Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 січня 2016 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики на суму 15 000 Євро, які він зобов`язався повернути до 31 травня 2016 року. Крім цього, в якості забезпечення [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики, між ним та [PERSON] 28 січня 2016 року був укладений договір поруки. Однак, відповідач, у встановлений у договорі строк, суму боргу не повернув. Вважає, що крім суми боргу, відповідач повинен заплатити йому три відсотки річних на дану суму боргу, що становить 450 Євро. Просить стягнути солідарно з відповідачів в його користь заборгованість за договором позики в сумі 15 000 Євро, 3% річних в сумі 450 євро та судові витрати в сумі 4 182 грн. 32 коп. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 серпня 2019 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення боргу за договором позики, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2019 року дану справу призначено до судового розгляду по суті. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 28 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] . 15 000 Євро, які зобов`язався повернути до 31 травня 2016 року (а.с.8). Із договору поруки від 28 січня 2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що останній поручається перед [PERSON] за виконання зобов`язань, взятих на себе перед ним [PERSON] , а саме, зобов`язання повернути борг в сумі 15 000 Євро, в строк до 31 травня 2016 року. Договір поруки діє до 31 травня 2019 року (а.с.9). Згідно розписки від 28 січня 2016 року, [PERSON] отримав від [PERSON] . 15 000 Євро, які зобов`язується повернути до 31 травня 2016 року (а.с.10). Із нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 26 січня 2016 року вбачається, що [PERSON] дає згоду на укладення її чоловіком [PERSON] договору позики грошових коштів (а.с.11). V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості, відповідач порушує зобов`язання за даним договором позики. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог, а тому з відповідачів, солідарно, в користь позивача слід стягнути заборгованість за договорами позики в сумі 15 000 Євро, що по курсу Національного банку України станом на 28 січня 2016 року еквівалентно 406 050 грн. 00 коп., та 3% річних в розмірі 450 Євро, що по курсу Національного банку України станом на 28 січня 2016 року еквівалентно 12 181 грн. 50 коп.. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі по 2 091 грн. 16 коп., з кожного.

Outcome: approved