Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

І. Суть спору 06.12.2019року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема, спадкодавець був учасником (засновником) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиськарайагробуд» та йому належала частка у статутному фонді (статутному капіталі) даного товариства в розмірі (номінальній вартості) 3 357,00 грн, що становить 45,3% від усього статутного капіталу товариства. Зазначає, що в цілому статутний капітал ТОВ «Мостиськарайагробуд» на час смерті спадкодавця становив 7400,00 грн. Крім спадкодавця станом на момент його смерті учасниками товариства також були: гр. [PERSON] , розмір внеску до статутного фонду 1023,00 грн (частка (%): 13,8%); гр. [PERSON] , розмір внеску до статутного фонду 1 294,00 грн(частка (%): 17,5%); гр. [PERSON] , розмір внеску до статутного фонду 990,00 грн(частка (%): 13,4%); [PERSON] , розмір внеску до статутного фонду 736.00 грн (частка (%): 10,0 %). Стверджує, що за життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, в якому заповів йому (позивачу) все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Після смерті спадкодавця спадщину він (позивач) прийняв, так як у встановлений статтею 1270 ЦК України строк звернувся за оформленням своїх спадкових прав на спадкове майно до Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області. Зазначає, що нотаріусом була заведена спадкова справа за номером у нотаріуса №389/2011. Щодо оформлення його спадкових прав на частину спадкової маси, а саме: на частку у статутному фонді (статутному капіталі) ТОВ «Мостиськарайагробуд», то повідомленням в.о. завідуючого Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області Шаравари В.В. № 02-14/733 від 18.11.2019 року його було повідомлено: «що видати свідоцтво про право на спадщину на частку у статутному капіталі ТзОВ «Мостиськарайагробуд» неможливо, оскільки наявні розбіжності: у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому 18.04.2011р. виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області спадкодавець записаний « [PERSON] ». В Статуті та Установчому договорі ТОВ «Мостиськарайагробуд» учасником (членом) товариства спадкодавець записаний « [PERSON] ». Згідно відомостей Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ТОВ «Мостиськарайагробуд» станом на 18 листопада 2019 року у переліку засновників (учасників): прізвище, ім`я, по батькові, якщо засновник фізична особа спадкодавець внесений « [PERSON] ». Також, нотаріусом (усно) повідомлено, що ним, неодноразово, вживались заходи (направлялись листи) щодо отримання довідки у директора ТОВ «Мостиськарайагробуд» щодо розміру частки спадкодавця ( [PERSON] ) у відсотковому та грошовому еквіваленті в статутному фонді ТОВ «Мостиськарайагробуд», однак, не зважаючи на отримання ТОВ «Мостиськарайагробуд» кореспонденції жодної відповіді надано не було. Вважає, що оскільки він є єдиним спадкоємцем за заповітом спадкової маси спадкодавця, спадщину прийняв, інших спадкоємців, яким би належало право на частку у спадщині не має, а також те, що розбіжності відомостей у правовстановлюючих документах на спадкове майно з відомостями, які зазначені у свідоцтві про смерть спадкодавця та містяться в Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців створюють йому складнощі в належному оформленні його спадкових прав, то за ним слід визнати право власності на спадкове майно. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно частку у статутному капіталі (статутному фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиськарайагробуд» у розмірі 3 357,00грн, що становить 45,3 відсотки у статутному капіталі (статутному фонді) ТОВ «Мостиськарайагробуд». ІІ. Позиція учасників справи В підготовче засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача ТОВ «Мостиськарайагробуд» у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 10.12.2019року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28.12.2019року. Ухвалою суду від 28.12.2019року залучено до участі у справі співвідповідача ТОВ «Мостиськарайагробуд». Підготовче засідання у справі відкладено до 15.01.2020року. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. ІV. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (діда позивача [PERSON] ). За життя спадкодавець [PERSON] був учасником (засновником) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиськарайагробуд» (місцезнаходження юридичної особи: 81300, Львівська область, Мостиський район, місто Мостиська, вул. Я. Мудрого, 393; код юридичної особи в ЄДРПОУ: 03585107), та йому належала частка у статутному фонді (статутному капіталі) даного товариства в розмірі (номінальній вартості) 3357,00грн, що становить 45,3% від усього статутного капіталу. В цілому статутний капітал ТОВ «Мостиськарайагробуд» на час смерті спадкодавця [PERSON] становив 7400,00 грн. Крім спадкодавця [PERSON] , станом на момент його смерті, учасниками даного товариства також були: [PERSON] (розмір внеску до статутного фонду 1023,00грн, частка - 13,8%); [PERSON] (розмір внеску до статутного фонду 1294,00грн, частка - 17,5%); [PERSON] (розмір внеску до статутного фонду 990,00грн, частка - 13,4%); [PERSON] (розмір внеску до статутного фонду 736,00грн, частка - 10,0 %). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №389/2011, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, за життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт від 08.12.2009року, яким усе своє майно заповів онуку [PERSON] (позивачу у справі), який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємцем, якій належить право на обов`язкову частку спадщині є дружина спадкодавця [PERSON] , 1939року народження, проте, остання спадщину після смерті чоловіка не прийняла і на таку не претендує, що вбачається із поданої нею до нотаріальної контори заяви. Крім того, в подальшому, спадкодавець [PERSON] склав заповіт від 06.05.2010року, яким частину належного йому майна (житловий будинок в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1194га для ведення ОСГ) заповів своєму сину [PERSON] , який у відповідності до ст.1269 ЦК України спадщину прийняв, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інша частина спадщини, в тому силі належна спадкодавцю [PERSON] частка у статутному фонді ТОВ «Мостиськарайагробуд» залишилась переданою [PERSON] (позивачу у справі) за заповітом від 08.12.2009року. 18.11.2019року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, а саме на спірну частку у статутному капіталі ТОВ «Мостиськарайагробуд». Однак, листом Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області Вих.№02-14/733 від 18.11.2019року позивачу було відмовлено у цьому у зв`язку із розбіжностями у правовстановлюючих документах на спадкове майно з відомостями, які зазначені у свідоцтві про смерть спадкодавця та містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. З огляду на наведене, у зв`язку із тим, що позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, останній звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією заповіту спадкодавця [PERSON] від 08.12.2009року; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту [PERSON] від 08.12.2009року; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи №389/2011 після смерті [PERSON] ; Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Мостиськарайагробуд»; копією Статуту ТОВ «Мостиськарайагробуд»; копією Установчого договору ТОВ «Мостиськарайагробуд»; листом Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області Вих.№02-14/733 від 18.11.2019року; копією реєстраційної справи ТОВ «Мостиськарайагробуд»; копією спадкової справи №389/2011, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON] V. Застосоване судом законодавство В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності з ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.\~16\~цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.113 ЦК України господарським товариством\~є юридична\~особа,\~статутний (складений)\~капітал якої\~поділений на\~частки між\~учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства. Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників, визначає Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Згідно ч.1,2\~ст.12 Закону України\~«Про товариства\~з обмеженою\~та додатковою\~відповідальністю» розмір статутного\~капіталу товариства\~складається з\~номінальної вартості\~часток його\~учасників,\~виражених у\~національній валюті\~України. Розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства. Відповідно до ч.1\~ст.23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»\~у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства. Так, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7від 30.05.2008р.«Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями130,147,166 ЦК, статтями 55,69Закону\~«Про господарські\~товариства» і не підпадає під заборону пункту2частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку у статутному (складеному) капіталі. Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. ЦПК України встановлено, що: відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (статті 12 і 81); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); згідно ст.78 ЦПК України суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. у відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновки суду Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що до складу спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] входить належна йому частка у статутному фонді ТОВ «Мостиськарайагробуд» у розмірі 3357,00грн, що становить 45,3 відсотки у статутному капіталі, яка після смерті останнього перейшла за загальними правилами спадкування за заповітом до його внука [PERSON] . Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем [PERSON] у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. VII. Розподіл судових витрат між сторонами Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

Outcome: approved