Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У березні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позовна заява мотивована тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 13 березня 2018 року розірвано. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2018 року з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] їх донька [PERSON] досягла повноліття, у зв`язку з чим стягнення з відповідача аліментів на її утримання було припинено, на даний час є студенткою 3 курсу Чернігівського кооперативного коледжу Чернігівської облспоживспілки, форма навчання - денна, контрактна, проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, вона несе витрати на оплату її навчання, проїзд її до місця навчання, проживання, харчування, одяг, придбання підручників, канцелярських приладів, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працює, отримує регулярний дохід, а тому має можливість надавати їй таку допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення двадцяти трьох років. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 07 квітня 2021 року. Відповідачем [PERSON] до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому він частково визнає позовні вимоги, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у зв`язку з навчанням в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення її навчання, а саме до 30 червня 2022 року, посилаючись на те, що на даний час його сімейний стан змінився, він має іншу родину, крім того, на його утриманні знаходяться також батьки похилого віку, які потребують догляду та матеріальної допомоги, оскільки мають хронічні захворювання та невеликий розмір пенсії, а також неповнолітній син [PERSON] , на утримання якого з нього на даний час стягуються аліменти в розмірі ј частини заробітку, у зв`язку з чим його дохід становить менше мінімального розміру заробітної плати та не задовольняє мінімальні потреби його сім`ї. Розмір аліментів, які просить стягнути позивач з нього є непомірним для нього, до того ж вважає, що позивачем вказаний позов поданий до суду з метою подальшого перебування на його утриманні за рахунок отриманих від нього аліментів на дітей. Вважає, що вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у зв`язку з навчанням в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки такий мінімальний розмір стосується аліментів, які стягуються на утримання лише неповнолітніх дітей, а строк стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей у розумінні ст.199 СК України підлягають стягненню лише на час навчання, а не до досягнення ними 23-х річного віку. 30 квітня 2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якому остання заперечує проти відзиву, вважає твердження позивача такими, що не відповідають дійсності, зазначає про те, що після припинення стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у зв`язку з досягненням нею повноліття, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, посилаючись на те, що має іншу жінку, яка потребує більшої матеріальної допомоги, ніж їх спільна донька. Позивач наголошує на тому, що відповідач є матеріально забезпеченим, працює лісником, має регулярний дохід, у власності має рухоме та нерухоме майно, зокрема, два будинки, трактор, автомобіль, мотоцикл, натомість вона з дітьми проживає в житлі, яке наймає, не працює, у зв`язку з чим позбавлена можливості в повній мірі забезпечити дітей без допомоги відповідача. Вважає, що наявність у відповідача батьків похилого віку не доводить той факт, що вони знаходяться на його утриманні, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Судовий розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема, за клопотанням відповідача та представника позивача, останній раз на 20 травня 2021 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 19 травня 2021 року позовні вимоги своєї довірительки підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання 20 травня 2021 року не з`явилась, до суду надала заяву про долучення доказів до матеріалів справи та завершення розгляду справи без її участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в поданому до суду відзиві просив розглянути справу без його участі. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2013 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (арк.с.5). Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2018 року по досягнення найстаршою дитиною повноліття (арк.с.7, 8). Згідно з довідкою №33 від 22 лютого 2021 року та №65 від 15 квітня 2021 року, виданою в.о. директора Чернігівського кооперативного фахового коледжу Мащенко В.П., [PERSON] є студенткою ІІІ курсу, групи ЮР-31 Чернігівського кооперативного фахового коледжу Чернігівської облспоживспілки, форма навчання - денна, за рахунок фізичних осіб, вартість навчання протягом 2020-2021 навчальних років складає 9000 гривень, вартість проживання у гуртожитку складає 2900 гривень, термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року (арк.с.6, 56). З довідки №30 від 15 квітня 2021 року, виданої в.о. директора Чернігівського кооперативного фахового коледжу Мащенко В.П., вбачається, що у студентки [PERSON] протягом жовтня 2020 року - березня 2021 року будь-які доходи, в тому числі стипендія, відсутні, остання навчається на платній формі навчання, оплату за її навчання здійснюють батьки, сума оплати за вказаний період складає 5400 гривень (арк.с.57). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19 травня 2021 року вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адресою у позанавчальний час також проживає її донька [PERSON] .. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Правом звернення до суду з позовом про стягнення аліментів у цьому випадку має той з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що донька сторін у справі [PERSON] досягла повноліття та навчається в Чернігівському фаховому коледжі Чернігівської облспоживспілки, форма навчання - денна, за рахунок фізичних осіб, усі витрати пов`язані з її навчанням несе позивач. Вказана обставина не спростовується відповідачем. Пред`являючи позов, позивач зазначила, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідач визнає свій обов`язок щодо участі в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, але не погоджується з розміром аліментів, які просить стягнути позивач. На підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, відповідачем надано суду довідки про його доходи №72 від 01 квітня 2021 року та №75 від 05 квітня 2021 року за період з січня 2020 року по березень 2021 року, з яких вбачається, що останній працює лісником у ДП «Сосницярайагролісгосп», загальна сума його доходу за 2020 рік без урахування аліментів становить 34 477 грн 72 коп, а загальна сума сплачених аліментів за вказаний період становить 27 293 грн (щомісячний розмір відрахованих аліментів протягом січня-червня 2020 року становить 2218 грн, протягом липня-листопада 2020 року - 2318 грн, в грудні 2020 року - 2395 грн); загальна сума нарахованого його доходу за січень-березень 2021 року без врахування аліментів становить 14080,61 грн, а загальна сума відрахованих аліментів за вказаних період становить 5987,50 грн (у січні та лютому 2021 року по 2395 грн, у березні 2021 року - 1197,50 грн); копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 06 квітня 2021 року, копію паспорту на ім`я [PERSON] , [INFO] , та посвідчення на ім`я [PERSON] , [INFO] , які є батьками відповідача, копію довідки №38 від 06 квітня 2021 року, виданої КНП «Сосницький центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] щодо стану її здоров`я (арк.с.41-46). На підтвердження платоспроможності відповідача, його задовільного майнового стану позивачем [PERSON] надано: копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , повідомлення Держпродспоживслужби в Чернігівській області, копію довідки-рахунку серії ВІА №593553, з яких вбачається, що за відповідачем [PERSON] зареєстровані транспортні засоби, а саме автомобіль, трактор колісний, мотоцикл; копію довідки - характеристики №100 від 28 квітня 2020 року, виданої КП «Зодчий» БТІ Сосницької селищної ради, копію виписки з рішення Сосницького районного суду від 11 травня 1993 року, згідно з якими відповідач [PERSON] має у власності нерухоме майно (арк.с.58-62). Доказів на спростування знаходження у власності відповідача вищевказаного рухомого та нерухомого останнім суду не надано, як і доказів того, що змінився його сімейний стан, він має іншу сім`ю та утриманців. Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходяться батьки похилого віку, відповідачем не доведено належними доказами, що є його процесуальним обов`язком, разом з тим, необхідність утримувати та фінансово допомагати своїм батькам не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дочці - [PERSON] , яка її потребує. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. З огляду на викладене та враховуючи матеріальний стан позивача, доньки сторін, яка навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, навчається на контрактній основі, сплачує за проживання у гуртожитку, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання (оплата за навчання, кошти на проїзд до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання), разом з тим, враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, працює, отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, у власності має рухоме та нерухоме майно, має інших утриманців, а саме сплачує на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), відповідають потребам повнолітньої дитини у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу. Водночас з тим, суд враховує, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу позивачу на утримання доньки [PERSON] у більшому розмірі, а саме у розмірі, зазначеному у позовній заяві. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) без визначення мінімального розміру аліментів, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, оскільки [PERSON] є повнолітньою особою, щомісячно, починаючи з 19 березня 2021 року і до закінчення навчання - 30 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Такий розмір аліментів без визначення його мінімального розміру - не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у сукупності з розміром аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина, буде наближеним до розміру аліментів, які стягувалися з нього на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення донькою повноліття, та не призведе до погіршення його матеріального стану. Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення п.1 п.1 ч.2 ст.4, п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», статей 133, 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави судового збору в розмірі 544,80 грн.

Outcome: partial