Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 15 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 400 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання, або досягнення сином двадцяти трьох років у разі продовження навчання. Обґрунтовуючи позов, зазначила, що перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06.03.2002. Від даного шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На сьогодні їх спільний з відповідачем син [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення Ладижинського коледжу Вінницького національного аграрного університету І-го рівня акредитації за спеціальністю «Агроінженерія» та навчається за рахунок власних коштів. [PERSON] перебуває на утриманні матері. Оскільки, син продовжує навчання здійснюються витрати, повязані із його навчання, а саме: оплата навчання, оплата проїзд до навчального закладу, кошти на харчування, придбання одягу та взуття, необхідної літератури та канцелярських товарів, які в сукупності складають щомісячну суму близько 4 800 грн. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча останній, у зв`язку з навчанням цього потребує. Обставини, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину відсутні. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а саме: [ADDRESS] . Отже, оскільки відповідач не повідомив суду іншої адреси, то на підставі пункту 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України суд вважає, що судова повістка йому вручена, а тому відповідач є таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання та про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, слід провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06 березня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25 червня 2002 року (а.с. 7). Сторони від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30 вересня 2008 року (а.с.8). [PERSON] , є студентом 1 курсу денного віділення Ладижинського коледжу Вінницького національного аграрного університету І-го рівня акредитації за спеціальністю «Агроінженерія». Період навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. За рахунок власних коштів. Зазначена обставина підтверджуються довідкою про навчання №802 від 30.09.2019 (а.с.9). З копії Договору №7 про навчання молодшого спеціаліста від 29 липня 2019 року вбачається, що вартість освітньої послуги в рік становить 7 100 грн 00 коп. (сім тисяч сто гривень 00 копійок) (а.с.10). Відповідач довідку про доходи не надав. Суду не надано доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. V. Оцінка суду. Суд звертає увагу, що статтями 141, 155 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 199 СК, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом має той із батьків, з ким проживає дитина, а також остання. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, в даній ситуації суд знаходить, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв`язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 200 СК, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на утриманні іншої неповнолітньої дитини; відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; також враховується можливість надання утримання другим з батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Згідно із положеннями статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд виходить з того, що син сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, ураховує обов`язок обох батьків у наданні матеріальної допомоги дитині на час її навчання, а також те, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, доказів, які б спростовували дані обставини суду не надано, та вважає справедливим і достатнім стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 400 грн щомісячно, що встановить баланс між обов`язком відповідача по сплаті аліментів та права повнолітньої дитини на отримання матеріальної допомоги на період навчання. VІ. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768 грн 40 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved