Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Короткий виклад обставин справи. Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.03.2017 в розмірі 20031.35 грн., що складається з: 14553.83 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14553.83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5472.52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - нарахована пеня, 0,00 грн. - комісії. Позов мотивує тим, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним кредитним договором. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що навпаки позивач стягнув з нього більше грошей ніж він отримав кредит, за весь час проходження військової служби стороною позивача стягувались із його заробітної плати в погашення кредиту суми, натепер відсутня заборгованість. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» вважає необґрунтованими та безпідставними. Звернув увагу, що відповідно до положень\~ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям від початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Однак, незважаючи на вищевказані положення Закону і ту обставину, що він з 23.09.2016 по 03.02.2017 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, з 30.04.2018 по 06.09.2019 проходив військову службу, банк стягував із його зарплатної картки гроші, які відносив на погашення не тіла кредиту а процентів. (вказане підтвердив довідками військової частини [NUMBER] від 06.10.2016 та [NUMBER] від 19.09.2019 № 1276/2 оригінали та копії яких додав). Вважає, що позивач безпідставно нарахував йому за вищевказані періоди часу заборгованість по кредиту та прострочені відсотки, а тому даний розрахунок також і з цих підстав не може слугувати належним і допустимим доказом, оскільки він суперечить чинному законодавству України. Сторона позивача в судове засідання не явилась, просили розглянути справу у їх відсутності Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22.09.2020 у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження. Заслухавши короткі пояснення відповідача [PERSON] та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Встановлені судом фактичні обставини справи, застосоване законодавство та висновки суду. Статтею 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 15 березня 2017 року з метою отримання банківських послуг позивач підписав заяву б/н, якою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на Банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. З умовами та правилами надання банківських послуг відповідач ознайомлений. В позові вказано, що відповідачу було відкрито кредитний рахунок, проте з якою сумою позивач не зазначив, однак вказує, що в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000.00 грн. Укладений між сторонами договір складається з Заяви, Умов та правил надання банківських послуг. За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору у вигляді Анкети заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/.(а.с.13-72) Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача [PERSON] становить 20031.35 грн., що складається з: 14553.83 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14553.83 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5472.52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - нарахована пеня, 0,00 грн. - комісії. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Слід зазначити те, що анкета-заява, котра знаходиться в матеріалах справи не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору у розмірі 15 000 грн., а також на умовах, обумовлених у позові.(а.с.15) Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем [PERSON] банківських послуг, крім особистих даних, розміру його зарплати та підпису відповідача. Крім того позивач не надав підписаних відповідачем, Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки «Універсальна». Судом також враховується, що згідно\~ст.1 Закону України «Про платіжні системи»\~платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для лініювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Тобто, з урахуванням вищевикладеного, вбачається, що використання платіжної картки можливе лише за наявності відкритого рахунку. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу як кредитні кошти та встановити рахунок, на який були перераховані вищезазначені кошти. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. За приписами\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до\~ст.79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наданий позивачем АТ КБ «ПриватБанк» розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не доведено укладання кредитного договору. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору, умов, на яких він укладався, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Наданий позивачем розрахунок не може слугувати підтвердженням укладення кредитного договору, оскільки по суті є письмовим обґрунтуванням заявлених вимог. Суд зазначає, що стягнення відсотків є похідним від основного зобов`язання. Оскільки судом не встановлено факту укладання кредитного договору, суми кредитної заборгованості, розміру відсотків, під які видавався кредит, та строку дії кредитного договору, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є необґрунтованими та належними і допустимими доказами не підтвердженими. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2020 року (справа №703/3063/18; провадження №61-11260св19). Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк»\~не підлягають\~до задоволення, з наведених вище мотивів та підстав. Судові витрати. Згідно із положеннями\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 2102.00 грн. Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог позивача АТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено, то понесені таким судові витрати слід покласти на АТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: dismissed