Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Керівник Бердянської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави, де вказав, що в ході розслідування кримінального провадження було призначено прокурорську перевірку додержання вимог земельного та водного законодавства під час надання у власність громадянам земельних ділянок уздовж прибережної смуги Азовського моря. В ході перевірки встановлено, що пунктом 5.23 рішення Бердянської міської ради № 38 від 28. 01. 2010 року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0, 0879га, розташовану по вул. Макарова, 56-о в м. Бердянську. На підставі цього рішення [PERSON] видано державний акт серії ЯК № 829166 на право власності на земельну ділянку по вул. Макарова, 56-о в м. Бердянську, кадастровий номер 2310400000:08:004:0150. Прокурор вважає п. 5.23 рішення Бердянської міської ради № 38 від 28. 01. 2010 року таким, що не відповідає вимогам закону, і просить визнати його недійсним і скасувати за таких підстав. Проекти відводу земельної ділянки, затверджені спірним рішенням міської ради розроблялися та затверджувалися без розробки містобудівного обґрунтування обєкту, без встановлення містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок з порушенням водного, земельного та містобудівного законодавства. Згідно генерального плану м. Бердянська, затвердженого рішенням Бердянської міської ради № 8 від 25. 06. 2009 року, вказані у рішенні території запроектовані для розміщення оздоровчих установ та установ відпочинку, зелених насаджень загального користування. На час прийняття Бердянською міською радою цього рішення містобудівна документація м. Бердянська не затверджувалась, відсутні детальні плани територій окремих районів міста, зокрема, Бердянської коси. Будівництво нових дачних районів в межах м. Бердянська не передбачено. Спірна земельна ділянка у відповідності до ст. 51 ЗК України відноситься до земель рекреаційного призначення, проектна документація щодо відведення земельної ділянки затверджена без проведення державної експертизи землевпорядної організації. Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 16. 04. 2010 року № 101 пунктом 14. 4 Бердянську міську раду зобовязано скасувати висновки, надані з 20. 05. 2009 року стосовно відведення земельних ділянок під індивідуальне дачне будівництво на територіях рекреаційного призначення. Таким чином, Бердянською міською радою під час прийняття рішення № 38 від 28. 01. 2010 року порушено порядок надання земельних ділянок у власність, визначений Конституцією України, Земельним та Водним кодексами України, тому вказане рішення є протиправним і підлягає скасуванню, державний акт, виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку по вул. Макарова, 56-о в м. Бердянську, необхідно визнати недійсним, а відповідача зобовязати повернути земельну ділянку територіальній громаді м. Бердянська. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Бердянської міської ради за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, у яких зазначив, що Бердянською міською радою на час винесення спірного рішення не були порушені норми законодавства, яке діяло на той момент, висновки управління архітектури та земельних відносин виконкому Бердянської міської ради були позитивними і відкликані лише 22. 03. 2011 року, на час винесення спірного рішення діяло рішення Бердянської міської ради № 11 від 10. 12. 2004 року, яким в межах м. Бердянська встановлена сорокаметрова прибережна захисна смуга. Просить застосувати строк позовної давності у звязку з презумпцією обізнаності прокурора про прийняття спірного рішення 28. 01. 2010 року. Відповідач [PERSON] до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні просить у задоволенні позовних вимог прокурора відмовити. Надав заперечення на позов, у яких, зокрема, зазначив, що позивач звернувся до суду в порядку відкритого кримінального провадження, проте доказів того, що у хтось із посадових осіб відділу Держкомзему у Бердянському районі притягнутий до кримінальної відповідальності або засуджений за ст. 367 КК України суду не надано. [PERSON] надавалася земельна ділянка, яка була віднесена до земель житлової та громадської забудови і необхідності у проведенні обовязкової державної експертизи землевпорядної документації не було. На час винесення Бердянською міською радою спірного рішення діяли позитивні висновки щодо погодження проектів відведення земельної ділянки, у тому числі, і [PERSON], і той факт, що у подальшому вони були відкликані, не свідчить про незаконність надання земельної ділянки у власність, оскільки висновки скасовані не були. Сам [PERSON] не порушив жодного закону України, який дав би право на відібрання в нього земельної ділянки, і той факт, що в подальшому правовий акт органу державної влади визнається недійсним не є підставою для позбавлення його права власності. Крім того, прокурор не є належним позивачем по справі, не є юридичною особою, та не має юридичних підстав на представництво в суді інтересів територіальної громади м. Бердянська, а керівник Бердянської місцевої прокуратури не є власником обєктів права комунальної власності територіальної громади міста. Просить застосувати позову давність, оскільки прокурор був присутнім на сесії Бердянської міської ради при винесенні спірного рішення № 38 у 2010 році, проте звернувся до суду у 2015 році з пропуском трирічного строку позовної давності. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову прокурора у повному обсязі, виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 5.23 рішення Бердянської міської ради № 38 від 28. 01. 2010 року 78-ї сесії пятого скликання «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0879 га, для індивідуального дачного будівництва в межах норм безоплатної приватизації, яка розташована по вул. Макарова, 56-о в м. Бердянську. Позивач просить визнати недійсним та скасувати п. 5.23 рішення Бердянської міської ради у звязку з його невідповідністю закону, а відтак визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку на ім.»я [PERSON], і зобовязати відповідача повернути територіальній громаді м. Бердянська земельну ділянку. Згідно до положень ст. 84 Земельного Кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, крім інших, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Законом. У відповідності до ст. 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті у тому числі, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. Згідно до ст. 88 Водного Кодексу України (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водоймі в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від узрізу води. Відповідно до ст. 90 цього ж Кодексу прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватись лише для будівництва санаторіїв та інших лікувально оздоровчих закладів, з обовязковим централізованим водопостачанням і каналізацією. За умовами ст. 60 Земельного Кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розмір та межі захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів з урахуванням містобудівної документації. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обовязковій державній експертизі, зокрема і проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оздоровчого та рекреаційного призначення. У відповідності до ст. 118, ч. 4 ст. 123 ЗК України у разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обовязковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Всупереч вказаним вимогам закону проекти землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки обовязкову державну експертизу землевпорядної документації не пройшли, чим не дотримано порядок набуття права на землю. Вказана земельна ділянка розташована в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря. Відповідно до проектних рішень генерального плану розвитку міста зазначена земельна ділянка не запланована для індивідуального дачного будівництва. Проект відведення затверджений без розробки містобудівного обґрунтування обєкту, не встановлені містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки. Крім того, будівництво нових дачних районів в міських населених пунктах згідно п. 3. 39 ДБН 360- 92 «Планування і забудова» сільських поселень» не допускається. Як вбачається з відповіді заступника міського голови від 12. 12. 2014 року на момент прийняття спірного рішення Бердянською міською радою діяв Генеральний план м. Бердянська, затверджений рішенням шістдесят восьмої сесії Бердянської міської ради пятого скликання, таким чином за адресою виділеної відповідачу земельної ділянки передбачено лише розміщення території оздоровчих установ та установи відпочинку. З листа начальника управління архітектури та земельних відносин у м. Бердянську від 22. 03. 2011 року вбачається, що на виконання п. 14. 4 розпорядження голови Запорізької облдержадміністрації від 16. 04. 2010 року № 101 «Про результати комплексної перевірки діяльності Бердянської міської ради Запорізької області та її виконавчого комітету» відкликано висновки управління архітектури та містобудування, що були видані громадянам під індивідуальне дачне будівництво з 20. 05. 2009 року з вимогами п. 3.41* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень». Всі вищевикладені обставини дають можливість суду зробити висновок про грубе порушення Бердянською міською радою положення чинного законодавства в частині підстав та порядку надання земельних ділянок у власність, про незаконність п. 5.23 рішення 78 сесії Бердянської міської ради пятого скликання № 38 від 28. 01. 2010 року про передачу [PERSON] земельної ділянки по вул. Макарова, 56-о і необхідності його скасування. У відповідності до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов»язана його повернути. Особа зобовязана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно до правової позиції Верхового суду України по справі № 6-57-ц13 якщо право власності на земельну ділянку набуто на підставі незаконного розпорядження органу місцевого самоврядування такий державний акт підлягає визнанню недійсним без врахування вимог ст. 140 ЗК України. Згідно правового висновку Верховного суду України по справі № 6-523цс15 землі в межах двох кілометрів прибережних захисних смуг морських заток і лиманів не можуть передаватись у власність громадян, оскільки це землі водного фонду України. Доводи відповідачів не спростовують позовні вимоги, а отже не можуть прийматись судом до уваги, висновки землевпорядних організацій про погодження відведення цієї земельної ділянки були відкликані як незаконні, що свідчить про порушення Бердянською міською законності при виділенні спірної земельної ділянки у власність. Той факт, що на момент винесення Бердянською міською радою спірного рішення діяли положення, які дозволяли надавати у власність громадянам земельної ділянки у водозахисній зоні, не означає, що виявлені в подальшому порушення законодавства України не повинні бути виправлені. Таким чином усі доводи позивача ґрунтуються на законі, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд не вбачає підстав для застосування позовної давності до позовних вимог прокурора, бо позивач звернувся до суду за захистом прав територіальної громади м. Бердянська, а отже, у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» від 20. 12. 2011 року, який набрав чинності 15. 01. 2012 року.

Outcome: approved