Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоровя\~ « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3»\~ звернувся\~ до суду з\~ заявою про примусову госпіталізацію у протитуберкульозний заклад\~ [PERSON], [INFO],\~ який проживає за адресою: Харківська область, Зміївський район,с. Комсомольське, вул. Шевченко, 2/31, оскільки останній створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби. В обґрунтування вимог заявник послався на те, що у [PERSON], щодо якого ставиться питання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, вперше зміни в легенях виявлені в 1992 році, у період відбування ним покарання в Миколаївській області, після чого він отримував лікування в протитуберкульозному диспансері м. Миколаєва, а в подальшому у виправній колонії м. Херсон. В 2010 році [PERSON] прибув на постійне проживання до Зміївського району, але на облік до лікаря - фтизіатра не став. У січні 2016 року [PERSON] звернувся до сімейного лікаря та у нього були виявлені зміни в легенях. Для дообстеження та лікування [PERSON] 28.01.2016 року був направлений до Комунального закладу охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3», де він перебував до 29.03.2016 року з діагнозом рецидив туберкульозу легень інфільтративний. 15.03.2016 року [PERSON] було встановлено діагноз - мультирезистентний туберкульоз легень інфільтративний. Перебуваючи на лікуванні в стаціонарному відділенні Комунального закладу охорони здоровя « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» [PERSON] зловживав алкогольними напоями, порушував режим медичного закладу, ухилявся від лікування, не регулярно приймав протитуберкульозні препарати, чим значно зашкоджував лікуванню та розповсюджував туберкульоз. 29.03.2016 року за порушення режиму лікування хворого [PERSON] було виписано із стаціонарного відділення диспансеру. 07.04.2016 року [PERSON] повторно було залучено до лікування та госпіталізовано до Комунального закладу охорони здоровя « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» де він перебуває по теперішній час. 15.03.2016 року та 29.03.2016 року [PERSON] консультований лікарем наркологом та проходив обстеження, під час якого встановлено, що він систематично зловживає спиртними напоями, на фоні якого у нього відмічається неадекватна поведінка: агресія до медичного персоналу, відмічаються випадки, коли він не орієнтується в просторі. Крім того, у [PERSON] встановлено діагноз хронічний алкоголізм, у звязку з чим рекомендовано лікування в умовах Обласної психіатричної лікарні №1. У добровільному порядку [PERSON] бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу, не дивлячись на те, що йому доведено до відома, що він є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки його ухилення від лікування можуть бути небезпечними. Вимоги протиепідемічного режиму [PERSON] не виконує. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобовязані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоровя під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обовязкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоровя; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини [PERSON],туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. В період коли [PERSON] не лікується в стаціонарному відділені, він створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує, не бажає розуміти своєї небезпеки для суспільства. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 29.03.2016 року № 21 [PERSON] має основний діагноз мультирезистентний туберкульоз легень інфільтративний, розлад особистості та поведінки в результаті зловживання алкоголем, хронічний алкоголізм (F 10.26), у звязку з чим він потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров»я «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці. Зауважив на те, що оскільки [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласній психіатричній лікарні № 1 є змішане психо- туберкульозне відділення для лікування хворих на туберкульоз та алкоголізму, то буде доцільним направити його на примусове лікування саме у вказаний медичний заклад строком на три місяці. Більш короткий термін лікування буде неефективним та недостатнім. Відповідно до ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі, під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Просить госпіталізувати [PERSON], 15.07.1972 року народження,\~ який проживає за адресою: [INFO], с. Комсомольське, вул. Шевченко, 2/31 до Комунального закладу охорони здоров»я « Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці для примусового лікування хронічного алкоголізму та заразної форми туберкульозу. В судовому засіданні заявник представник Комунального закладу охорони здоровя « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» [PERSON] позовні вимоги підтримує, однак уточнила та зменшила їх обєм. Просить госпіталізувати [PERSON], 15.07.1972 року народження,\~ який проживає за адресою: [INFO], с. Комсомольське, вул. Шевченко, 2/31 до Комунального закладу охорони здоров»я « Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу. ( а.с.27) В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію [PERSON] в судове засідання не зявився, 27.04.2016 року подав заяву від 27.04.2016 року про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви КЗОЗ « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» не заперечував. ( а.с. 30 ) Заінтересована особа представник органу опіки та піклування Комсомольської селищної Ради Зміївського району Харківської області в судове засідання також не зявився, 22.04.2016 року подав заяву від 21.04.2016 року та 26.04.2016 року подав заяву від 26.04.2016 року про розгляд справи у відсутність свого представника, вимоги КЗОЗ « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» підтримує. ( а.с. 13,18,25) Дослідивши матеріали справ, вислухавши заявника Комунального закладу охорони здоровя « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» [PERSON], суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» виявлення хворих на туберкульоз і осіб, інфікованих мікобактеріями туберкульозу, забезпечується медичними працівниками відповідно до стандарту медичної допомоги у разі звернення особи за отриманням медичної допомоги до медичного закладу чи до медичного працівника, який здійснює медичну практику. При цьому у разі виявлення особи з будь-якими ознаками туберкульозу чи у разі звернення контактної особи медичний працівник зобовязаний направити її для подальшого обстеження до лікаря спеціаліста (фтизіатра) чи до відповідного протитуберкульозного закладу. Згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз. Обовязковими умовами проведення протитуберкульозного лікування є надання письмової інформованої згоди хворого (пацієнта) або його законного представника чи піклувальника на проведення лікування та його письмове попередження про необхідність і умови дотримання протиепідемічного режиму. Контроль за дотриманням хворими призначеного лікарем режиму лікування та протиепідемічного режиму, у тому числі виявлення їх порушення, здійснюється медичними працівниками, які відповідно здійснюють або мають здійснювати лікування хворого на туберкульоз. Хворим на заразні форми туберкульозу забезпечується госпіталізація до протитуберкульозних закладів. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] зміни в легенях вперше виявлені у 1992 році, в період відбування останнім покарання в Миколаївській області, після чого він отримував лікування в протитуберкульозному диспансері м. Миколаєва, а в подальшому у виправній колонії м. Херсон. В 2010 році [PERSON] прибув на постійне проживання до Зміївського району, однак на облік у лікаря-фтизіатра не став. У січні 2016 року [PERSON] звернувся до сімейного лікаря та у нього були виявлені зміни в легенях. Для дообстеження та лікування [PERSON] 28.01.2016 року був направлений до Комунального закладу охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3», де він перебував до 29.03.2016 року з діагнозом рецидив туберкульозу легень інфільтративний. Згідно виписки Комунального закладу охорони здоровя « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» з історії хвороби № 2016/3 на імя [PERSON] вбачається, що останній у період з 28.01.2016 року по 29.03.2016 року перебував на лікуванні в стаціонарному відділенні Комунального закладу охорони здоровя « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3», де перебуває і по даний час.( а.с. 6) Відповідно до вказаної виписки з історії хвороби № 2016/3 на імя [PERSON] під час лікування 15.03.2016 року у останнього було мультирезистентний туберкульоз легень інфільтративний. ( а.с. 6) Відповідно до виписки Комунального закладу охорони здоровя « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» з історії хвороби № 2016/3 на імя [PERSON] вбачається, що останній страждає на: розлад особистості та поведінки внаслідок зловживання алкоголем, синдром залежності (F10.20), мультирезистентий туберкульоз ( 04.02.2016 року) легень (інфільтративний), деструкція +МБТ +, R+, Культура +, резистентність (I), Н, R, S, Z (ІІ); гісто категорія 4 (із РТБ) когорта 1. (а.с. 6 зворот) [PERSON] несе небезпеку зараження туберкульозом оточуючих( а.с.4, 5) Відповідно до висновку № 21 від 29.03.2016 року [PERSON] потребує примусового лікування від туберкульозу в умовах стаціонару Комунального закладу охорони здоров»я « Обласна психіатрична лікарня № 1» терміном на 3 місяці. ( а.с. 4) Приймаючи до уваги, що [PERSON] створює загрозу розповсюдження хвороби, суд вважає, що останній дійсно потребує обовязкової примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу - Комунального закладу охорони здоров»я « Обласна психіатрична лікарня № 1» на встановлений законом строк. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення щодо примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved