Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Комунальне підприємство «Трускавецьтепло» Трускавецької міської ради звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги (централізованого опалення). Свої вимоги мотивує тим, що 21.04.2011 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 131 КП «Трускавецьтепло» визначено єдиним виконавцем послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання в м. Трускавці, цим же рішенням встановлено тарифи у розмірах, затверджених рішенням Трускавецької міської ради від 22.12.2010 року № 350 для КП «Наше місто» до моменту затвердження нових тарифів. Нові тарифи були затверджені рішенням виконавчого комітету № 18 від 26.01.2012 року № «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає комунальне підприємство «Трускавецьтепло»,та постановою НКРКП № 792 від 27.06.2014 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 06.06.2014 року № 650». Комунальне підприємство «Трускавецьтепло» як виконавець послуг централізованого опалення надає послуги відповідно до встановленого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу. Ціни та тарифи на комунальні послуги та послуги з централізованого опалення формуються і затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Відповідач є абонентом КП «Трускавецьтепло» та користуються житлово-комунальними послугами, які надаються підприємством. Між позивачем та відповідачем встановлені фактичні договірні відносини на підставі відкритого особового рахунку. Згідно з оборотною відомістю даного рахунку заборгованість за період з жовтня 2011 року по травень 2016 року складає 6\~420,10 грн. Це свідчить про неналежне виконання відповідачем зобовязань, а тому порушує права позивача на одержання плати за надані послуги з централізованого опалення в установлений законодавством строк. Підтвердженням надання послуг з централізованого опалення є акти пуску теплоносіями в систему теплопостачання будинку, підписані балансоутримувачем будинку КП «Трускавецьжитло». Протягом опалювальних періодів 2011-2012 років, 2012-2013 років, 2013-2014 років, 2014-2015 років скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідачів на адресу КП «Трускавецьтепло» не надходило. До матеріалів позовної заяви долучена зведена інформація по особовому рахунку відповідача, в якому відображені нарахування та платежі за послуги централізованого опалення за весь період надання послуг КП «Трускавецьтепло», а також рахунок на оплату комунальних послуг, який є підтвердженням ухилення боржника від обовязку оплати спожитих послуг. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 6\~420,10 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовольнити у повному обсязі з наведених у ній підстав, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, однак належним чином були повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України про що свідчить публікація в газеті «Високий Замок» № 100 (5500) від 06 вересня 2016 року. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2011 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 131 КП «Трускавецьтепло» визначено єдиним виконавцем послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання в м. Трускавці. Рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 18 від 26.01.2012 року, затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає комунальне підприємство «Трускавецьтепло». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Надання послуг з централізованого опалення та підігріву води є специфічним видом господарювання, яке регулюється окремими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством. КП «Трускавецьтепло» Трускавецької міської ради було заявлено позов про захист свого цивільного права. Договір про надання послуг між сторонами не укладався, відповідач отримував від підприємства послуги з централізованого опалення. Відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих послуг. Виходячи з матеріалів справи, за спірний період, тобто з жовтня 2011 року по травень 2016 року, позивач надавав відповідачу послуги з централізованого опалення, а відповідач зобов'язаний був своєчасно та в повній мірі сплачувати кошти за надані послуги внаслідок того, що відповідно до ст.11 ЦК України між ними виникли взаємні права та обов'язки, які повинні з обох сторін виконуватись належним чином. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Як вбачається із зведеної інформації, то заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг (по послузі централізованого опалення) у відповідача виникла в період з жовтня 2011 року по травень 2016 року в сумі 6\~420,10\~ грн. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених\~статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Крім того, обґрунтованість позовних вимог підтверджується письмовими доказами, які є в матеріалах справи, а саме: зведеною інформацією по нарахуванню заборгованості /арк. справи 3/, інформацією про оплату комунальних послуг /арк. справи 4/, актами пуску теплоносія в систему теплопостачання будинку до роботи /арк. справи 10-11/. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. За таких обставин суд приходить до висновку про підставність заявленого позову та необхідності стягнення з відповідача у користь позивача суми заборгованості, а також судових витрат, які скаладаються з судового збору та витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та

Outcome: approved