Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Сторони мають спільного сина, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, проживає окремо, працює, інших утриманців не має, тому, на думку позивача, може сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Процесуальні дії у справі. 19.03.2021 позовна заява надійшла до суду. 05.04.2021 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 06.04.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Сторони у судове засідання не з`явились, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності: позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити; відповідач позов визнав у повному обсязі і проти його задоволення не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України та положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.2), батьком якого є відповідач. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Зміст спірних правовідносин. Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх дітей. Норми права, які застосовує суд. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» статтю 183 Сімейного кодексу України було доповнено частиною 5, відповідно до якої, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати допомогу на утримання сина до досягнення ним повноліття, але ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на його утримання не надає. Запропонований позивачем розмір аліментів є достатнім, визнається відповідачем і не порушує прав та інтересів інших осіб. За таких підстав, суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, останній підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved