Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, у якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу ними було придбано спільно майно на загальну суму 83978 грн., а саме: однокімнатна квартира за адресою [ADDRESS] вартістю 33978 грн, кухонний гарнітур вартістю 5000 грн, духова шафа «Gorenje» вартістю 5000 грн, мікрохвильова піч вартістю 5000 грн, варильна поверхня вартістю 5000 грн, холодильник «Bosch» вартістю 5000 грн, двоспальне ліжко вартістю 5000 грн, шафа-купе вартістю 5000 грн, меблевий гарнітур в зальну кімнату вартістю 5000 грн, телевізор «LG» вартістю 5000 грн, ремонтні роботи у квартирі вартістю 5000 грн, яке, як вважає позивач підлягає поділу. За спільною домовленістю позивача з відповідачем, відповідач залишає у своїй приватній власності однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] в якій проживає, а за позивачем залишається все інше вище перелічене майно. Просила визнати все вказане майно її з відповідачем спільною сумісною власністю та поділити його виділивши в особисту приватну власність відповідача квартиру, а їй виділити кухонний гарнітур, духову шафу «Gorenje», мікрохвильову піч, варильну поверхню, холодильник «Bosch», двоспальне ліжко, шафу-купе, меблевий гарнітур в зальну кімнату, телевізор «LG», а також поліпшення у квартирі [ADDRESS] у вигляді ремонтних робіт вартістю 5000 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 06.01.2021 позовна заява залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви. 26.01.2021 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, призначений розгляд справи по суті на 09.00 год. 23.02.2021, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року (а. с. 14). Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. 15). Згідно з договором купівлі-продажу від 26.01.2016 року, [PERSON] купив у [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] та відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно є власником її цілої частини (а. с. 22, 23-24). Згідно з технічним паспортом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , складеним на власника [PERSON] , загальна площа квартири становить 28,3 м2, житлова площа квартири становить 14,9 м2 (а. с. 27-28). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 16.03.2018, квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а. с. 30-31). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За змістом ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі N 372/504/17. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача щодо визнання нерухомого та рухомого майна спільною сумісною власністю сторін необхідно відмовити, оскільки спільна сумісна власність майна, придбаного у період шлюбу презумується і додаткового визнання не потребує. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає що вимоги позивача про поділ майна підлягають задоволенню, поділивши між ними майно у порядку заявленому позивачем. Судом встановлено, що спірна квартира набута сторонами під час шлюбу. Відсутність відомостей про те, що спірна квартира є особистою приватною власністю відповідача не дає підстав вважати, що таке майно належить виключно відповідачу, оскільки докази на спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі - відсутні. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За клопотанням позивача, судовий збір у сумі 840,80 грн, покласти на позивача. На підставі ст.ст. 60, 61, 70 СК України, 372 ЦК України,

Outcome: partial