Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради, [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі - продажу та витребування майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час здійснення представницьких повноважень Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 1 встановлено безпідставне вибуття із комунальної власності територіальної громади м. Дніпра нерухомого майна житлового фонду, а саме квартири [ADDRESS] . Зазначали, що в квартирі [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . За час свого проживання наймачі квартири правом на набуття її у власність не скористались, квартира залишилась неприватизованою. Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, з метою подальшого розподілу вільного житла комунальної власності, 19.03.2019 року прийнято рішення № 266 про включення до числа службових жилих приміщень квартиру [ADDRESS] та закріплено за прокуратурою Дніпропетровської області. Однак, 25.02.2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1995 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, зареєстровано право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Разом із цим, за даними органу приватизації - департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, квартира [ADDRESS] у власність громадянам на підставі свідоцтва про право власності не передавалась. Відповідно до інформації комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, державна реєстрація права власності за [PERSON] не проводилась, згідно з інвентаризаційною справою відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] відсутні. За вказаним фактом Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 21.05.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42019042630000089 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.190 КК України. Під час досудового розслідування кримінального провадження було з`ясовано, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] прийнято за відсутності належних правових підстав, порушує встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та підлягає скасуванню. Разом із цим, 26.03.2019 року на підставі договору купівлі-продажу № 277 від 26.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А., укладеного між померлим [INFO] [PERSON] та [PERSON] , проведено державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Оскільки спірне нерухоме майно було відчужене на користь [PERSON] , Дніпровська міська рада як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на його витребування шляхом пред`явлення віндикаційного позову на підставі ст. 388 ЦК України. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2020 року накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1773162112101. Прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області Чабаненко Т.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Дніпровської міської ради Семчук Н.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради, [PERSON] в судові засідання не з`являлися, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується довідкою № 14730 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01.10.2018 року, картками реєстрації місця проживання, листом департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 6/5-805 від 23.11.2018 року За час свого проживання наймачі квартири правом на набуття її у власність не скористались, квартира залишилась неприватизованою, що підтверджується інформацією наданою департаментом житлового господарства № 1/12-1763 від 21.06.2019 року. Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, з метою подальшого розподілу вільного житла комунальної власності, 19.03.2019 року прийнято рішення № 266 про включення до числа службових жилих приміщень квартиру [ADDRESS] та закріплено за прокуратурою Дніпропетровської області. 25.02.2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1995 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, зареєстровано право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Разом із цим, за даними органу приватизації - департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, квартира [ADDRESS] у власність громадянам на підставі свідоцтва про право власності не передавалась. Відповідно до листа № 8679 від 13.06.2019 року комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, державна реєстрація права власності за [PERSON] не проводилась, згідно з інвентаризаційною справою відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] відсутні. За вказаним фактом Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 21.05.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №42019042630000089 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27, ч.3 ст.190 КК України. Відповідно до частин 1, 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Згідно з ч. 3 ст. 10, ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. З огляду на встановлені обставини, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1773162112101) вчинене за відсутності належних правових підстав, порушує встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в цій частині підлягають задоволенню. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00024703126 від 26.11.2019 року. 26.03.2019 року на підставі договору купівлі-продажу № 277 від 26.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А., укладеного між померлим [INFO] [PERSON] та [PERSON] , проведено державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2020 року по справі № 202/641/20 було встановлено, що внаслідок спільних умисних дій невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та [PERSON] з права комунальної власності територіальної громади міста Дніпро незаконно вибуло нерухоме майно - квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За положеннями частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 та ст. 658 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном; право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього (ч. 1 ст. 330 ЦК України). Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 388 ЦК України передбачає випадки та обставини, при яких власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача. Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 3 ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 318 ЦК України одним з суб`єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Згідно з ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Враховуючи викладене спірне нерухоме майно вибуло з власності Дніпровської міської ради поза волею власника іншим шляхом, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування вказаного майна від [PERSON] як добросовісного набувача в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України. Суд зазначає, що такий спосіб захисту, в даному випадку, спрямований на поновлення порушених прав територіальної громади місті Дніпра та повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного доказу, зокрема належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради, [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі - продажу та витребування майна, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь прокуратури Дніпропетровської області підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 9 182, 50 грн.

Outcome: approved