Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 06 травня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення\~заборгованості по\~сплаті аліментів. Свої позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів, позивач обґрунтовує тим, що Біляївським районним судом Одеської області 14.07.2003 року було прийнято рішення, згідно якого з відповідача було стягнуто на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно починаючи з 04.07.2003 року і до його повноліття. Незважаючи на рішення суду відповідач не сплачує аліменти. У зв`язку з невиконанням рішення суду, у відповідача виникла заборгованість та станом на 01.04.2019 року становить 87796,66 гривень. Оскільки син продовжує повністю знаходитись на утриманні позивача та їй тяжко одній утримувати дитину, позивач змушена звернутись з вказаним позовом. 2. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Позивач надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила проводити судове засідання без її участі. (а.с. 26) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2019 року, цивільну справу № 496/1616/19, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 5. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 08 травня 2019 року вказаний цивільний позов було залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви. 6. 22 травня 2019 року до суду від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду щодо усунення недоліків. 7. Суддя оглянувши надані до суду документи встановив, що позивачем усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 08 травня 2019 року. 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 23 травня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 9. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 10. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 11. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 12. Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14.07.2003 року було стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно починаючи з 04.07.2003 року і до його повноліття. (а.с. 7) 13. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, вбачається, що у період з 01.08.2018 року по 01.04.2019 року заборгованість за виконавчим листом № 2-726/03 виданого Біляївським районним судом Одеської області складає 87796,66 грн. (а.с. 9) 14. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Маяківською сільською радою, Біляївського району, Одеської області. (а.с. 8) V. Оцінка Суду. 15. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 16. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 17. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 18. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 19. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 20. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 21. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі- СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 22. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. 23. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 24. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 25. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 26. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. 27.\~Встановивши вказані\~обставини та\~врахувавши характер\~спірних правовідносин,\~надавши оцінку\~доказам у\~їх сукупності\~та перевіривши\~їх доказами,\~суд дійшов\~до висновкупро обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті аліментів в сумі 87796,66 гривень. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 28. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, позивачем було сплачено 768,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved