Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Будинок книги» Чернігівської міської ради про визнання незаконним наказ № 33-к від 14.08.2020 «Про виплату винагороди за 2019 рік» в частині не донарахування і невиплати до її посадового окладу винагороди за підсумками роботи за 2019 рік та зобов`язання донарахувати і виплатити вищевказану винагороду з урахуванням норм чинного законодавства і локальних норм, що діють в КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради (а.с.1-3). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 року працює головним бухгалтером КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради. Відповідно до п. 2.4 Положення про види, розміри і умови виплати премій, винагород, матеріальної допомоги та інших заохочувальних та компенсаційних виплат працівникам КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради, яке є додатком до колективного договору, крім того у разі фінансової можливості та наявності прибутку на підприємстві можуть виплачуватись, зокрема, винагорода за підсумками роботи за рік. Пунктом 2.5.4 вказаного Положення передбачено, що винагорода за підсумками роботи за рік нараховується і виплачується штатним працівникам з прибутку, що залишається в розпорядженні підприємства. Розмір винагороди не може перевищувати посадового окладу встановленого на дату виплати. Розрахунок проводиться пропорційно фактично відпрацьованого часу за рік. Зазначає, що оспорюваним наказом їй як працівнику підприємства надано з фонду споживання винагороду за підсумками роботи за 2019 рік у розмірі 25% посадового окладу, встановленому на дату виплати, пропорційно відпрацьованому часу у 2019 році, що в сумі дорівнює 1 719,11 грн. Вважає, що даний наказ є незаконним, таким, що погіршує умови оплати праці встановлені колективним договором КП «Будинок книги» ЧМР, Положення про систему та форми оплати праці працівників комунального підприємства КП «Будинок книги» ЧМР, та Положення про види, розміри і умови виплати премій, винагород, матеріальної допомоги та інших заохочувальних та компенсаційних виплат працівникам КП «Будинок книги» ЧМР. Крім того, даний наказ є дискримінаційним, оскільки іншим працівникам підприємства винагорода за підсумками роботи за 2019 рік була виплачена в розмірі посадового окладу. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.11.2020 позовна заява залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків, які позивачем усунуті. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 08 грудня 2020 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. У встановлений строк представник відповідача подав відзив (а.с.75-81), відповідно до якого вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що законодавством надане право підприємствам самостійно визначати умови та розміри преміювання. У відповідності до положень Статуту, Положення про види, розміри і умови виплати премій, винагород, матеріальної допомоги та інших заохочувальних та компенсаційних виплат працівникам КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради виплата винагороди за підсумками роботи за рік не є обов`язковою виплатою, а може виплачуватися лише за рішенням директора і за умови фінансової можливості та наявного прибутку. Відповідно до Статуту КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради передбачено, що саме директор підприємства обирає форми і системи оплати праці, встановлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, підрядних розцінок, посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах передбачених колективним договором. Таким чином, прийняття рішень щодо визначення розміру та періодичності надання вказаних вище виплат (премій та винагород) працівникам відноситься до так званих «дискреційних» повноважень керівництва підприємства. При цьому, при вирішенні таких питань керівництво підприємства користується показниками особистого внеску кожного працівника у фінансові показники діяльності підприємства з урахуванням фактичного відпрацьованого часу та результатів його роботи. Пояснив, що винагорода всім працівникам підприємства була виплачена не в однаковому грошовому еквіваленті, а саме виходячи з їх особистого внеску в показники діяльності підприємства. Не виключенням стали й працівники бухгалтерії підприємства, які також отримали винагороду в залежності від власного внеску в показники підприємства. Враховуючи, що у позивача найбільший посадовий оклад і коефіцієнт, виплата винагороди за підсумками роботи за 2019 рік у розмірі 25% посадового окладу, є цілком виправданим. Крім того, просить стягнути з позивача понесені судові витрати. Протокольною ухвалою від 25 січня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі як третю особу - Чернігівську міську раду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав указаних у позові та письмових поясненнях (а.с.180-181). Зазначив, що критерії диференціації розміру винагороди за підсумками роботи за рік, а саме особистий індивідуальний вклад, на який посилався відповідач, локальними актами не передбачені. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Встановлено, що [PERSON] з 01 грудня 2011 року працює головним бухгалтером КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради Рішенням Чернігівської міської ради №251 від 16 червня 2016 року затверджено Статуту КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради (а.с.111-118). Загальними зборами трудового колективу КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради 01 лютого 2018 року прийнято колективний договір (а.с.39-45). Директором КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради затвердженні за погодженням з головою первинної профспілкової організації КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради Правила внутрішнього трудового розпорядку (а.с.46-49). Для удосконалення та регулювання умов оплати праці, винагород розроблено, погоджено з головою профспілки та затверджено директором від 01.02.2018 року Положення про систему та форми оплати праці працівників КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради та Положення про види, розміри і умови виплати премій, винагород, матеріальної допомоги та інших заохочувальних і компенсаційних виплат працівникам КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради (а.с.50-52, 53-55). Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до оборотно-сальдової відомості та розрахунковим листкам по заробітній платі [PERSON] нараховано за 2019 рік 138 302,92 грн (а.с.160-172), її посадовий оклад з січня до червня становив 7 818,00 грн, з липня до листопада 8 168,00 грн, а в грудні 8 555,00 грн. При цьому фактично відпрацьовано за рік 193 робочих дня (а.с.174). Згідно наказів директора КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради №25-к від 07.07.2020 та №26-к, №28-к від 08.07.2020 (а.с.37,142-143), працівникам підприємства надано з фонду споживання винагороду за підсумками роботи за 2019 рік у розмірі 100% посадового окладу, встановленого на дату виплати, пропорційно фактичного відпрацьованому часу у 2019 р. [PERSON] та [PERSON] згідно наказу директора КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради №33-к від 14.08.2020 (а.с.38) надано з фонду споживання винагороду за підсумками роботи за 2019 рік у розмірі 25% посадового окладу, встановленого на дату виплати, пропорційно фактичного відпрацьованому часу у 2019 р., яка виплачена у розмірі 1 719,11 грн у серпні 2020 (а.с.158). Відповідно до розрахунків позивача недоплата винагороди за підсумками 2019 року на дату виплати складає 5 181,44 грн, на дату складання довідки - 5 410,64 грн (а.с.157). 20 травня 2019 року Управлінням Держпраці у Чернігівській області проведено інспекційне відвідування КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради та виявлено порушення, а саме в наказах №16-к від 09.04.2019 року та №17-к від 10.04.2019 року не вказано про виплату винагороди за підсумками 2018 року [PERSON] та [PERSON] , накази про преміювання не погоджені з профспілковим представником (а.с.56). Свідок [PERSON] - голова первинної профспілкової організації КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради, в судовому засіданні показала, що за виконану роботу працівникам нараховувалась винагорода за підсумками роботи за рік в розмірі визначеним керівником підприємства за погодженням з профспілковим комітетом. При цьому враховувався особистий внесок в одержанні прибутку, а тому розмір премії у процентному відношенні міг відрізнятися. Однак, з урахуванням посадових окладів працівників підприємства, розмір указаної премії у грошовому еквіваленті майже у всіх працівників однаковий. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст.ст. 143, 144 КЗпП України до працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку. Заохочення застосовуються власником або уповноваженим ним органом разом або за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Статтею 97 КЗпП України передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Аналогічні норми передбачені статтею 15 Закону України «Про оплату праці». Отже, законодавством надане право підприємствам самостійно визначати умови та розміри преміювання. Відповідні висновки робить ВСУ в Постанові від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Відповідно до п. 7.3 Статуту КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради директор підприємства обирає форми і системи оплати праці, встановлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, підрядних розцінок, посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, передбачених колективним договором. Пунктом 2.4 Положення про види, розміри і умови виплати премій, винагород, матеріальної допомоги та інших заохочувальних і компенсаційних виплат працівникам КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради, яке є додатком № 5 до колективного договору КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради визначено, що у разі фінансової можливості та наявності прибутку на підприємстві може виплачуватися винагорода за підсумками роботи за рік. Відповідно до п. 2.5.4 вказаного Положення винагорода за підсумками роботи за рік нараховується і виплачується штатним працівникам з прибутку, що залишається в розпорядженні підприємства. Розмір винагороди не може перевищувати посадового окладу встановленого на дату виплати. Розрахунок проводиться пропорційно фактично відпрацьованому часу за рік. Критеріями рівня оплати праці працівників підприємства є серед іншого внесок кожного працівника з урахуванням фактичного відпрацьованого часу та результатів його роботи (п.1.5 Положення про систему та форми оплати праці працівників). Локальними актами КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради не визначений конкретний розмір винагороди за підсумками роботи за рік, а зазначається лише її граничний розмір (не може перевищувати посадового окладу встановленого на дату виплати), не встановлюючи при цьому нижнього розміру такої винагороди. Отже, конкретний розмір винагорода за підсумками роботи за рік для окремих працівників підприємства визначається виключно директором підприємства, за наявності фінансової можливості та наявності прибутку. Суд не приймає до уваги розрахунок позивача щодо недоплати винагороди у 2019 році у сумі 5 181,44 грн, оскільки відсутні належні докази - накази, що підтверджують донарахування спірних виплат за даний період. Видаючи наказ № 33-К від 14.08.2020 «Про виплату винагороди за 2019 рік» директор комунального підприємства «Будинок книги» Чернігівської міської ради діяв в межах наданих йому Статутом та чинним законодавством повноважень, виходячи з аналізу та оцінки особистого індивідуального вкладу позивача у фінансові показники підприємства за 2019 рік, а тому відсутні підстави для визнання його частково незаконним. Отже, аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що наказом директора КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради визначений розмір винагороди за спірний період, рішення керівником підприємства про донарахування спірних виплат не приймались, а тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити до посадового окладу винагороду за підсумками роботи за 2019 рік. З урахування вищезазначеного, у задоволенні позову слід відмовити повністю. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. За правилами ч. 1, 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем понесені та документально підтвердження витрати по сплаті судового збору в сумі 1 681,60 грн (а.с.36) та витрати з надання правничої допомоги в сумі 2 500 грн (а.с.145-146). Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем не стягуються. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до приписів ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача, просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 182,50 грн. На обґрунтування вартості правничих послуг стороною відповідача надано договір про надання правової допомоги від 24 листопада 2020 року, укладеного з адвокатом Полевик Н.С. (а.с.100-102), акти здачі-прийняття наданих послуг від 14.12.2020, 24.12.2020 та 25.01.2021 (а.с.67-68,128), орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат (а.с.66) та платіжні доручення №317 від 14.12.2020 року, №366 від 19.01.2021 року, №139 від 01.03.2021 року (а.с.69-70,129). Представником позивача вимога про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не була заявлена. З огляду на викладене, суд вважає, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу пов`язана з підготовкою процесуальних документів (відзив, клопотання про залучення третьої особи), участю у судових засіданнях, є співмірними зі складністю справи та наданими послугами, часом, витраченим на надання послуг, їх обсягом, ціною позову, а тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 182,50 грн підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved