Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 31 липня 2018 року за вх.№ 5610 до Баришівського районного суду для розгляду справи по суті надійшла позовна заява [PERSON] ( в подальшому позивач) до [PERSON] ( відповідач 1), [PERSON] ( відповідач 2) про встановлення факту народження дитини та визнання батьківства. В обгрунтування заявленого позову зазначає, що з червня місяця 2017 року він почав співмешкати та проживати однією сім'єю із [PERSON]. Від спільного проживання, [INFO] року у них народилася донька, однак у Баришівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області йому було відмовлено у реєстрації його батьком дитини на тій підставі, що мати дитини перебуває у зареєстрованому шлюбі із іншим чоловіком. Просить суд постановити рішення, яким встановити факт народження дитини жіночої статі у [PERSON], [INFO], громадянки України, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] дата народження дитини - [INFO] року; місце народження дитини - м. Київ, Україна. Записати батьком дитини [PERSON], [INFO] року народження, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] Записати матір'ю дитини [PERSON], [INFO], громадянка України, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] Дитині присвоїти: прізвище - [INFO]ім'я - [INFO]; по-батькові - [INFO]. Відповідач [PERSON] проти заявленого позову не заперечує пояснивши суду, що із [PERSON], вони проживають однією сім'єю більше року. Від спільного проживання мають доньку Полінку, батьком якої є позивач. Її чоловік, [PERSON] більше двох років тому виїхав на постійне місце проживання в с. Соломіївку Дубровицького району Рівненської області і з того часу вона з ним зовсім не спілкується тп подала до суду заяву про розірвання шлюбу. Доньку народила [INFO] року в Київському обласному центрі охорони здоров'я матері і дитини Відповідач [PERSON] в судове засідання будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання на розгляд справи не з'явився, причини своєї неявки суд не повідомив. ІІ. Заяви і клопотання. В ході судового розгляду справи заяв і клопотань від сторін не надходило. Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України, під час судового розгляду справи, здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 квітня 2009 року ( а.с.10) , 03 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Оскільки спільне подружнє життя не склалося, [PERSON] залишивши сім'ю виїхав на постійне місце проживання до своїх батьків в с. Соломіївку Дубровицького району Рівненської області де і проживає на даний час. Разом з тим, [PERSON] з червня місяця 2017 року почала спільно проживати із [PERSON] та [INFO] року у Київському обласному центрі охорони здоров'я матері і дитини у них народилася донька. Факт народження доньки підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 184 від 17 липня 2018 року відповідно до якого, [PERSON] , яка проживає [ADDRESS] народила дівчинку, вагою 1640 грам. Мати дитини в зареєстрованому шлюбі не перебуває в зв'язку з чим, Баришівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було відмовлено у реєстрації [PERSON] батьком дитини, оскільки її мати перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За змістом частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293). За правилами частини другою статті 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з частиною четвертою статті 3 Сімейного Кодексу України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути поданою як до так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживають однією сім'єю, ведуть спільне господарство та мають спільні права та обов'язки. Від спільного подружнього проживання у них народилася донька. Однак, у реєстрації батьком дитини [PERSON] було відмовлено, що в свою чергу породжує певні юридичні наслідки, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про встановлення факту народження дитини повинні бути задоволені. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, може відбуватися у добровільному порядку, а саме: - за спільною заявою матері та батька дитини (ст. 126 СК України); - за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини (ст. 127 СК України) та у судовому порядку (ст. 128 СК України). Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Таким чином, у разі народження дитини жінкою, яка не перебуває у шлюбу з чоловіком, який є батьком дитини, а останній виявив бажання визнати своє батьківство відносно даної дитини, тобто бути записаним у свідоцтві про народження дитини батьком дитини, мають право подати до органів реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про визнання батьківства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] звернулися до Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про реєстрацію позивача батьком дитини, яку 12.07.2018 року народила відповідачка. Однак, у такій реєстрації було відмовлено оскільки [PERSON] на момент подання заяви перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України віл 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщ того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Оскільки Відповідач, [PERSON] у встановленому законом порядку відмовляється подати заяву про відмову від свого батьківства щодо новонародженої дитини і взагалі ухиляється від спілкування з даного приводу, то суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. З урахуванням вищенаведеного,

Outcome: approved