Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №396 від 05.07.2018 р. малолітній [PERSON] , влаштований до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» на повне державне забезпечення тимчасово, оскільки був вилучений з сім`ї з метою захисту його прав та інтересів. Спеціалістами ТВ ССД ОМР у Суворовському районі було здійснено виїзд за адресою проживання малолітньої дитини, з батьками проведено профілактичну бесіду щодо створення належних умов проживання, а також перевірено наявність необхідних предметів особистої гігієни та сумішей для годування, зі слів бабусі дитини, мати [PERSON] , часто б`є дитину, особливо під час годування, поводить себе агресивно по відношенню до бабусі дитини, до чоловіка, та дитини. [PERSON] , має третю групу інвалідності, інвалід дитинства, має психічні розлади (про що наявна довідка Спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії №1226 від 26.09.2018, якою встановлена інвалідність безстроково), часто змінюється настрій, проявляється агресія відносно дитини, перебування дитини, перебування дитини разом з матір`ю загрожувало його життю та здоров`ю. Враховуючи вищезазначене, адміністрація КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини «Сонечко» просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина. Також позивач заявив вимогу про стягнення аліментів на особистий рахунок дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідачів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність згоду на заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи, у їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, місце та час судового засідання відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на адресу суду не надходило. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст.280-282 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, [INFO] народився [PERSON] , про що 24.01.2017р. вчинено актовий запис за №141 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, батьками неповнолітнього є [PERSON] та [PERSON] . Розпорядженням Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради від 05.07.2018р. №396 р. малолітній [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштований до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.12). Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси, від 24 квітня 2019 року, справа №523/10654/18, малолітнього [PERSON] , відібрано у батьків, без позбавлення батьківських прав (а.с.14-15). Розпорядженням Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради № 573 р. від 05.09.2019р. було надано малолітньому [PERSON] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.11). Відповідно до частини першої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Згідно з повідомлення КНП «Дитяча міська поліклініка №1» ОМР від 17.05.2018 року №220 малолітній [PERSON] , знаходився на амбулаторному лікуванні стосовно перелому правої нижньої кінцівки, ходження травми викликало сумніви у дільничного педіатра, зі слів сусідів із квартири [PERSON] часто чути крики та плач дитини, вагу малолітній погано набирає без наявних об`єктивних причин. Відповідно до довідки Спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії №1226 від 26.09.2018р., [PERSON] , має третю групу безстроково, інвалід дитинства, має психічні розлади, часто змінюється настрій, проявляється агресія відносно дитини, перебування дитини, перебування дитини разом з матір`ю загрожувало його життю та здоров`ю. Суворовська районна державна адміністрація Одеської міської ради ухвалила висновок, згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідачів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки за час перебування малолітнього в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко», відповідачі жодного разу не відвідала дитину, не цікавилась його долею та здоров`ям ні в усній, ні в письмовій формі, матеріальної допомоги не надавала. Відповідачі у добровільному порядку матеріально дитину не утримують. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Так, згідно до пункту 1 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. У відповідності до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідачі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини і на цих підставах повинні бути позбавлені батьківських прав. Однак, разом з тим, позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачів від виконання обов`язку утримання малолітньої дитини. 04.11.2014 р. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси, справа №523/17697/14-ц, у [PERSON] , та [PERSON] , була відібрана дитина малолітній [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, у зв`язку з не належним виконанням батьківський обов`язків, випадків жорстокого поводження з малолітнім, та стягнути аліменти. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, встановлено наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] й стягнення з них аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) кожного з відповідачів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.07.2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання малолітньої дитини. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», з кожного з відповідачів підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. щодо розгляду вимог нематеріального характеру про позбавлення батьківських прав та 840,80 грн. щодо вимог матеріального характеру про стягнення аліментів - всього в сумі 1681,60 грн.

Outcome: approved