Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 20 серпня 2021 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що від шлюбу з [PERSON] у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.12.2013 шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з позивачем в [ADDRESS] . Батько дитини - відповідач по справі [PERSON] проживає за іншою адресою: [ADDRESS] . Рішенням № 166 виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області від 23.04.2019 затверджено висновок про підтвердження місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України, міського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради Вінницької області, відповідно до якого дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Рішенням № 180 виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області від 04.06.2020 затверджено висновок про підтвердження місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України, міського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради Вінницької області, відповідно до якого дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає разом з почивачем за адресою: [ADDRESS] . Дитині [PERSON] , [INFO] виповнилося 11 років і вона надалі бажає проживати разом з позивачем. Батько доволі рідко спілкується з дочкою. Періодично між нею та батьком дитини виникають непорозуміння щодо місця проживання дитини. Тому позивач звернулася до суду щодо вирішення такого спору. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 16.09.2021 позивач [PERSON] подала на адресу суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та слухати справу у її відсутність. 09.09.2021 від відповідача [PERSON] до суду надійшли заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності відповідача. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомили. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. У позивача [PERSON] від шлюбу з відповідачем [PERSON] народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.12.2013, справа №135/2071/13-ц, шлюб між позивачем і відповідачем був розірваний (а.с. 6). Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з позивачем в [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). З копії паспорта громадянина України серія та номер [NUMBER] виданого [PERSON] , [INFO] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Батько дитини - відповідач по справі [PERSON] проживає за іншою адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади №23-17-692 від 30.08.2021 (а.с.19). Рішенням № 166 виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області від 23.04.2019 затверджено висновок про підтвердження місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України, міського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради Вінницької області, відповідно до якого дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 12). Рішенням № 180 виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області від 04.06.2020 затверджено Висновок про підтвердження місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України, міського відділу у справах дітей Ладижинської міської ради Вінницької області, відповідно до якого дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.11, 12). V. Оцінка суду. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»). Вирішуючи питання про визначення місця проживання неповнолітньої дитини Суд буде керуватись її «якнайкращими інтересами» Отже, статтями 141, 155 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі статтею 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до статті 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В даних правовідносинах суд звертає увагу на те, що дитина протягом тривалого часу проживає з матір`ю у звичній для неї обстановці. Також, враховано вік та інтереси дитини, відсутність заперечень з боку відповідача про визначення місця проживання дитини з матір`ю, що в своїй сукупності є підставою для визначення місця проживання дитини з матір`ю. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не позбавляє відповідача можливості приймати участь у вихованні дитини. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю та не оспорються відповідачем. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню, що буде відповідати «якнайкращим інтересам дитини». VI. Розподіл судових витрат. При подачі до суду позову позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене вище, визнання відповідачем [PERSON] позову до початку розгляду справу по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] із державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору в розмірі 454 грн 00 коп. Така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved