Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви Позивач [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовної заяви вказано, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить кв. [ADDRESS] . Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2013 року з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельтабанк» солідарно стягнуто заборгованість у розмірі 59688, 75 грн. У процесі примусового виконання заочного рішення суду державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ було накладено арешт майна боржника [PERSON] . За наслідками перегляду заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2013 року за заявою [PERSON] 27 травня 2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено. З метою зняття арешту з нерухомого майна 16 січня 2020 року позивач звернулася до Комунарського ВДВС м. Запоріжжя, проте у зняття арешту з майна [PERSON] було відмовлено. Позивав вважає, що на теперішній час підстави для накладення арешту на майно відсутні, через що просить зняти арешт, який накладений на підставі постанови державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 08 липня 2013 року. Відзив на позовну заяву не надходив Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою суду від 13 травня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач, повідомлений своєчасно та належним чином, не прибув, до суду направив свого представника, який надав заява про розгляд справи за його відсутністю, вказав, що на позовних вимогах наполягає, у разі неявки представника відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач Комунарський ВДВС м. Запоріжжя Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, повідомлене своєчасно та належним чином, у судові засідання на 09 жовтня 2020 року та на 19 жовтня 2020 року свого представника не направило, причини його неявки суду не відомі. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки представника відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи Позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 03 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. належить квартира [ADDRESS] . Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2013 року по цивільній справі № 335/4428/13-ц стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельтабанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 688, 75 грн. та судовий збір у рівних частинах у розмірі 596, 89 грн. Постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Лавровою К.Ю. по виконавчому провадженню №40461381 за виконавчим листом № 335/4428/13ц, виданим 19 серпня 2013 року було накладено арешт на все майно у межах стягнення , що належить [PERSON] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2018 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2017 року у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 27 травня 2019 року рішенням Орджонікінзевського районного суду м. Запоріжжя позовна заява ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволена часткова, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 688, 75 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. З відповіді Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), наданої за запитом [PERSON] , вбачається, що виконавче провадження № 40461381 було знищено через закінчення строків його зберігання. За вказаним виконавчим провадженням державним виконавцем було накладено арешт на майно, а виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», що не передбачає самостійне звільнення майна з - під арешту державним виконавцем. Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частинами 1, 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року - на час виникнення спірних правовідносин), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. 05 жовтня 2016 року набув чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень якого, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 13 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи те, що на час звернення позивача до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи, що у позасудовий порядок зняти арешт не можливо, то право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Розподіл судових витрат Оскільки позивач просить судовий збір з відповідача не стягувати, а покласти на неї, то судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved