Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА Заявниця, [PERSON] , звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, заінтересована особа: [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 31.05.2019 року. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2019 року витребувані письмові докази з Одеського державного нотаріального архіву і Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області, які своєчасно отримані судом. У судове засідання сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. ІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН Вказана заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , уродженець Одеської області, Кілійського районну, села Василівка, батько заявниці, про що зроблено актовий запис № 613 від 07.11.2018 року Кілійським РВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Заявниця, [PERSON] , звернулась до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 22.03.2019 року заявниця отримала лист № 319/02-14, щодо роз`яснення діючого законодавства про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що в документах є розбіжності, а саме у свідоцтві про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданого 07.11.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції в Одеській області, актовий запис № 613 зазначено по батькові « [PERSON] », а у заповіті посвідченому 09 вересня 1999 року Кілійською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2797 зазначено по батькові заповідач « [PERSON] » та запропоновано звернутись до суду з питання встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне для прийняття спадщини заявниці за заповітом спадкодавця. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даною заявою. ІІІ. ФАКТИЧНИ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , уродженець Одеської області, Кілійського районну, села Василівка, батько заявниці, про що зроблено актовий запис № 613 від 07.11.2018 року Кілійським РВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Заявниця, [PERSON] , звернулась до Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 22.03.2019 року заявниця отримала лист № 319/02-14, щодо роз`яснення діючого законодавства про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що в документах є розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданого 07.11.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції в Одеській області, актовий запис № 613 зазначено по батькові « [PERSON] », а у заповіті посвідченому 09 вересня 1999 року Кілійською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2797 зазначено по батькові заповідач « [PERSON] » та запропоновано звернутись до суду з питання встановлення факту, що має юридичне значення. Спадкодавець, [PERSON] , постійно проживав та був зареєстрований за адресом: [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина - [PERSON] , [INFO] , мати заявниці, що підтверджується довідкою № 64 від 25.02.2019 року виданої виконавчим комітетом Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області. Заінтересована особа, [PERSON] , надала заяву до Теплодарської міської державної контори Одеської області від 25.02.2019 року про відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заяви. Окрім того, заінтересована особа, [PERSON] , надала заяву яка засвідчена секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON] , зареєстрована в реєстрі за № 11 від 12.04.2019 року, згідно якої, заінтересована особа підтверджує, що під час життя, [PERSON] , залишив заповіт від 09 вересня 1999 року, який було нотаріально посвідчено і зареєстровано в реєстрі за № 2797, згідно якого він заповідав усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось своєї доньки [PERSON] . Один примірник заповіту зберігався вдома у спадкодавця і заінтересованої особи, а після смерті спадкодавця, заінтересована особа віддала його заявниці [PERSON] для оформлення спадщини. Після ознайомлення з текстом заповіту було помічено, що державний нотаріус Кілійської державної нотаріальної контори Богачова Н.М. при складені заповіту допустила помилку та невірно вказала по батькові заповідача « [PERSON] », але ж по паспорту він був «[PERSON] ». Та підтвердила, що заповіт складений від імені [PERSON] », 09.09.1999 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2797, належить померлому [INFO] , [PERSON] . З отриманих судом документів з Одеського державного нотаріального архіву на виконання вимог ухвали Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2019 року про витребування доказів, а саме з засвідченої копії реєстру № 2 за 1999 рік Кілійської державної нотаріальної контори та засвідченої копії заповіту від [PERSON] , вбачається, що державний нотаріус Кілійської державної нотаріальної контори Богачова Н.М. зробила описку при написані заповіту від заповідача, та вказала по батькові, заповідача як « [PERSON] », в реєстрі за № 2797 по батькові записано вірно « [PERSON] », та записано паспорт серії [NUMBER] , який належав померлому [PERSON] під час життя. Тобто підтверджує факт належності заповіту від 09.09.1999 року від [PERSON] », померлому [INFO] [PERSON] . З отриманої судом копії спадкової справи з Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області, вбачається, що на протязі шість місяців до нотаріальної контори з приводу отримання спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , звернулись заявниця по даній справі [PERSON] і заінтересована особа [PERSON] , яка подала заяву про відмову від обов`язкової долі в спадщині. Інших спадкоємців в спадковій справі не має. ІV. ОЦІНКА СУДУ. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наданими суду матеріалами суд вбачає, що заповіт складений від імені [PERSON], 09.09.1999 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2797, посвідчений державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Богачовою Н.М., згідно якого спадкодавець заповідав усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось [PERSON] , належить померлому [INFO] , [PERSON] . За розглядом справи на виконання положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, заявницею надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення факту, що має юридичне значення є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину, з урахуванням викладеного приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved