Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на його користь суму заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення у розмірі 25739 грн. 67 коп. та витрати на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, абонентський рахунок № [NUMBER] . У відповідачів утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Посилаючись на Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», які передбачають обов`язок споживача своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів, положення ст. 625 ЦК України щодо відповідальності боржників за прострочення виконання грошового зобов`язання, КП «Харківводоканал» просило суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 25739 грн. 67 коп., із них: 12957 грн. 00 коп. за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2014 року по 31.04.2019 року; 9412 грн. 58 коп. за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2014 року по 31.04.2019 року; інфляційні витрати у розмірі 2655 грн. 63 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 714 грн. 46 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 9 січня 2020 року ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання. Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов`язана поведінки відповідача, спираючись на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що «розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника». Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 03.01.2020 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що відповідачі отримують послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал» Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно зі ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10 січня 2002 року закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовим розглядом встановлено, що відповідач, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснюють несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим, має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2014 року по 31.04.2019 у розмірі 12957 грн. 00 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2014 року по 31.04.2019 року у розмірі 9412 грн. 58 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи відсутність заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, позовні вимоги КП «Харківводоканал» про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2014 року по 31.04.2019 у розмірі 12957 грн. 00 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2014 року по 31.04.2019 року у розмірі 9412 грн. 58 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 2655 грн. 63 коп. та 3% річних у розмірі 714 грн. 46 коп. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 26536 від 21.12.2019 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 1921,00 грн. з відповідачів на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved