Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Керівник Шепетівської місцевої прокуратури, який діє інтересах держави, звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним наказу та зобов`язання витребувати земельну ділянку. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 квітня 2016 року №22-9568-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 1,6285га (кадастровий номер 6825580500:04:017:0003), розташованої за межами населених пунктів Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства. 27 квітня 2016 року зареєстровано право власності [PERSON] на дану земельну ділянку. Проект розроблено на підставі наказу від 18.03.2016 року №22-5887-СГ. 21 травня 2016 року, на підставі договору купівлі-продажу, [PERSON] вказану земельну ділянку продав [PERSON] . \~ \~ \~ \~Водночас [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14 грудня 2015 року №22-6737-СГ вже отримав у приватну власність (право власності зареєстровано 24 грудня 2015 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6825884000:04:049:0071 ) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Монастирської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Позивач вважає, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 квітня 2016 року №22-9568-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню у [PERSON] на користь держави в особі Головного управлення Держгеокадастру у Хмельницькій області з тих підстав, що відповідач [PERSON] , зловживаючи своїми правами, передбаченими ч.4 ст.116, ч.1 ст.121 ЗК України, при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, не повідомив, що він уже отримав 21 12.2015 року земельну ділянку на території Монастирської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Тобто, використав своє право на безоплатне отримання такої для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельної ділянки для даного виду використання. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Макарова М.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила. Пояснила, що відповідач [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру повідомляв, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки він не скористався, тому Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло відповідно до норм чинного законодавства України. Крім того, представник відповідача вважає, що з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області при вирішенні даного спору не підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та день слухання справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши і дослідивши письмові докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.03.2016 року №22-5887-СГ про надання дозволу на розробку документації із землеустрою надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населених пунктів Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницькох області, орієнтовною площею 2.0000 га. і наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 квітня 2016 року №22-9568-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 1,6285 га (кадастровий номер 6825580500:04:017:0003) та безоплатно передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Даний проект розроблено на підставі наказу Держгеокадастру від 18.03.2016 року №22-5887-СГ. На підставі наказу Держгеоказастру від 22.04.2016 року № 22-9568-СГ державним реєстратором Ярмолинецької районної державної адміністрації Хмельницької області 27 квітня 2016 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, продав вказану земельну ділянку [PERSON] . Судом також встановлено, що [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14 грудня 2015 року №22-6737-СГ отримав у приватну власність (право власності зареєстровано 24 грудня 2015 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6825884000:04:049:0071) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Відповідно до ч.2\~ст.19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно із ч.1\~ст.116 Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3\~ст.116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно припису ч.4\~ст.116 ЗК України\~передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до п.\~б\~ч.1\~ст.121 Земельного кодексу України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів. \~ \~ \~ \~Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами у справі, а саме: даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №146445769 від 22.11.2018 року, наказом Держгеокадастру від 09.12.2015 року № 22-6361-СГ про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, наказом Держгеокадастру від 14.12.2015 року №22-6737-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність. Наведене свідчить про доведеність обставин про те, що [PERSON] , всупереч зазначеного вище чинного законодавства, звертаючись в 2016 році до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не вказав, що ним раніше, у 2015 році, було використано право на приватизацію земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, земельна ділянка площею 1,6285 га з кадастровим номером 6825580500:04:017:003, що розташована за межами населених пунктів Великорішнівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області безпідставно вибула із державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] у 2016 році права на повторну безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання - ведення особистого селянського господарства. Відповідно до\~ст.152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі\~статтею 388 ЦК України,\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди. При цьому\~статтею 346 ЦПК України\~не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими способами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі\~ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21.02.2018 року у справі №363/2936/15-ц, від 12.06.2018 року у справі №916/3727/15, від 09.07.2018 року у справі №910/3513/17. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Виходячи з основних критеріїв дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у вказаній справі,\~\~ суд констатує, що таке втручання у майно відповідача [PERSON] є законним в контексті положень національного законодавства; переслідує «суспільний, публічний» інтерес, при цьому буде дотримано справедливий\~\~баланс\~\~між\~\~загальними інтересами\~суспільст ва\~\~та\~\~приватними інтересами відповідача, а отже, таке втручання буде законним та справедливим. З врахуванням наведенного, суд знаходить постановити рішення про витребування спірної земельної ділянки у [PERSON] на підставі\~ст. 388 ЦК України\~на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Відповідно до ч.ч.1, 13\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню понесені судові витрати за подачу позову в сумі 3524 грн., з кожного відповідача по 1174 грн. 67 коп. на користь прокуратури Хмельницької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved