Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

І.ВИМОГИ ПОЗИВАЧІВ [PERSON], [PERSON] звернулись до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просили скасувати усиновлення [PERSON], здійснене на підставі рішення Виконавчого комітету Автозаводської районної ради народних депутатів м. Кременчука Полтавської області від 26.05.1995 за №243. ІІ.ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧІВ Свої вимоги позивачі мотивували тим, що рішенням Виконавчого комітету Автозаводської районної ради народних депутатів м. Кременчука Полтавської області від 26.05.1995 за №243 їх було визнано усиновлювачами [PERSON] Починаючи з 2010 року в сім'ї погіршились відносини. Їх син [PERSON] не працює, весь вільний час проводить за комп'ютерними іграми, відсторонився від них, не реагує на їх поради і не бажає з ними спілкуватись, ображає. Вказані обставини підтверджують свідки. Позивачі вважають, що поведінка відповідача створює для них загрозу, а тому з метою їх захисту необхідно скасувати усиновлення. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що позивачів вважають, що поведінка відповідача загрожує їх життю та здоров'ю, оскільки останній ламає меблі в квартирі та висловлює погрози на їх адресу. ІІІ.ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив до суду не подав. ІV.ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Рішенням Виконавчого комітету Автозаводської районної ради народних депутатів м. Кременчука Полтавської області від 26.05.1995 за №243 подружжю [PERSON] було дозволено усиновити [PERSON], [INFO]. Прізвище дитини змінено на «[INFO]», про що було видано відповідне свідоцтво(а.с.6,7) Сторони проживають разом в квартирі [ADDRESS], що підтверджується копією довідки ОСББ №82. V.НОРМИ ПРАВА В ст.238 Сімейного кодексу України(далі СК України) визначено, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття. Усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров'ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім'ї. Усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Згідно ст.240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків( ст.76 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України)) Відповідно до ст.ст.77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. VІ.ОЦІНКА СУДУ Суд відзначає, що станом на день розгляду справи відповідач досяг повноліття, а тому скасування усиновлення, відповідно до ч.2 ст.238 СК України, можливе лише у випадку, якщо протиправна поведінка усиновленого загрожує життю, здоров'ю усиновлювача або інших членів сім'ї. На підтвердження своїх вимог позивачами було надано копію трудової книжки на ім'я [PERSON], з якої вбачається, що останній постійно змінює місце роботи. Крім того, суду надано копію письмових підтверджень [PERSON] та [PERSON], які повідомляли про те, що [PERSON] не працює, не повертає кредитні кошти та ображає [PERSON]. Суд критично відноситься до вказаних пояснень та вважає їх не допустимим доказом, оскільки вказані особи не були безпосередньо допитані судом. Також позивачами надані суду письмові вимоги про повернення кредитів на ім'я [PERSON].(а.с.13-24) На переконання суду, вказані докази в своїй сукупності не підтверджують протиправність поведінки відповідача, а також те, що життю та здоров'ю подружжю. [PERSON] або інших членів сім'ї щось загрожує. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачами не доведено існування обставин, визначених ч.2 ст.238 СК України для скасування усиновлення після досягнення дитиною повноліття. Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивачів.

Outcome: dismissed