Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третіх осіб 1. Виклад позиції позивача. 01.07.2019 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку за № [NUMBER] загальною площею 0,60 га ріллі для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Михайлівської сільської ради за межами населеного пункту в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] . Мотивуючи позовні вимоги [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка по день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із права на незавершену приватизацію земельної ділянки з порядковим номером 29, площею 0,60 га ріллі, що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Шаргородського району за межами населеного пункту і виділена спадкодавцю відповідно до розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації від 01 серпня 2005 року за №265 «Про передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території Михайлівської сільської ради, з постійного користування у власність та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки». Він є спадкоємцем першої черги після смерті матері за законом. Спадщину після смерті матері він прийняв, так як проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Його батько - [PERSON] також проживав і був зареєстрований на день смерті [PERSON] із спадкодавцем. [PERSON] помер [INFO] , тобто до шести місяців після смерті дружини [PERSON] Інших спадкоємців немає, так як його сестри, а дочки померлих - [PERSON] та [PERSON] спадщини не прийняли і на неї не претендують, про що подали відповідні заяви. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини, 19.03.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документа про право власності на цю земельну ділянку. При житті [PERSON] була постійним користувачем земельної ділянки, площею 0,60 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території Михайлівської сільської ради, що підтверджується додатком до розпорядження Шаргородської РДА від 01.08.2005 року №265 «Про передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території Михайлівської сільської ради, з постійного користування у власність та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки». Так, за порядковим номером 29 у додатку зазначено прізвище його матері [PERSON] , якій передано земельну ділянку загальною площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Поле № 3 ». При житті мати розпочала приватизацію земельної ділянки та оформлення права власності, але не завершила, так як померла. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Костриця В.С., що діє на підставі ордеру серії ВН №097094 та договору про надання правової (правничої) допомоги від 26.06.2019 року (а.с.20, 21-22), не прибули. 14.08.2019 року представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.46). 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач - Михайлівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 02.07.2019 року до суду не подала. 25.07.2019 року представником відповідача - Михайлівської сільської ради - сільським головою Канонишеним Ю.С. подано заяву про повне та беззастережне визнання позовних вимог [PERSON] з підстав, що наведені у позовній заяві (а.с.34). 3. Виклад позиції третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] та [PERSON] не скористалися своїм право на подання пояснень щодо позову [PERSON] і пояснень щодо позову на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 02.07.2019 року не подали. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третіх осіб 1. Представник позивач [PERSON] - адвокат Костриця В.С. 14.08.2019 року подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с.46). 2. 25.07.2019 року представник відповідача Михайлівської сільської ради - сільський голова Канонишен Ю.С. подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.34). 3. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] та [PERSON] клопотань, пов`язаних із розглядом справи не подавали. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 02.07.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та одержання документа про право власності, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, залучено до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійний вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - [PERSON] , [PERSON] , - та призначено підготовче судове засідання на 24.07.2018 року (а.с.24-25). 2. 24.07.2019 року проведено підготовче судове засідання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.08.2019 року (а.с.30, 31-32). 3. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд задовольнив клопотання представника позивача та представника відповідача про розгляд справи у їх відсутності та відсутності позивача і вирішив здійснювати судове засідання у відсутності позивача [PERSON] , його представника - адвоката Костриці В.С. та представника відповідача - Михайлівської сільської ради, а також у відсутності третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] та [PERSON] , враховуючи, що останні належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи (а.с.38, 39, 40). 4. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, - немає. 5. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом права на завершення приватизації і одержання правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку, які регламентують порядок набуття права на спадщину. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що [INFO] в с. Михайлівка померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9), яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.11), а також свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] записана матір`ю останнього (а.с.8). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв за законом син останньої - позивач [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 07.03.2019 року за №414, з якої вбачається, що позивач проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Чоловік [PERSON] та батько позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10), а дочки спадкодавця [PERSON] та сестри позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] спадщини не прийняли та на неї не претендують, про що подали відповідні заяви, посвідчені нотаріально та уповноваженою особою органу місцевого самоврядування (а.с.16-19). До складу спадкового майна після смерті [PERSON] належить право на завершення приватизації на земельну ділянку площею 0,60 га ріллі для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Михайлівської сільської ради. Відповідно до розпорядження голови Шаргородської РДА від 01.08.2005 року за №265 «Про передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території Михайлівської сільської ради, з постійного користування у власність та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», надано дозвіл працівникам соціальної сфери, які проживають на території Михайлівської сільської ради, на передачу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 22,14 га з постійного користування у власність з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки працівникам соціальної сфери, згідно з додатком (а.с.12-14). Так, з додатку до розпорядження голови РДА від 01.08.2005 року №265 «Список працівників соціальної сфери, які проживають на території Михайлівської сільської ради, яким надається дозвіл на переведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з постійного користування у власність з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки» вбачається, що спадкодавець [PERSON] включена до Списку за №29; площа ріллі в гектарах - 0,60 га, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, зазначено місце розташування земельної ділянки - урочище «Поле №3» (а.с.13-14). Таким чином, враховуючи що спадкодавець [PERSON] не завершила процедуру приватизації земельної ділянки, то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, входить до складу спадщини після смерті останньої. Позивач [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , не може оформити спадщину на земельну ділянку через відсутність документу про право власності на землю, оскільки 19.03.2019 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6). Михайлівською сільською радою не продовжено позивачу процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,60 га ріллі, що входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , оскільки, відповідно до норм діючого на сьогодні цивільного та земельного законодавства, це не входить до компетенції органу місцевого самоврядування. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права на спадкове майно, зокрема, права на приватизацію земельної ділянки, і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України, ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, в тому числі внаслідок спадкування, та припинення права власності. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України). В силу ст.116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. VІ. Висновки суду Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON] у визначений законом спосіб не набула права власності на земельну ділянку площею 0,60 га ріллі для ведення особистого селянського господарства, оскільки не завершила процедуру її приватизації та не отримала правовстановлюючого документа, то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючого документа на цю земельну ділянку входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , яку прийняв позивач [PERSON] . Визнання за позивачем права на завершення приватизації земельної ділянки не порушує права та інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідачем Михайлівською сільською радою визнано позовні вимоги [PERSON] , про що подано до суду відповідну заяву, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки право [PERSON] на оформлення його спадкових прав на спадщину померлої [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved