Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 22 липня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачі) в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. 2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору дарування, посвідченого 25 березня 2002 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори (реєстровий № 918), позивачу на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивач зареєструвала у визначений законом спосіб, що підтверджується записом в погосподарській книзі № 21/1899 виконавчого комітету Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області. В належному позивачу будинку прописаний, але не проживає її брат [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що за адресою реєстрації відповідача постійно надходять листи від банків та колекторських компаній, позивач боїться, що за борги її брата може бути накладено стягнення на її майно. За таких умов вважає, що має всі права на звернення до суду із заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 3. Відповідач до суду відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі. 4. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с. 21) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5.\~У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2020 року справа була передана судді Галич О.П. 6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11 серпня 2020 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 20 квітня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 06 липня 2021 року. 8. Відповідач в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явився без поважних причин, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК України. 10. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 11. Судом встановлено, що згідно договору дарування, серії АЕР\~№ 607189,посвідченого 25 березня 2002 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко Р.Б., позивачу на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 6) 12. Згідно довідки № 1050 від 03 липня 2020 року, виданою Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, до складу сім`ї позивача, окрім неї, також входять: [PERSON] син, [PERSON] батько, [PERSON] мати, [PERSON] брат. (а.с. 7) 13. Згідно акту обстеження житлового будинку [ADDRESS] , складеного депутатом сільської ради [PERSON] , сусідами [PERSON] , [PERSON] , за участю позивача, встановлено, що [PERSON] у вказаному будинку зареєстрований, але не проживає з 2008 року. (а.с. 8) 14. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області, [PERSON] одружився з [PERSON] 05 жовтня 2002 року, актовий запис 46. Післяшлюбне прізвище « [PERSON] ». (а.с. 9) V.\~Оцінка Суду. 15. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 16. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 17. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 18. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав. 19. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). 20. Як встановлено матеріалами справи, позивач є власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач. 21. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України). 22. Статтею 156 ЖК України\~передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири),\~\~якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 23. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. 24. Підстави для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2\~ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 25. Виходячи з того, що\~Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. 26. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. 27. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. 28. Таким чином згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. 29. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. 30. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 31.\~Відповідно до\~позовних вимог\~позивача та\~наданих письмових\~доказів,\~суд вважає\~доведеним,\~що відповідач не проживає більше року у будинку, який належить позивачу на праві власності. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в будинку за місцем реєстрації відповідачем суду не подано. 32. З урахуванням викладеного, досліджених по справі доказів, встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність передбачених ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved