Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по пров. Гагаріна, 13-а в с. Бобруйки та на земельні ділянки площами 0,0786 га та 0,2500 га, що розташовані на території с. Бобруйки, пров. Гагаріна, 13-а, до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що після смерті [PERSON] позивач не може успадкувати вище вказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Представник відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без участі представника відділу Держгеокадастру. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 19 жовтня 2011 року померла мати позивача [PERSON]. Підтвердженням є свідоцтво про смерть серії І-БК № 212243 від 19 жовтня 2011 року. Ще за життя, 17 травня 2010 року [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 28, в якому все своє майно заповідала сину, позивачу у справі, [PERSON]. Даний заповіт станом на 27 січня 2017 року не змінювався. Відповідно до ст. 1233 ЦК України (в редакції 2003 року) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по пров. Гагаріна, 13-а в с. Бобруйки та на земельні ділянки площами 0,0786 га та 0,2500 га, що розташовані на території с. Бобруйки, пров. Гагаріна, 13-а, Козелецького району Чернігівської області. Позивач у справі, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], але юридично не може оформити спадщину, оскільки право власності на житловий будинок в с. Бобруйки, пров. Гагаріна, 13-а, що виникло на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 1990 року, нотаріально посвідченого секретарем виконавчого комітету Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за яким [PERSON] його придбала не було вчасно зареєстровано у виконавчому комітеті Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у порядку, встановленому Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженій Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року зареєстровано не було. Державні акти на право власності на земельні ділянки на імя [PERSON] є втраченими, що підтверджується оголошенням в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення» від 04 лютого 2017 року, а також довідкою Козелецького ВП Ніжинського ВН ГУНП в Чернігівській області № 773 від 06 лютого 2017 року про те, що Державні акти на земельні ділянки на імя [PERSON], в стіл знахідок не надходили. Згідно довідки № 18 від 26 січня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті, 19 жовтня 2011 року, проживала за адресою: [INFO], та мала такий склад сім'ї: проживала одна. Позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті [PERSON]. При цьому, спадкоємців за законом, які мають право на обовязкову частку в даній спадщині після смерті [PERSON], і які б у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернулись із заявою про прийняття спадщини не має. В звязку з цим право власності на спадщину за заповітом [PERSON] підлягає захисту судом. Згідно частини 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. На підставі наведенного та

Outcome: approved