Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів в обґрунтування якого вказав, що відповідач є матір`ю [PERSON] [INFO] , батько дитини - [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] навчається у 8-му класі ЗОШ № 10, декілька років виховується в родині бабусі - [PERSON] [INFO] , дівчинка забезпечена всім необхідним для повноцінного виховання, житлово-побутові умови проживання задовільні, дитина має окрему кімнату, в якій є окреме ліжко та створені умови для навчання та дозвілля. Мати дитини не бере участі у вихованні доньки, не забезпечує її матеріально, інтересу до успіхів та досягнень не виявляє. Також зі слів бабусі, [PERSON] отримує пенсію внаслідок втрати годувальника, призначену на утримання дівчинки і використовує її на свої потреби. Отже, [PERSON] свідомо, протягом багатьох років нехтує батьківськими обов`язками по вихованню доньки та позбавила її права на виховання в біологічній родині: не утримує її, не цікавиться долею дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконкому Мирноградської міської ради, на яке відповідач не з`явилася, хоча повідомлена була належним чином. Членами комісії було встановлено, що мати дитини без поважних причин не виконує ст.ст. 150, 180 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Тому комісія ухвалила рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її доньки. У зв`язку з викладеним просить позбавити відповідача батьківських прав щодо її доньки - [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги і наполягала на їхньому задоволенні. Відповідач до суду не з`явилася, відзиву на позовну заяву не надала. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 15.01.2021 ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 12.02.2021, відповідачеві запропоновано подати судові відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.02.2021 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 10.03.2021. В судовому засіданні 29.03.2021 у зв`язку з неявкою відповідача, що був повідомлений відповідно до ЦПК України про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання нею відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку ст.ст. 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідач є матір`ю [PERSON] [INFO] , батько дитини - [PERSON] помер [INFO] (а. с. 8, 10, 14, 15). Дитина навчається у 8-В класі закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 10, мешкає з бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , мати дитини з сім`єю не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, відповідача не цікавлять ні стан здоров`я дитини, ні її успіхи у навчанні, ні її особисте життя, що підтверджується відомостями, наданими закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 10 від 30.10.2020 та Мирноградським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 24.12.2020 (а. с. 19-20, 23-24). Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, [PERSON] [INFO] здорова (а. с. 22). За інформацією Відділення поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 04.12.2020, відповідач притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП 30.04.2019 та 12.05.2020 (а. с. 26). На обліку у лікарів нарколога, психіатра, у якості безробітної та як отримувач допомоги не перебуває (а. с. 27-30). Згідно довідки Покровського об`єднаного УПФУ Донецької області від 05.11.2020, відповідач отримує пенсію у разі втрати годувальника (а. с. 31). Згідно побутової характеристики та Акту фактичних обставин проживання особи без реєстрації від 17.11.2020, відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] разом зі співмешканцем [PERSON] без своєї дитини, веде асоціальний спосіб життя (вживає алкогольні напої, має заборгованість за комунальні послуги, ніде не працює) (а. с. 32, 33). За висновком органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мирноградської міської ради №030 від 21.12.2020, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тому позбавлення її батьківських прав стосовно [PERSON] [INFO] і стягнення з громадянки аліментів на утримання дитини доцільно та відповідатиме інтересам останньої (а. с. 5-7). Свідок [PERSON] пояснила суду, що є головою ОСББ «Моноліт», це будинок 23 м-ну «Східний» м. Мирноград Донецької області. Відповідач мешкала у сусідньому під`їзді, коли вийшла заміж. Її син дружив з чоловіком відповідача. Коли чоловік відповідача захворів, то вона зникла, при цьому дівчинка, [PERSON] , залишилася проживати з батьком, це було у 2015-2016 роках. Помер чоловік на початку листопада 2016 року. На поховання відповідач прийшла, але більше її не було. Донька стала жити за цією адресою з бабусею. Потім діти у 2017 році почали дразнити дитину, тому що її кинула матір, а батько помер. Відповідача не бачила з листопада 2016 року. Вихованням та утриманням дитини займається бабуся. Їй невідомі факти, щоб бабуся перешкоджала у спілкуванні дитини з відповідачем. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є бабусею [PERSON] [INFO] , тобто є матір`ю батька дитини. У 2015 році відповідач залишила дитину, коли тяжко захворів її син, тобто батько дитини. Син помер [INFO] , з цієї дати жодних дій та заходів з боку відповідача по утриманню дитини не було. Дитина мешкає з нею. Останній раз бачила відповідача у 2020 році, коли та зникла без весті. Перед цим бачила її у 2016 році. Коли її знайшли, вона була дуже сильно п`яна та мала неохайний вигляд. Вона допомогла відповідачу оформити пенсію по втраті годувальника на дитину та перші 4 місяці отримувала цю пенсію, потім відповідач змінила картку і більш грошей з онукою не бачили. Вона намагалася встановити контакт з відповідачем, але марно. Свідок [PERSON] пояснила суду, що працює у Мирноградському центрі соціальних служб. У жовтні 2020 вони отримали повідомлення від служби у справах дітей про дитина мешкає з бабусею, а матір проживає за іншою адресою. Треба було скласти Акт щодо місця проживання бабусі, поспілкуватися з членами сім`ї та з їх слів оцінити ситуацію. Підтвердилося, що дійсно дитина мешкає з бабусею. Вона, через матір відповідача, узнала номер телефону [PERSON] , але до теперішнього часу не змогла поспілкуватися з [PERSON] . Коли виїжджали на адресу проживання відповідача, а саме [ADDRESS] , то не могли попасти у двір. На стук ніхто не відкликався, хоча з труби йшов дим. До теперішнього часу вона не знає, навіть як виглядає відповідач. У матері відповідача узнала, що співмешканець [PERSON] працює неофіційно, а [PERSON] доглядає за господарством. Дитина, [PERSON] [INFO] пояснила суду, що у родині бабусі без батьків мешкає з 2016 року, коли помер батько. Її утримує, придбаває речі, все покупає бабуся. Маму останній раз бачила 2 роки тому. Вони зустрілися в автобусі, матір її не впізнала і вона теж зробила вигляд, що її не знає. Вона не бажає жити з матір`ю, бажає жити з бабусею. Вона не заперечує щодо позбавлення батьківських прав, тому що матір взагалі не бажає спілкуватися з нею, турбуватися і ніякого зв`язку з матір`ю немає. V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав, як виходить зі змісту ст. 165 СК України, надане, зокрема, органу опіки та піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Діючи виключно в інтересах дітей з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає жодних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Оскільки відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, не повідомила суд про намір в подальшому батьківську турботу над нею, суд дійшов висновку про те, що вона фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд має позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON] [INFO] , що мешкають з бабусею, яка наразі повністю займається її вихованням, розвитком, піклується про стан здоров`я, утримує, у тому числі матеріально. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Разом з тим, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням вище зазначених обставин суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача і стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позовні вимоги позивача саме у цьому розмірі, суд враховує, що дитина здорова, інших утриманців у відповідача судом не встановлено, вказаний розмір аліментів буде відповідати вимогам розумності та справедливості. При цьому, за відсутності, крім відповідача, інших законних представників дитини, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з їх перерахуванням на особистий рахунок дитини відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від судового збору, слід стягнути 1816 грн (908 х 2), як за вимоги немайнового (позбавлення батьківських прав) та майнового (стягнення аліментів) характеру. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 164, 166, 180, 182 СК України та

Outcome: partial