Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] у психіатрично-наркологічний відділення у примусовому порядку. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з березня 2014 року з приводу параноїдної шизофренії, являється інвалідом ІІ групи. За рішенням суду від 12.07.2016 визнаний недієздатним Неодноразово лікувався в лікарнях м. Києві та Сімферополі, тричі у Мелітопольській ПЛ з галлюцинаторно-параноїдною симптоматикою. Останнє стаціонарне лікування у примусовому порядку з 22.04.2016 по 01.07.2016. 23.09.2016 [PERSON] був доставлений до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради у супроводі бригади швидкої допомоги та матері. Представник КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР - лікар-психіатр Шаша Н.О. в судовому засіданні просила задовольнити заяву про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку, оскільки він знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з березня 2014 року з приводу параноїдної шизофренії, страждає на психічні розлади, порушення поведінки, агресивними тенденціями в адресу оточуючих, йому встановлено діагноз: «Шизофренія, загострення». На даний час він госпіталізований за згодою матері, однак перебування його в лікарні без рішення суду порушує його права. Законний представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мати хворого. Просить задовольнити заяву про примусову госпіталізацію її сина, оскільки його психічний стан погіршився, хворий агресивний, потребує лікування. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що раніше мав псевдогалюцинації, зараз такого не має, підтвердив, що має холодну зброю, однак нею не користується, а лише зберігає вдома, ліки не приймає, оскільки вони йому не підходять. Суд, вислухавши пояснення представника КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР - лікаря-психіатра Шаша Н.О., законного представника [PERSON] - [PERSON], думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. 12.07.2016 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду [PERSON] визнаний недієздатним/а.с.4/. [PERSON] страждає тяжкими захворюваннями, що підтверджується медичними документами. З березня 2014 року [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з приводу параноїдної шизофренії. Згідно висновку ЛКК від 23.09.2016 /а.с.6/ [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні у чоловічому психіатрично-наркологічному відділенні КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР з 23.09.2016 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром. Під час огляду контакт з пацієнтом непродуктивний через мовно-рухове збудження, на поставлені запитання не відповідає, активно висловлює невдоволення госпіталізацією. Виглядає вкрай неохайно. Сидить у кабінеті у спідній білизні, босий. Свій зовнішній вигляд не пояснює. З'ясувати зміст переживань не виявляється можливим внаслідок відсутності продуктивного контакту. Критика до свого стану відсутня. Із катамнезу відомо, що пацієнт відмовився приймати лікування, мали місце агресивні дії та висловлювання погрози розправи на адресу рідних. Приніс додому холодну зброю, яку ховав у постіль. Мати пацієнта визвала бригаду швидкої допомоги, пацієнт був доставлений до приймального відділення. Комісія дійшла висновку, що хворий страждає на хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром». Згідно ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В силу ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження психіатричного закладу протягом 24 годин з дня її надходження. Враховуючи наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, відсутністю критичної оцінки свого стану та те, що пацієнт виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби, внаслідок чого хворий [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування.

Outcome: approved