Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

КС «Святий Мартин» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 20 липня 2016 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено кредитний договір №36-16, відповідно до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 4800,00 гривень, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. Для належного виконання зобов`язань за кредитним договором 20 липня 2016 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого останній зобов`язався сплачувати на вимогу Кредитної спілки «Святий Мартин» платежі по кредиту та нараховані відсотки в строк та в розмірах передбачених кредитним договором. [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує, а тому станом на 15.06.2018 року має заборгованість в розмірі 4894,20 грн. 24.04.2018 року на адресу відповідачів надіслано Листи-претензії, в яких позивач вимагав сплатити заборгованість. Однак, вказана вимога залишена без реагування. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №36-16 в сумі 4894,20 грн. та судові витрати в розмірі 1762.00 грн. судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому до суду подав заяву в якій просить розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2016 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено кредитний договір №36-16, відповідно до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 4800,00 гривень, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. Для належного виконання зобов`язань за кредитним договором 20 липня 2016 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого останній зобов`язався сплачувати на вимогу Кредитної спілки «Святий Мартин» платежі по кредиту та нараховані відсотки в строк та в розмірах передбачених кредитним договором. Судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує, а тому станом на 15.06.2018 року має заборгованість в розмірі 4894,20 грн. 24.04.2018 року на адресу відповідачів надіслано Листи-претензії, в яких позивач вимагав сплатити заборгованість. Однак, вказана вимога залишена без реагування. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] , як позичальник за кредитним договором, належним чином не виконав свої зобов`язання відповідно до умов договору, внаслідок чого допустив заборгованість по сплаті кредиту та процентів, суд вважає, що позов є підставним та з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Святий Мартин» слід солідарно стягнути 4894,20 грн. заборгованості за кредитним договором № 36-16 від 20 липня 2016 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути в користь КС «Святий Мартин» судові витрати в сумі 1762.00 гривень судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved