Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] 26 грудня 2014 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №769. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з травня 2017 року, вона вимушена була з дітьми залишити квартиру, в якій проживала та переїхати до своїх батьків у с. Курилівка. Відповідач зловживав спиртними напоями, у нетверезому стані поводить себе агресивно, влаштовує сварки та скандали, після яких ображає та принижує її, застосовує фізичну силу. Все відбувалось у присутності дітей, що психологічно травмувало їх. З моменту припинення шлюбних відносин, вони не робили спроб примирення, стали чужими людьми, тому вважає, що говорити про поновлення між ними сімейних відносин недоцільно, а шлюб необхідно розірвати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову (а.с.29). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу, однак заперечував щодо стягнення з нього на користь позивачки витрат на правову допомогу у розмірі 600 грн. (а.с.30). ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 26 грудня 2014 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 769, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с.7). Сторони від сумісного подружнього життя мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких батьком дітей зазначений [PERSON] (а.с. 8, 9). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, що свідчить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до приписів до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до приписів ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати за надання правової допомоги у розмірі 600 грн., що документально підтверджені договором №19 від 04 травня 2018 року про надання юридичних послуг та актом приймання виконаних робіт (а.с.11, 12). Окрім цього, у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, у відповідності до ст.141 ЦПК України - з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved