Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області звернувся до суду з даною заявою в інтересах [PERSON] управління Держгеокадастру у Луганській області, Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області до [PERSON] про стягнення боргу за оренду земельної ділянки, розірвання договору оренди землі від 03.09.2012 р. та скасування його державної реєстрації, зобовязання повернути земельну ділянку площею 15,2303 га, вартістю 54828,62 грн., треті особи Словяносербська обєднана державна податкова інспекція, Муратівська сільська рада, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Новоайдарської РДА №305 від 20.08.2012 року між Новоайдарською РДА та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 03.09.2012, який зареєстровано у Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі за № 442310004001385 від 13.09.2012 р. Передана в оренду [PERSON] відповідно до п. п. 1.1, 2.1, 2.2, 3.1 Договору земельна ділянка площею 15,2303 га для городництва належить до державної форми власності земель сільськогосподарського призначення, розташована за межами населеного пункту села Муратове, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Муратівській сільській раді Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер 4423184500:01:005:0044. Договір укладено строком на 5 років. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, зазначена в п.2.2 Договору, в цінах на 1995 рік становить 54828,62 грн. за об'єкт оренди. Відповідно до п. 5.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1,7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає 2982,68 грн. на рік, з урахуванням коефіцієнта індексації, що діє на момент укладання договору 3,2. Пунктом 5.2 Договору визначено, що коефіцієнт індексації щорічно розраховується відповідно до Податкового кодексу України, і у разі зміни коефіцієнта, розмір орендної плати розраховується та сплачується з урахуванням діючого коефіцієнта на момент сплати орендної плати. Відповідно до п.5.3 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі рівними частинами за період , який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом ЗО календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного(податкового) місяця на рахунок Муратівської сільської ради. Однак відповідачем порушено умови вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, орендна плата за землю в період з травня 2014 року по 1 лютого 2017 року не сплачувалась, що призвело до ненадходження до бюджету коштів у сумі 8538,44 грн. Згідно з інформацією Слов'яносербської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 09.02.2017 р. [PERSON] як фізична особа не підприємець відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України не подає до податкових органів декларації. Штрафні санкції, передбачені п. 120.1 ст. 120 ПКУ у зв'язку з ненаданням податкової звітності, до Орендаря [PERSON] не застосовувались. Згідно інформації Слов'яносербської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 09.02.2017 року останні платежі з орендної плати від Орендаря [PERSON] надійшли 28.04.2016 року: двома платіжними дорученнями сплачена орендна плата на суму 10309,73 грн., проте зазначені кошти не зараховані в рахунок погашення за договором оренди земельної ділянки площею 15,2303 га від 03.09.2012 року, який зареєстровано у Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі за № 442310004001385 від 13.09.2012 р., а сплачені орендарем за іншими договірними зобов'язаннями. Утворення податкового боргу з орендної плати за землю за Договором у [PERSON] відбулося у період з 01.05.2014 р. по 01.02.2017 р. у зв'язку з несплатою орендних платежів за травень 2014 - лютий 2017 років. Станом на 01.02.2017 року [PERSON] згідно розрахунку має податковий борг з орендної плати за землю у сумі 8538,44 грн. Зазначена заборгованість не погашена орендарем до теперішнього часу. На підставі вищенаведеного, керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області просив суд стягнути з [PERSON] борг за оренду земельної ділянки у сумі 8538,44 грн., розірвати договір оренди землі від 03.09.2012 р. та скасувати його державну реєстрацію, зобовязати [PERSON] повернути земельну ділянку площею 15,2303 га, вартістю 54828,62 грн. 14.09.2017 року заступником керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просив стягнути з [PERSON] заборгованість по орендній платі у сумі 11 146,22 грн. Прокурор Перова Н. В. у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала частково, просила стягнути з [PERSON] заборгованість по орендній платі у сумі 11 146,22 грн. та зобовязати [PERSON] повернути земельну ділянку площею 15,2303 га, вартістю 54828,62 грн., зауваживши, що на час розгляду цивільної справи у суді строк дії договору закінчився 03.09.2017 року, тому від позовних вимог в частині розірвання договору оренди землі від 03.09.2012 р. та скасування його державної реєстрації наразі відпала потреба. Представники позивачів [PERSON] управління Держгеокадастру у Луганській області [PERSON], Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області [PERSON], та представники третіх осіб Словяносербської обєднаної держаної податкової інспекції [PERSON], Муратівської сільської ради [PERSON], у судове засідання не з`явились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Обґрунтування позову визнав, зауважив, що не має матеріальної можливості сплатити заборгованість. З 2014 року по 2017 рік не обробляв землю, оскільки почалися бойові дії, на цій земельній ділянці перебувала військова техніка. Просив розстрочити суму заборгованості на 24 місяці, у звязку зі скрутним матеріальним становищем. Заслухавши прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі розпорядження Новоайдарської РДА №305 від 20.08.2012 року між Новоайдарською РДА та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 03.09.2012 року, який зареєстровано у Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі за № 442310004001385 від 13.09.2012 року (а.с. 22). Передана в оренду [PERSON] земельна ділянка площею 15,2303 га для городництва належить до державної форми власності земель сільськогосподарського призначення, розташована за межами населеного пункту села Муратове, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Муратівській сільській раді Новоайдарського району Луганської області, кадастровий номер 4423184500:01:005:0044. Договір укладено строком на 5 років. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, зазначена в п.2.2 Договору, в цінах на 1995 рік становить 54828,62 грн. за об'єкт оренди. Відповідно до п. 5.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1,7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає 2982,68 грн. на рік, з урахуванням коефіцієнта індексації, що діє на момент укладання договору 3,2. Пунктом 5.2 Договору визначено, що коефіцієнт індексації щорічно розраховується відповідно до Податкового кодексу України, і у разі зміни коефіцієнта, розмір орендної плати розраховується та сплачується з урахуванням діючого коефіцієнта на момент сплати орендної плати. Відповідно до п.5.3 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі рівними частинами за період , який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом ЗО календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок Муратівської сільської ради. Однак відповідачем порушено умови вищезазначеного договору оренди земельної ділянки, орендна плата за землю в період з травня 2014 року по 01 вересня 2017 року не сплачувалась, що призвело до ненадходження до бюджету коштів у сумі 11 146,22 грн. Згідно з інформацією Слов'яносербської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 09.02.2017 р. [PERSON] як фізична особа не підприємець не подає до податкових органів декларації. Штрафні санкції до [PERSON] не застосовувались (а.с. 27). Згідно інформації Слов'яносербської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 09.02.2017 року останні платежі з орендної плати від Орендаря [PERSON] надійшли 28.04.2016 року двома платіжними дорученнями сплачена орендна плата на суму 10309,73 грн., проте зазначені кошти не зараховані в рахунок погашення за договором оренди земельної ділянки площею 15,2303 га від 03.09.2012 року, який зареєстровано у Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі за № 442310004001385 від 13.09.2012 р., а сплачені орендарем за іншими договірними зобов'язаннями (а.с. 27). Утворення податкового боргу з орендної плати за землю за договором у [PERSON] відбулося у період з 01.05.2014р. по 01.09.2017 р. у зв'язку з несплатою орендних платежів за травень 2014 - вересень 2017 років. Станом на 01.09.2017 року [PERSON] згідно розрахунку має податковий борг з орендної плати за землю у сумі 11 146,22 грн. (а.с. 50-54). Зазначена заборгованість не погашена орендарем до теперішнього часу. Згідно ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити законодавству, чинному на час укладення договору оренди . Згідно зі ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності. Таким чином, між сторонами склалися договірні зобов'язання з приводу оренди землі. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Постановою Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 р. № 6 передбачено, що розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Положеннями статті 141 Земельного кодексу України передбачено припинення права користування землею у разі систематичної несплати земельного податку або орендної плати. Укладання, зміна, розірвання і виконання договору тимчасового (короткострокового чи довгострокового) користування землею на умовах оренди регулюється, крім відповідних норм Земельного кодексу України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У розумінні статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Положеннями статті 651 Цивільного кодексу України унормовано, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються (частина 2 статті 653 Цивільного кодексу України). Таким чином, закон пов'язує можливість дострокового розірвання договору за рішенням суду у зв'язку з невиконанням сторонами обов'язків, передбачених укладеним між сторонами договором. Відповідно до ст. 141 чинного Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно з умовами Договору одним із обов'язків Орендаря є своєчасне внесення орендної плати за землю. Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України (далі - ПК України) і частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах [PERSON] управління Держгеокадастру у Луганській області, Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області до [PERSON] про стягнення боргу за оренду земельної ділянки у сумі 11 146,22 грн., зобовязання повернути земельну ділянку площею 15,2303 га, вартістю 54828,62 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» відповідно до статті 217 ЦПК визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Враховуючи, що відповідач має скрутне матеріальне становище, відсутність доходів, має на утриманні дружину - [PERSON], яка є інвалідом першої групи, суд приходить до висновку щодо розстрочки суми заборгованості на 24 місяці. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, який, відповідно до ЗУ Про судовий збір, складає 1600 грн. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 120, 286, 289, 290 Податкового кодексу України, ст. ст. 170, 326, 373, 526, 530, 611, 612, 629, 651, 653, 792 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 13, 21, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 1, 17, 93, 122, 141, 148-1 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 13, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»,

Outcome: approved