Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , 1/3 частина всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 грудня 2016 року шлюб розірвано. Відповідач від народження [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не проживає разом з дитиною, взагалі не спілкується та фінансово не утримує. Всі питання щодо забезпечення, лікування та виховання [PERSON] вирішуються мною самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. За місцем теперішнього проживання для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, що говорить про його особисте ставлення до дитини. Він ніяким чином не піклуються про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток. Зокрема не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток, тобто створює умови, які шкодять інтересам дитини. Зазначені факти, можна розцінювати як ухилення та свідомого нехтування від обов`язку виховання дитини, тому є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . У зв`язку з тим, що дитина росте та на її утримання потрібні великі кошти. Так як у [PERSON] є батько, він повинен належним чином забезпечувати дитину, тому вважає, що з відповідача підлягає стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.08.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.09.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У вступному слові позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у матеріалах справи докази. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзиву не подав. Згідно заяви від 25.10.2021 року, наданої Управління (службі) дітей Чернігівської міської ради, відповідач [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав (а.с.37). Представник третьої особи підтримав позовні вимоги. Вважає, що відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Додатково пояснив, що відповідач подав до Управління (служби) дітей заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] . Тому, підтримує висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками записані: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (а.с.10). Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.12.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12). Відповідно до довідок Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 13.07.2021 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] , [INFO] (а.с.8, 9). Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу № 26 Чернігівської міської ради № 28 від 01.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно є вихованцем групи 8 ДНЗ № 26 з 2018 року. Дитиною опікується мама, батько участі у вихованні дитини не приймає (а.с.11). Відповідно до довідки про доходи № 3, [PERSON] працює у КЗ «Обласний центр народної творчості» Чернігівської обласної ради на посаді керівника студії образотворчого мистецтва відділу розвитку народних ремесел та художніх промислів, загальна сума доходу за період з 01.01.2021 року по 31.06.2021 року становить 33575 грн 76 коп (а.с.13). 25.10.2021 року, у присутності головного спеціаліста управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради відповідач [PERSON] написав заяву про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав (а.с.37). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 03 листопада 2021 року затверджено висновок, відповідно до якого виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] (а.с.57, 58). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням та станом здоров`я дочки не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому враховуючи висновок виконавчого комітету Чернігівської міської ради як органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, відповідача позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, тому вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2021 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial