Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

І. Короткий зміст пред`явленого позову. В лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 24 червня 2011 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року шлюб між ними був розірваний. За час перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме 11 червня 2014 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудкою О.С. був посвідчений договір позики між [PERSON] та [PERSON] . За умовами цього договору [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 200000 гривень, а останній зобов`язався повернути грошові кошти частинами до 11 жовтня 2019 року в наступному порядку: протягом наступних 24 місяців зобов`язався до одинадцятого числа наступного місяця повертати по 1500 гривень щомісячно на картковий рахунок [PERSON] , протягом наступних 41 місяця, починаючи з 11 червня 2016 року - по 4000 гривень щомісячно. Грошові кошти за договором позики [PERSON] виплатив на користь [PERSON] у повному обсязі. При цьому, [PERSON] розпоряджається цими коштами особисто, незважаючи на те, що частину цих коштів він отримав після розірвання шлюбу. Право позивача на отримані від [PERSON] грошові кошти [PERSON] не визнає та в добровільному порядку поділити ці кошти не бажає. Тому [PERSON] просить визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти в розмірі 200000 гривень, які були передані у власність [PERSON] на підставі договору позики від 11 червня 2014 року [PERSON] , а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину грошових коштів в сумі 18000 гривень, отриманих [PERSON] від [PERSON] за період з 08 лютого по 30 серпня 2019 року на підставі договору позики від 11 червня 2014 року. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.58-59). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2020 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.73). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та просив суд відмовити у його задоволенні. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 24 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.8). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року шлюб між ними був розірваний (а.с.13). За час перебування у шлюбі, а саме 11 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С., зареєстрований в реєстрі за №1821 (а.с.10). За умовами цього договору [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 200000 гривень. В свою чергу, [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти до 11 жовтня 2019 року в наступному порядку: протягом наступних 24 місяців [PERSON] зобов`язався до одинадцятого числа наступного місяця повертати по 1500 гривень щомісячно на картковий рахунок [PERSON] , відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», протягом наступних 41 місяця починаючи з 11 червня 2016 року - до одинадцятого числа наступного місяця по 4000 гривень. Останній платіж має бути здійснено 11 жовтня 2019 року. За змістом п.9 договору позики укладення цього договору здійснюється [PERSON] під час зареєстрованого шлюбу з [PERSON] та за її згодою, викладеною у формі заяви, справжність підпису на якій засвідчено [PERSON] , приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області 11 червня 2014 року за реєстровим номером 1819. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, врегульовані гл.8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №756/14404/15-ц (провадження №61-24789св18) у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Оскільки, грошові кошти, які були внесені за час зареєстрованого шлюбу та обліковувалися на розрахунковому рахунку на ім`я відповідача, обґрунтованим є висновок, що вказані кошти є спільним майном подружжя, а тому, підлягають поділу. б. норми процесуального права. Відповідно до положення ч.ч.1-2, ч.4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором позики та повернув грошові кошти, отримані ним в борг від [PERSON] . Вказана обставина підтверджується випискою по картковому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] у АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 02 липня 2014 року по 30 серпня 2019 року (а.с.18-53). Разом з цим, згідно історії по картковому рахунку [PERSON] він отримав від [PERSON] 30 серпня 2019 року грошові кошти у розмірі 8000 гривень, 07 серпня 2019 року - 4000 гривень, 08 липня 2019 року - 4000 гривень, 07 червня 2019 року - 4000 гривень, 07 травня 2019 року - 4000 гривень, 09 квітня 2019 року - 4000 гривень, 06 березня 2019 року - 4000 гривень, 08 лютого 2019 року - 4000 гривень, а всього у розмірі 36000 гривень. Таким чином, грошові кошти у розмірі 36000 гривень, отримані [PERSON] від [PERSON] шляхом зарахування на картковий рахунок, були отримані вже після набрання законної сили судовим рішенням про розірвання шлюбу між сторонами по справі, тобто після 22 січня 2019 року. Вказаними грошовими коштами [PERSON] розпорядився на власний розсуд. Інших доказів, які б спростовували вищезазначені висновки суду, сторони не надали. Тому грошові кошти у розмірі 36000 гривень є спільним майном подружжя та підлягають поділу шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 18000 гривень (36000 / 2). VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції (а.с.1) вбачається, що при зверненні до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 841 гривні. Пред`явлений нею позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved