Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Комунальне підприємство «Муніципальна охорона» звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених вимог просить стягнути з [PERSON] на їх користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 3205,79 грн., судовий збір - 243,60 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] працював охоронником на комунальному підприємстві «Муніципальна охорона» з 01.07.2010 року по 10.12.2012 року, звільнений наказом підприємства № 324-к від 10.12.2012 року за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2014 року [PERSON] поновлений на роботі на посаді охоронця КП «Муніципальна охорона», стягнута заробітна плата за час вимушеного прогулу у розмірі 11103,60 грн., моральна шкода - 5000 грн. На виконання зазначеного рішення наказом № 111-4 від 30.05.2014 року [PERSON] поновлено на роботі та виплачено грошові кошти за час вимушеного прогулу, моральна шкода та судові витрати. Оскільки рішення про поновлення на роботі було винесено судом 25.04.2014 року [PERSON] поновлено на роботі саме з цієї дати, внаслідок чого за період з 25.02.2014 року по 05.06.2014 рку сплачено заробітну плату у розмірі посадового окладу. Однак, після виконання рішення суду, при наданні трудової книжки при оформленні поновлення на роботі, стало відомо, що [PERSON] в період з 08.11.2013 року по 29.05.2014 року перебував на обліку у Харківському центрі зайнятості та йому виплачувалася допомога по безробіттю, тобто отримував одночасно за цей період допомогу по безробіттю та грошові кошти за вимушений прогул, а з 25.02.2014 року - заробітну плату. У зв'язку з поновленням [PERSON] на роботі за рішенням суду 16.06.2014 року до КП «Муніципальна охорона» надійшов лист - претензія Харківського міського центру зайнятості щодо повернення коштів у сумі 7761,15 грн., виплачених [PERSON] як допомога по безробіттю за період з 08.11.2013 року по 29.05.2014 року. Підприємством відшкодовано Харківському міському центру зайнятості неправомірно отриману [PERSON] суму коштів, виплачених як допомога по безробіттю у розмірі 7761,15 грн. Оскільки [PERSON] перебував на обліку центру зайнятості з 08.11.2013 року, а був поновлений з 25.02.2014 року, сума позовних вимог складає суму неправомірно перерахованої допомоги по безробіттю за період з 25.02.2014 року по 29.05.2014 року у розмірі 3205,79 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на наявність у нього законного права на отримання допомоги по безробіттю, відсутність розрахункової помилки при її виплати та недобросовісної дії з його боку. Представник відповідача [PERSON] підтримала доводи [PERSON], просила відмовити у задоволенні позову, а також стягнути з позивача КП «Муніципальна охорона» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу із розрахунку 487,20 грн. за годину роботи адвоката в судовому засіданні відповідно до даних журналу судового засідання згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 лютого 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2014 року стягнуто з [PERSON] визнано незаконним та скасовано наказ начальника КП «Муніципальна охорона» № 324-К від 10 грудня 2012 року про звільнення [PERSON] з посади охоронця КП «Муніципальна охорона», поновлено [PERSON] на посаді охоронця КП «Муніципальна охорона», стягнуто з підприємства на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 11103,60 грн., моральну шкоду 5000 грн., судові витрати 229,40 грн. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. На виконання зазначеного вище рішення суду від 25.02.2014 року, наказом директора КП «Муніципальна охорона» № 111-к від 30.05.2014 року [PERSON] поновлено на роботі на посаді охоронника з 25 лютого 2014 року та виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу, моральну шкоду та судові витрати, що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень. Крім того, з 08.11.2013 року по 29.05.2014 року [PERSON] перебував на обліку у Харківському міському центрі занятості та отримував допомогу по безробіттю, сума якої за вказаний період склала 7761,15 грн. 12.06.2014 року Харківський міський центр занятості звернувся до керівника КП «Муніципальна охорона» з листом - претензією про повернення коштів нарахованих [PERSON] як допомога по безробіттю за період з 08.22.2013 року по 29.05.2014 року в сумі 7761,15 грн., у зв'язку з поновленням останнього на роботі. Зазначена сума була повернута позивачем Харківському міському центру зайнятості. Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] перебував на обліку у Харківському міському центрі зайнятості, отримував допомогу по безробіттю, яка прирівнюється до заробітної плати, відсутність при цьому рахункової помилки та недобросовісності з боку [PERSON], оскільки позивач був обізнаний про перебування відповідача на обліку в центрі зайнятості, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства «Муніципальна охорона» до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про стягнення з позивача на користь [PERSON] витрат на правову допомогу із розрахунку 487,20 грн. за одну годину роботи адвоката в судовому засіданні відповідно до даних журналу судового засідання, оскільки суду не надано відомостей та доказів про вид та обсяг робіт, які складають зазначену суму оплати правової допомоги.

Outcome: dismissed