Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області з вимогою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 09.12.2014 року в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції м.Києва сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №3218. За час перебування в шлюбі дітей не мали. В позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим оскільки шлюбні відносини припинилися через різні погляди на подружнє життя, світосприйняття, зникло взаєморозуміння та повага, згода у вирішенні сімейних питань, появилися різні погляди на життя. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, а тому переконана, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає та вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. ІІ. Процесуальні рішення в справі. 04.12.2020 року ухвалою головуючого судді позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, вказаних в даній ухвалі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 24.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з неможливістю подальшого спільного проживання в шлюбі позивач [PERSON] просить укладений у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції м.Києва між нею та [PERSON] шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в заяві наданій при подачі позовної заяви просить розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, миритися не бажає,. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 09.12.2014 року в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції м.Києва сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №3218, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 09.12.2014 року. За час перебування в шлюбі в подружжя дітей не було. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено, шлюб носить формальний характер, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони миритися не бажають. V. Джерела права й акти їх застосування. В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. \~\~\~\~\~ Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України) Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та сторони миритися не бажають, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~\~\~\~ Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач при реєстрації шлюбу з [PERSON] не міняла свого прізвища та залишилась на тому прізвищі, що мала до шлюбу в зв`язку з чим вимога позивача про залишення їй дошлюбного прізвища « [PERSON] » задоволенню не підлягає так як позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище не міняла. VІ. Висновки за результатами розгляду справи. \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач та відповідач миритися не бажають і збереження шлюбних відносин суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе та суперечитиме інтересам кожного з подружжя. \~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial