Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

На підставі договору дарування, посвідченого 06.11.1992 року державним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу в Запорізькій області [PERSON] за реєстром №2202 позивач володіє житловим будинком з надвірними прибудовами, розташованим в м.Камянка-Дніпровська Камянсько-Дніпровського району Запорізької області вул.Каховська (кол.Усачова),108. У листопаді 2016 року з метою приведення правовстановлюючої документації на нерухомість у відповідність до вимог чинного законодавства він звернувся до державного реєстратора виконкому Камянсько-Дніпровського міської ради Запорізької області та отримав витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається із витягу від 05.12.2016 року за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 1105144523224 за договором позики від 03.12.1992 року номер реєстру 95184-166 ТВБВ №10007/0232 філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» була накладена заборона на відчуження обєкту нерухомого майна. Після цього, 06.06.2005 року за №2051559 державним нотаріусом Камянсько-Дніпровської державної міської нотаріальної контори [PERSON] виходячи із архівної інформації про прізвище, ім'я, по-батькові боржника та даних його місця проживання (оскільки інші відомості про боржника були відсутні) були внесені відомості до державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Узята позика була повернутапозивачем позикодавцю, про що свідчить квитанція від 18.10.1994 року №081784. Результатом його звернення до керівництва ТВБВ №10007/0232 філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України стала довідка від 01.02.2017 року №97 про те, що він зобовязань перед позикодавцем станом не має, щодо зняття заборони (арешту) на відчуження майна, що належить йому за вищевказаною адресою позикодавець не заперечує. Просить виключити з Єдиного Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна номер запису про обтяження 17807329, внесений 06.06.2005 року за № 2051559 державним нотаріусом Камянсько-Дніпровської державної міської нотаріальної контори в Запорізькій області. В судове засідання позивач не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача територіального відокремленого безбалансового відділення № 10007/0232 філії Запорізького обласного управляння публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до суду не зявився, від них надійшов лист про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Згідно договору дарування, посвідченого 06.11.1992 року державним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу в Запорізькій області [PERSON] за реєстром №2202 позивач придбав в дар житловий будинок з присадибною ділянкою, розташований за адресою: вул.Усачова, 108 м.Камянка-Дніпровська Запорізької області (а.с.11-12) Факт наявності обтяження на зазначений будинок підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 15346540 від 25.12.2013 р (а.с.16-17) тип обтяження заборона (архівний запис) № 2051559, зареєстровано 06.06.2005 р Камянсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження позика Відділення держбанку м.Камянка-Дніпровська, обєкт обтяження будинок 108 по вул.Усачова м.Камянка-Дніпровська Запорізької області, власник [PERSON] Згідно довідки відповідача від 01.03.2017 р позивач перед відповідачем зобовязань, за якими виступає забезпечення зазначене майно станом на 01.02.2017 р не має. Проти зняття заборони на відчуження майна, що належить [PERSON]О відповідач не заперечує. (а.с.16) Частина 1 ст.316 ЦК України регламентує, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст..15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до частини другої статті 114 ЦПК позови про зняття арешту з нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Відповідно ст.41 Конститиції України кожен має право володіти, корисуватись і розпоряджатись своєю власністю. Відповідно п.2 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пункт 253 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мінюсту від 03.03.2004 р., № 20/5, передбачає, що зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна підлягає обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно з Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року № 31/5. Таким чином, суд вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог, оскільки будинок належить позивачеві на праві приватної власності. Обтяження, зазначене державним реєстратором, було накладено на будинок за договором позики перед відповідачем. На теперішній час зобовязань перед відповідачем в позивача відсутні, тобто відпала причина накладення заборони. Існування вказаного обтяження порушує права позивача як власника будинку На підставі викладеного,

Outcome: approved