Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником будинку [ADDRESS]. Разом з ним в даному будинку зареєстровано ще 4 особи, зокрема і його син, відповідач по справі, який не проживає за місцем реєстрації з 27.02.2008 року, тобто більше 10 років. Вказує, що за комунальні послуги відповідач не сплачує, не має жодних особистих речей у будинку, а тому, посилаючись на ст. 405 ЦК України, вважає, що він втратив право користування даним житловим приміщенням. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні. У судове засідання позивач не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідно до п.4 ч.8 ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 27.12.2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Як вбачається зі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 11.04.1975 року позивач [PERSON] в цілому є власником будинку [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «Чернігівське МБТІ» 19.04.1975 року (а.с.5). Як вбачається із довідки Управління адміністративних послуг №11935 від 27.08.2018 року та копії домової книги відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 26.02.2008 року (а.с.4, 27-28). Також, актом вуличного комітету від 03.09.2018 року підтверджується, що [PERSON] зареєстрований, але з 27.02.2008 року не проживає у [ADDRESS] (а.с.6). З письмових пояснень свідків вбачається, що [PERSON] та [PERSON] - сусіди позивача, підтвердили, що відповідач [PERSON] не проживає у спірному будинку з 2008 року, особистих речей його також не має (а.с.34-35). Відповідно до квитанцій за серпень 2018 року оплату з комунальні послуги здійснює позивач (а.с.9-12). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Згідно положень ст.ст.17, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Обставин, які б свідчили, що позивач або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні спірним житлом, та що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Враховуючи, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання, за вказаною адресою не проживає більше року, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, збереження реєстрації за відповідачем перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, а отже, відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, позов обґрунтований та підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Відповідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За таких підстав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved