Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення заборгованості по оплаті за опалення. Позовні вимоги, на задоволенні яких у судовому засіданні наполягала представник позивача, обґрунтовуються тим, що Відповідач, отримуючи від Позивача послуги з постачання теплової енергії, оплату послуг не здійснює, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 15 811,29 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідача, у судовому порядку. Відповідач позов не визнала, пояснивши, що дійсно її сім'я нерегулярно здійснює оплату послуг позивача, тому що ці послуги дуже неякісні, у період часу з березня 2007 року по 2010 рік її квартира взагалі була відрізана від централізованого опалення, а з 2010 року батареї у її квартирі майже холодні, температура взимку низька. На підтвердження поганої якості наданих позивачем послуг нею особисто писалися скарги, як Відповідачу, так КП ЖЕО №20, проте ніяких покращень не відбулося. Просить суд також врахувати строки позовної давності, та у задоволенні позовних вимог, Позивачу, відмовити. Доказами неналежно наданих послуг є показання свідків, а також її скарги. Аналогічну позицію висловив представник Відповідача, [PERSON] Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], де проживає та зареєстрована. Окрім неї в даній квартирі зареєстровані члени її родини. Дана обставина встановлена в беззаперечному порядку, а також підтверджується довідкою Позивача (а.с.4). Споживаючи теплову енергію, яка надається родині [PERSON], Відповідач належним чином надані послуги не сплачує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 01 лютого 2013 року, становить 15 811,29 грн. Вказані фактичні обставини справи підтверджуються, крім пояснень представника позивача, також витягом з особового рахунку, довідкою про тарифи на послуги теплопостачання. Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Відповідно до частини 1 статті 20 того ж закону споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, законодавством передбачено доказування неналежності наданих житлово-комунальних послуг шляхом складання акта-претензії, а відповідно до частини 2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачем не надано суду жодного акту-претензії за період виникнення заборгованості по оплаті за опалення. Показання допитаних судом свідків [PERSON] та [PERSON], не можуть бути підтвердженням неякісності послуг з теплопостачання, тому що для визначення факту неналежності цих послуг законодавством встановлено особливий порядок доказування, - шляхом складання актів-претензій. Отже, суд вважає, що Відповідач має зобов'язання перед Позивачем по оплаті комунальних платежів. Суд не погоджується з доводами Відповідача та її представника, що Позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості, яка утворилась до 01.02.2010 року. Так, згідно ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу, і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач (ч.ч.1-2 ст.264 ЦК України). З матеріалів наказних проваджень №2-Н-1975/2010 та №2-Н1207/2011 убачається, що Позивач двічі звертався до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу із заявами про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника [PERSON] заборгованості, що утворилась у період часу: - з 01.01.2003 року по 01.04.2010 року, у розмірі 14 255,02 грн.; - з 01.01.2002 року по 16.05.2011 року, у розмірі 14 723,58 грн.; про що 20.05.2010 року та 27.05.2011 року, відповідно, були видані судові накази, які ухвалами Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 28.12.2012 року, - скасовані. Згідно Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. А відтак, клопотання Відповідача та її представника про застосування строку позовної давності є безпідставним, оскільки строк позовної давності переривається подією, - зверненням КПТМ «Криворіжтепломережа» із заявами про видачу судового наказу та видачею судових наказів від 20.05.2010 року та від 27.05.2011 року. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат, у розмірі 229,40 грн. - судового збору; також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved