Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 23 грудня 2020 року позивач Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум допомоги, посилаючись на наступні обставини. Відповідач [PERSON] перебувала на обліку в Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (далі - департамент) з 22.05.2013 року є отримувачем допомоги по догляду за дитиною до досягнення тею трирічного віку. [PERSON] працювала на посаді лікаря-педіатра в комунальному закладі «Черкаська міська дитяча лікарня ЧМР», та 05.02.2018 року Департаментом було прийнято рішення про припинення виплати відповідачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідно відповідач зобов`язана була повідомити департамент про вихід на роботу, однак остання не повідомила про свій вихід на роботу що призвело до надмірної виплати коштів по допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 2783,79 за період з 01.09.2013 по 12.02.2016 рр. Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням повернути кошти, але остання станом на 02.12.2020 року боргу не повернула, тому просять суд позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача надмірно виплачені кошти. Рух справи та позиція сторін. 05.01.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці Літивіновою О.Г. відкрито провадження у вищенаведеній справі. 17.02.2021 року на підставі розпорядження № 45 від 17.02. 2021 року та протколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, справу було передано на розгляд судді Слободян Г.М. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.02.2021 року суддею Слободян Г.М. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкрите судове засідання. Представник позивача Боднарук О.О. в судове засідання не з`явився,, скерував до суду заяви про підтримання позовних вимог в повному обсязі та просив провести розгляд справи без участі представника, за наявними в справі документами. Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, однак конверт з повісткою був повернутий до суду, за закінченням терміну зберігання (а.с. 50,58,63). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчиненням іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь - кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подала відзив. Суд з врахуванням позиції представника позивача, вважає за можливе в справі ухвали заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, доводи представника позивача викладені у письмових заявах, суд зважає на наступне. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Дослідженні судом докази. Судом, належними доказами по справі установлено, що відповідач [PERSON] 12.03.2013 року звернулась із заявою про призначення допомоги усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг та просила призначити допомогу з зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу при народженні дитини допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується копією заяви (а.с.4-6). Згідно витягу з ДРАЦС громадян про народження для виплати допомоги у зв`язку з народженням дитини [INFO] у відповідача народився син [PERSON] (а.с.6,8). Рішенням про призначення допомоги сімям з дітьми від 12.04.2013 року призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення трьох річного віку з 22.05.2013 по 12.02.2016 року (а.с.10) Згідно довідки про доходи №168 від 15.12.2017 року виданій [PERSON] з 01.09.2019 року дійсно працювала в КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня ЧМР» на посаді лікаря та отримувала заробітну плату(а.с.13) У зв`язку із службовою запискою відповідача 05.02.2018 року було прийнято рішення Департаментом про припинення виплати з 18.01.2018 року - допомоги до 3-х років у зв`язку з працевлаштуванням та згідно зі службовою запискою (а.с.14) Протоколом від 05.02.2018 року встановлено що [PERSON] , щомісячно перераховувались кошти в сумі 130,00 грн. щомісячна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.16). 05.03.2018 департаментом соціальної політики Черкаської міської ради складено акт № 52 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальної допомоги, та встановлено що [PERSON] переплачено суму в розмірі 2785,79 грн.(а.с.17), та Департаментом було направлено повідомлення про відшкодування коштів по надмірно отриманій допомозі відносно [PERSON] , про що було повідомлено останню (а.с.18) На адресу відповідача [PERSON] направлялись повідомлення про відшкодування нею надмірно отриманих коштів, але остання ігнорувала департамент (а.с.19) Застосовані норми права та позиція суду Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частинами 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З боку відповідачки [PERSON] не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо суми стягнення. Отже, оскільки відповідачка уникає від повернення надміру виплачених сум допомоги наданих позивачем та отриманих останньою, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення надміру виплачених сум коштів є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Оскільки, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у сумі 2102,00 гривень, які документально підтверджені (а.с. 24), то такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved