Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Комунальне підприємство «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року Комунальному підприємству «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення. Позивач зазначає, що за адресою: [ADDRESS] мешкає відповідачка по справі - [PERSON], яка є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER], укладення договору від 04.03.2015 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, та, що за надані послуги за відповідачкою за період з березня 2015 року по березень 2017 року утворилася заборгованість, яка станом на 01.04.2017 року складає 7 374 гривень 14 коп. Нарахування в березні 2015 року заборгованості в розмірі 7606 гривень 55 коп. була нарахована за наявними засобів обліку води (лічильника), які були зафіксовані контролерами КП «Марганецьке ВУВКГ «ДОР» 25.02.2015 року та на цю дату, що підтверджується актом виконаних робіт та зняття пломб від 25.06.2015 року. Представник позивача, Карасір А.І., яка діє на підставі довіреності від 30.05.2017 року, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяв чи клопотань не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року Комунальному підприємству «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення. (а.с. 4) Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в порядку позовного провадження. Встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 21) Згідно договору від 04.03.2015 року про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, укладеного між сторонами по справі та шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], відповідачка є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 11,12). За спожиту послугу водопостачання і водовідведення відповідачка повністю не розраховувалася з позивачем, в наслідок чого в період часу з березня 2015 року по березень 2017 року утворилася заборгованість, яка станом на 01.04.2017 року складає 7 374 гривень 14 коп. Нарахування в березні 2015 року заборгованості в розмірі 7606 гривень 55 коп. було здійснено за наявними показниками засобів обліку води (лічильників), які були зафіксовані контролерами КП «Марганецьке ВУВКГ «ДОР» 25.02.2015 року на цю дату, що підтверджується актом виконаних робіт та зняття пломб від 25.06.2015 року; актом виконаних робіт та опломбуванням від 06.07.2015 року (а.с.16,17). В заяві про перегляд заочного рішення [PERSON] зазначає, що позовні вимоги позивача не визнає і нею сплачено повністю заборгованість за наданні послуги з водопостачання і водовідведення про що вона до заяви про перегляд заочно рішення надає копії квитанцій. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу відповідачем не погашена. Згідно ст. 22 Закону України Про питну воду і питне водопостачання. Визначено зобов'язання споживачів щодо своєчасного внесення плати за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ч.3 п.5 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг з водопостачання та водовідведення є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа , що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згiдно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Не може суд прийняти до уваги заперечення відповідачки проти задоволення позовних вимог щодо відсутності у неї заборгованості, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не базуються на фактичних даних та об'єктивно нічим не підтверджені, оскільки відповідачем сплачувалися поточні платежі за надані послуги водопостачання та водовідведення за період часу з березня 2015 року по січень 2017 року, а не заборгованість, яка була нарахована в березні 2015 року в розмірі 7606 гривень 55 коп. за наявними показниками засобів обліку води (лічильників), які були зафіксовані контролерами КП «Марганецьке ВУВКГ «ДОР». Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява Комунального підприємства «Марганецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства»Дніпропетровської обласної ради» підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання заяви про видачу судового наказу та за подання позовної заяви в сумі 1 600 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved