Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області Крамчанінов А.І. звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] шкоду в сумі 5440,00 гривень, спричинену ним внаслідок незаконного вилову риби, а також витрати з оплати судового збору в сумі 1762,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області було винесено постанову від 04.12.2017 року, з якої вбачається, що 06.11.2017 року о 10-00 годині [PERSON] знаходячись на узбережжі річки Кальміус в Лівобережному районні міста Маріуполя, з метою незаконного вилову риби, діючи умисно, без відповідних документів, в порушення вимог ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 Правил любительського та спортивного риболовства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, без передбаченого законом дозволу, займався незаконним рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову - сітки «Павук». В результаті вказаних незаконних дій відповідач виловив рибу «піленгас» молодь загальною кількістю 8 одиниць. Згідно розрахунку матеріального збитку Маріупольського територіального відділу Азовського басейнового управління охорони, використання і відновлення водних біоресурсів та регулювання рибальства (Азоврибохорона), [PERSON] своїми діями заподіяв шкоду у розмірі 5440,00 гривень, яку розраховано на підставі Постанови КМУ №1209 від 21 листопада 2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Постанова набрала законної сили. Однак, при розгляді даної справи судом не було вирішено питання про відшкодування шкоди, завданої рибному господарству України відповідачем. На цей час, шкода у добровільному порядку не відшкодована. Прокурор Маріупольської міської прокуратури № 2 Донецької області Кузьменко Р.А. в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник Маріупольської міської ради Кузь К.О. (яка діє на підставі довіреності) в судове засідання не з'явилась, від неї в матеріалах справи є заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені заяви наполягає. Відповідач [PERSON] до суду не прибув за невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений за місцем реєстрації замовною судовою кореспонденцію, яка повернулась до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 04 грудня 2017 року, яка набрала законної сили 14.12.2017 року, встановлено, що 06.11.2017 року о 10-00 годині [PERSON] знаходячись на узбережжі річки Кальміус в Лівобережному районні міста Маріуполя, з метою незаконного вилову риби, діючи умисно, без відповідних документів, займався незаконним рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову - сітки «Павук». В результаті вказаних незаконних дій відповідач виловив рибу «піленгас» (молодь) загальною кількістю 8 одиниць, чим спричинив шкоду рибному господарству України на суму 5440,00 гривень. Своїми діями [PERSON] припустився порушення вимог ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», п. 3.15 Порядку здійснення аматорського та спортивного рибальства, затвердженого постановою КМУ № 1126 від 18.06.1998 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 85 ч. 4 КУпАП. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП, та покладено на нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу на користь держави в сумі 340 (триста сорок) гривень з конфіскацією знаряддя лову. Знаряддя лову сіть «павук», незаконно здобуті водні живі ресурси рибу «піленгас» у кількості 08 одиниць, які були вилучені у правопорушника конфісковано. Згідно такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, розмір шкоди, спричиненої діями [PERSON] становить 5440,00 гривень. Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Частиною другою статті 10 вказаного закону передбачено, що громадяни відповідно до закону зобов'язані, зокрема, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. На підставі ст.ст. 47,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Таким чином, судом встановлено, що діями [PERSON] що виразились у незаконному вилові риби, Маріупольській міській раді Донецької області, яка є розпорядником коштів місцевого бюджету, спричинено шкоду в сумі 5440,00 гривень, а отже, доводи позову знайшли своє підтвердження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме: витрат по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved