Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 22 лютого 2017 року між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 16-604-824-2-17-Г(з ануїтетними платежами), відповідно до якого відповідач отримав через касу банку готівковими коштами кредит в розмірі 65000,00 грн. на строк з 22 лютого 2017 року до 21 лютого 2020 року включно, зі сплатою 10% річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним повинна здійснюватися щомісячними ануїтетними платежами. Щомісячний платіж, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та має заборгованість. Починаючи з 01 травня 2017 року, в порушення п.п. 1.1, 1.4., 3.2.3, 4.5. кредитного договору, відповідачем не сплачуються у повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом. В результаті таких дій станом на 13 вересня 2018 року заборгованість за кредитом з урахуванням нарахованих у відповідногості до умов договору та несплачених відповідачем відсотків, несплаченої комісійної винагороди та штрафу складає 95284,56 грн., в тому числі 63454,82 грн. - заборгованість за кредитом, 53,57 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2526,17 грн. - комісійна винагорода, штраф в розмірі 29250,00 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою щодо сплати простроченої заборгованості та штрафу за порушення кредитного договору, проте відповідачем заборгованість не сплачена. Суму заборгованості, що з урахуванням штрафних санкційсклала 95284,56 грн., та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 4 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно зі статтею 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 5 квітня 2019 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 17 травня 2019 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення зазначено закінчення встановленого терміну зберігання. 31 липня 2019 року відповідачу повторно направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 11 вересня 2019 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення зазначено закінчення встановленого терміну зберігання. 10 лютого 2020 року відповідачу втретє направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 17 березня 2020 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта». 15 квітня 2021 року відповідачу вчетверте направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 5 жовтня 2021 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Фактичні обставини справи Судом встановлені наступні факти. [PERSON] 21 лютого 2017 року звернувся до ПАТ «Мегабанк» з заявою на отримання Експрес - кредиту на споживчі цілі (а.с.20). 22 лютого 2017 року між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого є АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 16-604-824-2-17-Г (з ануїтетними платежами) (а.с.18 ). Невід`ємною частиною договору є Додаток № 1 (розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної річної процентної ставки з графіком платежів), підписаний сторонами (а.с.19). Відповідно до пунктів 1.1.,1.2.,1.3. кредитного договору визначено, що відповідачу надається кредит на споживчі цілі в розмірі 65000,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 10% відсотків річних за користуванням кредитом, на строк з 22 лютого 2017 року до 21 лютого 2020 року включно, шляхом видачі з каси банку готівкою. Відповідно до пункту 4.4. кредитного договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,9000% від суми кредиту. Комісійна винагорода сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Пунктом 4.5. кредитного договору визначено, що розмір щомісячного платежу становить 3989,90 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, та сплачується щомісяця не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до пункту 4.6.договору для сплати щомісячного платежу, штрафу, комісії та пені позичальник вносить грошові кошти на рахунок № [NUMBER] . Подальший перерозподіл та перерахування коштів з вказаного рахунку здійснюється кредитодавцем самостійно. Згідно з пунктом 3.2.3. кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. За умовами пункту 1.2. кредитного договору за користування кредитом понад строку, встановленого в пункті 1.2. договору, проценти нараховуються та повинні бути сплачені в розмірі 0,1 процентів річних.. Пунктом 4.10.,6.3. кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 0,1 %, а за невиконання прийнятих на себе зобов?язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав [PERSON] кредит, видавши через касу банку готівкові кошти у розмірі 65000,00 грн. Отримання коштів підтверджено підписом відповідача на заяві про видачу готівки. Вказана обставина підтверджується даними заяви на видачу готівки № TR.1578099.848.3383 від 22 лютого 2017 року (а.с.21). Відповідач у строки, встановлені договором, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору внаслідок чого утворилася заборгованість та були нараховані штрафні санкції банком. Починаючи з 1 травня 2017 року, відповідачем не сплачуються у повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом, в результаті чого станом на 13 вересня 2018 року заборгованість за кредитом складає 95284,56 грн., в тому числі 63454,82 грн. - заборгованість за кредитом, 53,57 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2526,17 грн. - комісійна винагорода, штраф в розмірі 29250,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 16-604-824-2-17-Г від 22 лютого 2017 року станом на 13 вересня 2018 року (а. с. 10), банківською випискою про рух коштів по рахунку за період з 22 лютого 2017 року по 12 вересня 2018 року (а.с.11-17) . 4 вересня 2017 року на адресу позичальника [PERSON] банк направив вимогу № 08-837, в якому банк повідомляв боржника про невиконання зобов`язань за кредитним договором та про те, що банк вимагає сплатити суму заборгованості по кредиту, несплачені проценти за користування кредитними коштами, комісійну винагороду та штраф у строк до 4 жовтня 2017 року (а.с.11, 12). Доказів погашення заборгованості після звернення позивача до суду з цим позовом відповідачем не надано. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦПК України, невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між сторонами договірних відносин щодо надання кредитних коштів, умов сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісійної винагороди, пені та штрафу за прострочення виконання зобов`язань. Вказані обставини підтверджені письмовими доказами у виді договору № 16-604-824-2-17-Г (з ануїтетними платежами), додатку № 1 (розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної річної процентної ставки з графіком платежів), заяви на видачу готівки № № TR.1578099.848.3383 від 22 лютого 2017 року, які долучені до позовної заяви та містять підпис відповідача. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання перед позивачем, чим порушує умови договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Розмір заборгованості, нарахованої у відповідності до погоджених сторонами умов договору становить 63454,82 грн. заборгованості за кредитом, 53,57 грн. заборгованості несплаченої суми відсотків за користування кредитом, 2526,17 грн. заборгованості несплаченої комісійної винагороди. Згідно зі статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно правил статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір нарахованого у відповідності до пунктів 4.10.,6.3. кредитного договору штрафу становить 29250,00 грн. Відповідач обізнаний про наявність заборгованості, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надав. Висновки за результатами розгляду Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1762,00 гривню. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved