Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Марганецька міська рада Дніпропетровської області звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в комунальній власності територіальної громади міста Марганця, в особі Марганецької міської ради знаходиться квартира [ADDRESS]. В квартирі значиться зареєстрованою відповідач [PERSON]. На протязі десяти років відповідач не проживає в квартирі, її місце проживання не відоме. Ніяких перешкод у проживанні відповідачем у квартирі Марганецькою міською радою Дніпропетровської області не чиниться. Територіальна громада міста Марганця, в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області не може на власний розсуд розпоряджатися належним їй майном, що є порушенням громади права володіти, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача на розгляд справи не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявилася. Заяв чи клопотань не надходило. Враховуючи відсутність заяви відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно ч. 1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституції України, цим та іншими законами. Відповідно до ст. 142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджеті, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також обєкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження обєктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції. Квартира [ADDRESS] належить територіальній громаді міста Марганця, в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 29.09.1990 року за № 273/1 «Про прийняття в експлуатацію 30 квартирного житлового будинку № 17 по вулиці Парковій». Згідно рішення вирішено затвердити акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію 30 квартирного житлового будинку по вулиці Парковій, загальною площею 942 м2 і жилою площею 408 м2 , і надати поштову адресу будинку вул. Перспективна, будинок № 14 /а.с.12/. Згідно довідки, виданої 27.02.2018 року Відділом реєстрації та обліку громадян [PERSON] міської ради Дніпропетровської області в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованою відповідач [PERSON] /а.с. 5/. Згідно акту, складеного 23.02.2018 року працівниками Марганецького КП «Центр комунальних послуг та комунального майна територіальної громади м. Марганця», відповідач [PERSON] останніх десять років в квартирі\~[ADDRESS] не проживає /а.с. 6/. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Частиною 3 ст. 71 Житлового Кодексу України, передбачені обставини, відповідно до яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім»ї. Відповідачем не надано суду доказів, того, що в даному випадку має місце будь-яка обставина, передбачена ч. 3 ст. 71 Житлового Кодексу України. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку». Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність відповідача [PERSON] понад 6 місяців без поважних причин за місцем її реєстрації в квартира [ADDRESS]. Відповідно до\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial