77 грн. Однак, відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19.09.2016 року їхню заяву задоволено та скасовано заочне рішення від 11.06.2015 року. Разом із тим встановлено, що позивач, своїм зверненням до суду в 2011 році, скористався правом дострокового повернення кредиту, а тому саме з цього часу починає перебіг позовної давності, тобто з 06.06.2011 року. Після 06.06.2011 року, дати винесення рішення суду, банком нараховувались проценти за користування кредитом і проводились всі інші нарахування, тобто пеня. Слід зазначити, що з цієї дати позивач знав, що його право порушено, а тому мав право звертатись в суд з позовними вимогами про стягнення заборгованості за мінусом суми, яка була визначена в судовому рішенні від 06.06 2011 року. Позивач своє право на протязі строку позовної давності, тобто 3-х років, не використав і звернувся в суд з вимогами лише у червні 2015 року про стягнення 23 903,77 грн., які були нараховані після винесення рішення суду 06.06.2011 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта ст. 267 ЦК України). В силу ст..257ЦК України встановлено,що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок. Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ч.1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила: за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частинами 4, 5ст.267 ЦК Українипередбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог КС «Лєпта» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості належить відмовити в зв»язку з пропуском позивачем строку на звернення до суду за захистом порушених прав, тобто строку позовної давності. Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 141 ЦПК України витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом стягненню з відповідачів не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed