Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 17.03.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 4420 квартири [ADDRESS] , укладений на Одеській товарній біржі 19 травня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що договір купівлі-продажу був оформлений на Одеській товарній біржі та нотаріально не посвідчений, що позбавляє можливості розпоряджатися належним їм майном. Заяви, клопотання 07.08.2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.05.2020 року справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2020 року ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 07.08.2020 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідачі не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надали. Фактичні обставини справи, встановлені судом 19.05.1999 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4420, предметом якого є квартира [ADDRESS] (а.с. 6-7). Договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 4420 від 19.05.1999 року. Відповідно до довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» № 1009 від 07.08.2020 року власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] (1/1 частка) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, реєстр № 4420, посвідченого ОТБ 19.05.1999 року, зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книгу реєстру за № 60б-180 від 20.05.1999 року. Всі зобов`язання за договором купівлі - продажу сторонами виконані в повному обсязі. Згідно інформації відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 18.03.2020 року та виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 14.05.2020 року [PERSON] , [PERSON] зареєстрованими або знятими з реєстраційного обліку місця проживання не значаться ( а.с. 18,19, 31). Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Згідно зі ст. 224 ЦК України (у редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (стаття 128 ЦК України (у редакції 1963 року). Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України (у редакції 1963 року), недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 ЦК України у редакції 1963 року). Статтею 227 ЦК України (у редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Отже, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише повне чи часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди. Крім того, за змістом ст. ст. 128, 153 ЦК України (у редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, проте нотаріальне посвідчення договору не можливе, що позбавляє позивача можливості розпорядитися належним йому майном, суд вважає за необхідне визнати спірний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] , посвідчений Одеською товарною біржею в м. Ізмаїлі 19.05.1999 року, реєстровий номер № 4420, дійсним та визнати право власності на вищевказану квартиру.

Outcome: approved