Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Кредитна спілка «СуперКредит» (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в якій вказує, що 25 серпня 2016 року між ними та Відповідачем було укладено кредитний договір № СК-25/0061/16/43/99 (далі - Договір), відповідно до якого Позивач зобов`язувався надати Відповідачу кредит в розмірі 16372.00 гривень. Позивач виконав умови Договору та перерахував кошти в сумі 16372.00 гривень, згідно заяв Відповідача від 25 серпня 2016 року на перерахування коштів в сумі 15034.29 гривень та про перерахування коштів в сумі 1337.71 гривень. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором по сплаті нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, внаслідок чого існує заборгованість за період з 15 грудня 2017 року по 06 лютого 2019 року в розмірі: 9550.30 гривень - частина несплаченого тіла кредиту; 10772.08 гривень - сума заборгованості по сплаті процентів, а всього - 20322.38 гривень. В зв`язку з неповерненням Відповідачем своєчасно суми простроченого кредиту та нарахованих процентів Позивач просить також стягнути з Відповідача інфляційні втрати за прострочене тіло кредиту та три проценти річних від простроченої суми зобов`язання і витрати на листування, які понесено Позивачем в зв`язку з наявною заборгованістю за Договором. На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача [PERSON] на користь кредитної спілки «СуперКредит»: - 9550.30 гривень частина несплаченого тіла кредиту за період з 15 грудня 2017 року по 06 лютого 2019 року; - 10772.08 гривень сума заборгованості по сплаті процентів за період з 15 грудня 2017 року по 06 лютого 2019 року; - 2983.84 гривень інфляційні втрати на прострочене (не сплачене) тіло кредиту за період 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року; - 613.88 гривень три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року; - 1518.43 гривень три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 27 жовтня 2016 року по 06 лютого 2019 року; - 23.00 гривень витрачені кошти на листування, що разом складає суму в розмірі 25461.53 гривень та понесені судові витрати. Представник Позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник Відповідача в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково, заперечував проти стягнення з Відповідача суми заборгованості по сплаті процентів. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Суд, вислухавши представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. Згідно з статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 25 серпня 2016 року між Кредитодавцем Кредитною спілкою «СуперКредит» та Позичальником [PERSON] укладено Кредитний договір № СК-25/0061/16/43/99, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику фінансовий кредит в сумі 16372.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього Договору. /а.с.7/ В пункті 2.4.2 Договору визначено, що Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному розділом 3 цього Договору. Відповідно до пункту 3.1 Договору, кредит надається Позичальнику у національній валюті України, після підписання даного Договору готівкою в касі Кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Позичальника, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок Позичальника в кредитну спілку за його заявою. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку сімдесят два процентів річних. Тип процентної ставки фіксована. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту Позичальнику (перерахування на рахунок за дорученням Позичальника або видачі готівкою)до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок Кредитодавця або внесення в касу Кредитодавця готівкою) включно. У випадку прострочення Позичальником термінів платежів, Кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1 % від простроченої заборгованості по сплаті оренди. /п.3.2., 3.4. Договору/ Відповідно до пункту 3.5 Договору, Позивач та Відповідач домовилися, що строк позовної давності за цим Договором складає 10 (десять) років. 25 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до голови правління КС «СуперКредит» з заявами в якій доручила Позивачу переказати кошти, згідно Кредитного договору СК-25/0061/16/43/99 від 25 серпня 2016 року в сумі 15034.29 гривень та в сумі 1337.71 гривень, вказала реквізити і призначення платежу: переказ коштів, згідно Кредитного договору СК-25/0061/16/43/99 від 25 серпня 2016 року на погашення заборгованості по кредитному договору № СК -25/0099/15/43/99 від 30 грудня 2015 року [PERSON] . /а.с.10, 11/ Згідно платіжних доручень № 8477 та № 8478 від 25 серпня 2016 року, Кредитна спілка «СуперКредит» здійснила переказ коштів в розмірі 15034.29 гривень та 1337.71 гривень, згідно кредитного договору № СК-25/0061/16/43/99 від 25 серпня 2016 року [PERSON] на погашення заборгованості по кредитному договору № СК-25/0099/15/43/99 від 30 грудня 2015 року. /а.с.12/ Відповідно до розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору № СК 25/0061/16/43/99 від 25 серпня 2016 року укладеному з [PERSON] , сума несплаченої заборгованості по процентах за період з 15 грудня 2017 року по 06 лютого 2019 року та частини несплаченого тіла кредиту достроково складає: - 10772.08 гривень несплачена заборгованість по процентам; - 9550.30 гривень - частина несплаченого тіла кредиту, а всього на загальну суму 20322.38 гривень. В розрахунку міститься примітка про те, що питання про стягнення процентів в сумі 11432.55 гривень станом на 14 грудня 2017 року, пені в сумі 2889.39 гривень, нарахованих станом на 08 серпня 2017 року та прострочене тіло кредиту станом на 14 грудня 2017 року в сумі 3482.70 гривень вирішено Попільнянським районним судом Житомирської області./а.с.4/ Відповідно до розрахунку інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми по Кредитному договору № СК 25/0061/16/43/99 від 25 серпня 2016 року укладеному з [PERSON] : - інфляційні витрати за період з 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року 2983.84 гривень; - 3 % річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року 613.88 гривень; - 3 % річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 27 жовтня 2016 року по 06 лютого 2019 року 1518.43 гривень. /а.с.5/ Кредитна спілка «СуперКредит» звернулась до [PERSON] з листом від 17 грудня 2018 року за вих.№ 2830/18 в якому вказано, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється нею з порушенням умов Кредитного договору, що спричиняє збільшення суми нарахованих процентів та нарахування пені. На дату написання листа, заборгованість по кредиту складає 13033.00 гривень, нараховані та несплачені проценти 20893.47 гривень, нарахована та несплачена пеня 2331.55 гривень, в зв`язку з чим вимагають погасити прострочену заборгованість в термін до 27 грудня 2018 року. /а.с.13/ Зазначений лист від 17 грудня 2018 року було відправлено Кредитною спілкою «СуперКредит» за адресою проживання [PERSON] , а саме [ADDRESS] , вартість поштового відправлення рекомендованого листа, становить 23.00 гривень. /а.с.14-16/ Як вбачається з Статуту кредитної спілки «СуперКредит» - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднання грошових внесків членів кредитної спілки. /а.с.17-18/ Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців містить інформацію про те, що Кредитна спілка «СуперКредит» є зареєстрованою юридичною особою. /а.с.19/ Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 06 березня 2019 року, стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «СуперКредит» кошти: - суму частини тіла кредиту достроково в розмірі 9550.30 гривень; - суму нарахованих процентів станом на 06 лютого 2019 року в розмірі 10772.08 гривень; - суму втрат від інфляції за прострочення повернення тіла кредиту 2983.84 гривень; - три проценти річних від простроченого тіла кредиту у розмірі 613.88 гривень; - три проценти річних від прострочених процентів у розмірі 1518.43 гривень; - сума сплаченого третейського збору в розмірі 1900.00 гривень; - суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 1970.00 гривень, а всього на загальну суму 29308.53 гривень. /а.с.32-33/ Заочним рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2018 року в цивільній справі № 288/348/17, позов Кредитної спілки «СуперКредит» до\~ [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «СуперКредит» заборгованість за кредитним договором № СК-25/0061/16/43/99 від 25 серпня 2016 року в розмірі 17804.64 гривень. /а.с.34-35/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статями 15,\~16\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Нормами статей 598, 599 ЦК України врегульовано, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно статті 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. За змістом статті 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Судом встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір та Позивачу було надано кошти за даним кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. При зверненні до суду Позивач посилається на п.п.«а» п.п.3 п.2.1. Договору, яким визначено, що Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше за один календарний місяць. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2018 року в цивільній справі № 288/348/17 /а.с.34-35/, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] кошти за кредитним договором № СК-25/0061/16/43/99 від 25 серпня 2016 року в розмірі 17804.64 гривень, яка складається з 3482 гривень 70 копійок - заборгованості по сплаті тіла кредиту станом на 14 грудня 2017 року; 11432 гривень 55 копійок заборгованості по сплаті нарахованих процентів станом на 14 грудня 2017 року; 2889 гривень 39 копійок нарахованої пені за період з 21 листопада 2016 року по 08 серпня 2017 року та судові витрати. Звертаючись до суду з вказаним позовом, Позивач також посилався на п.п.«а» п.п.3 п.2.1. Договору, яким визначено дострокове повернення кредиту та даним рішенням стягнуто з Відповідача кошти за кредитним договором, в рішенні встановлені всі обставини, які на підставі частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Позивач скористався правом, передбаченим кредитним договором, щодо вимоги про дострокове повернення кредиту при затриманні сплати частини кредиту та сума тіла кредиту була достроково стягнута на користь Позивача. Тобто, фінансова установа в односторонньому порядку змінила умови кредитного договору та строк виконання зобов`язання, шляхом пред`явлення відповідної вимоги про стягнення з боржника кредиту, процентів та пені за порушення зобов`язання, а відтак втратила право нараховувати відсотки після настання цього строку, а тому нарахування процентів та штрафних санкцій, після ухвалення 21 листопада 2018 року судового рішення про дострокове стягнення кредитної заборгованості є неправомірним. Відповідно до частини 4 статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний суд у своїй постанові від 14 лютого 2018 року № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно статті 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення після дати направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. У постанові від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц Верховного Суду відступив від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16. В цій постанові зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року справа № 643/16336/16-ц, провадження № 61-12848св18, від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц провадження № 61-3240св18. Враховуючи ту обставину, що після направлення Відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості та ухвалення рішення суду від 21 листопада 2018 року, Кредитний договір припинив свою дію та Позивач втратив можливість нарахування і стягнення з Позичальника відсотків та пені за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено, а тому з Відповідача підлягає стягненню несплачене тіло кредиту в розмірі 9550.30 гривень. У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16 та зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. В постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. У постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~від 04 лютого 2020 року у справі №\~\~912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) зазначено, що «відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.\~У випадках, коли боржник\~порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України, застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України\~і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України,\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України,\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання».\~\~ Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Враховуючи наведені вище положення, суд приходить до висновку, що заявлені Позивачем позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат на прострочене (не сплачене) тіло кредиту за період 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року; - трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 27 жовтня 2016 року по 31 грудня 2018 року та трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 27 жовтня 2016 року по 06 лютого 2019 року підлягають до часткового задоволення. Так, Позивачем заявлено вимогу про стягнення вказаних коштів за період з 27 жовтня 2016 року, проте судом враховується те, що право Позивача на звернення з даною вимогою розпочалося з дати ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості - 21 листопада 2018 року та без врахування нарахувань 3 % річних від простроченої суми зобов`язання по процентам. Розрахунок інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту, які підлягають стягненню є наступним: (101.4 (індекс інфляції за листопад 2018 року) : 100) х (100.8 (індекс інфляції за грудень 2018 року) : 100) = 1.022112 х 9394.84 гривень (прострочене тіло кредиту) = 9602.58 - 9394.84 = 207.74 гривень. Нарахування 3 % річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту, які підлягають стягненню є наступним: 9394.84 гривень (прострочене тіло кредиту) х 3 % х 77 (кількість днів прострочення, період прострочки з 21 листопада 2018 року по 06 лютого 2019 року) : 365 (днів у році) = 59.46 гривень. Всього на суму - 267.20 гривень. \~ \~ \~ \~В п.п.5 п.2.4 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені Кредитодавцем в результаті неналежного виконання Позичальником умов даного Договору, в тому числі витрати, пов`язані з транспортуванням, зберіганням, оцінкою майна, на яке може бути звернене стягнення (або предметів застави), внесенням його в реєстри обтяжень, виготовлення та підготовку документів, державне мито, нотаріальні та юридичні послуги, страхові платежі. \~ \~ \~ \~Таким чином, Кредитним договором не врегульовано право Позивача на стягнення з Відповідача витрат, витрачених на листування в розмірі 23.00 гривень. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача коштів: - 9550.30 гривень частини несплаченого тіла кредиту; - 207.74 гривень інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту; - 59.46 гривень три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту, а всього на загальну суму 9817.50 гривень. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1921.00 гривень /а.с.1/, який з врахуванням часткового задоволення заявлених позовних вимог підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача в розмірі 740.70 гривень (9817.50 х 1921.00 : 25461.53).

Outcome: partial