Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Короткий зміст позову Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про виключення запису про батька дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається те, що вони із відповідачем перебували у шлюбі, зареєстрованому 19 лютого 2015 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис №237. За час спільного проживання, в шлюбі народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіцманським районним судом Чернівецької області від 04.02.2021 року шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] було розірвано. Вказує, що позивач з жовтня місяця 2018 року подружні стосунки з відповідачкою не підтримує через відсутність порозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань. Зазначає, що на початку липня місяця 2021 року [PERSON] повідомила його про те, що [INFO] народився син [PERSON] , та повідомила , що в період часу починаючи, з 2018 року, вона мала відносини з іншим чоловіком з яким проживала у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Вважає, що не будучи біологічним батьком дитини, запис у свідоцтві про народження дитини від іншого чоловіка, має бути виключений в графі батько. Мотивує окрім наведеного вимоги і тим, що з 2018 року він з [PERSON] не мав жодних інтимних стосунків, оскільки перебував за межами території України, а саме у республіці Австрія на заробітках. Просить, виключити відомості про батьківство з актового запису №1174 від 04.06.2021 року, про народження [PERSON] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Рух справи та позиція сторін Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відзиву на позов відповідачем [PERSON] не надано; останні у направленій до суду заяві позовні вимоги визнала, просить їх задовольнити. В заяві вказує на те, що дійсно у неї були фактичні відносини з іншим чоловіком, та народжений син [PERSON] не походить від [PERSON] та останній не являється біологічним батьком дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених в позові. Представник третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 21 вересня 2021 на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без участі представника. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що, виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Дослідженні докази надані сторонами та застосовані норми права Судом встановлено, що 19 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який 04.02.2021 року Кіцманським районним судом Чернівецької області було розірвано (а.с.9) В шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області №2101 (а.с.8) та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №1174, [PERSON] - записаний батьком дитини, мати - [PERSON] (а.с.8,10). Судом встановлено та підтверджується сторонами, що з 2019 року позивач [PERSON] перебував за межами території України, а саме у республіці Австрія на заробітках що вбачається з відомостей виїзду з території України та в`їзду на територію України за даними закордонного паспорту (а.с. 16-19) Відповідно ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ч.1 ст.133 СК України). Статтею 138 СК України передбачено, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України ), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, та не заперечувала того, що народжений в неї син [PERSON] , народжений нею в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, а не [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відсутність кровного споріднення між дитиною [PERSON] та [PERSON] не оспорюється, а тому ці факти не вимагають доказування відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України. Статтею 134 СК України, передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом частини першої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України достовірнимиє докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до норм частини першої статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатнімиє докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях(частина шоста статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). На підставі ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності,суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Позивачем [PERSON] вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат не заявлено, у зв`язку з чим, суд вважає, що їх слід віднести за рахунок позивача. Висновки На підставі викладеного та

Outcome: approved