Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. 03 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовною заявою до Ладижинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить трикімнатна квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . Вона є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Після її звернення до нотаріуса, позивачу було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що про смерть батька вона випадково дізналася від своєї родички по материнської лінії після того, як його поховали. Проте, відразу вона не мала можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не мала свідоцтва про смерть батька. Для отримання свідоцтва про смерть позивач звернулася до органів РАЦС. Після цього в Южноукраїнському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 5 травня 2020 року отримала повторне свідоцтво про смерть батька і 06.05.2020 звернулася до Другої тростянецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ІІ. Пояснення учасників справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Додатково показала, що протягом тривалого часу вона не спілкувалася зі своїм батьком, тому і не знала про його смерть. Про смерть батька вона випадково дізналася на початку травня 2020 року від родички матері. Разом з тим, дізналася, що після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що необізнаність про смерть батька є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник відповідача Ладижинської міської ради Бучко О.М. позов не визнав, посилаючись на те, що необізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця не є поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Водночас, вказав на те, що у покійного [PERSON] спадкового майна не було. Він проживав у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Однак, вказана кімната після смерті останнього перейшла у комунальну власність, оскільки не була приватизована батьком позивача. ІII. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин. [INFO] у м. Ладижин помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 листопада 1973 року [PERSON] , вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] (а.с.8). З копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 02 листопада 1991 року вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , дружина отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 8?). З копії паспорта серія та номер [NUMBER] , виданого [PERSON] , [INFO] та з довідки 018-501 ЖС №-902 станом на 21.05.2020 вбачається, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-5, 9). З відповіді, наданої [PERSON] завідувачем Другої тростянецької державної нотаріальної контори Г.С. Кощеєвою №187/02-14 від 13 травня 2020 року вбачається, що позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с.10). Разом з тим, суд досліджує копію витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.07.2020, з якої вбачається, що було зареєстровано спадкову справу 13.05.2020 за номером у спадковому реєстрі 65821068, де спадкодавцем являється [PERSON] (а.с. 24). З довідки, виданої КП Тульчинське МБТІ №719 від 14 вересня 2020 року вбачається, що станом на 31.12.2012 згідно з архівними даними, інформація щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ) - відсутня. Інвентаризаційна справа вказаного вище нерухомого майна - не проводилась (а.с. 41). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухомого майна від 20.10.2020 відомості щодо зареєстрованого за [PERSON] права власності на нерухоме майно відсутні (а.с.51). IV. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позовна заява мотивована тим, що позивач [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме не спілкування позивача зі спадкодавцем, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті батька, надалі відсутність свідоцтва про смерть батька. Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, оскільки не спілкування позивача зі спадкодавцем, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті батька не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з тим саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Також безпідставним є посилання позивача на відсутність свідоцтва про смерть батька, оскільки вказані обставини, у даному конкретному випадку, не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як із запитом до органів РАЦС позивач [PERSON] звернулася лише у травні 2020 року, тобто майже через рік після смерті батька. Таким чином, позивачем не надано суду доказів на підтвердження поважності причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, а тому у задоволенні позову слід відмовити. V. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні позову судові витрати зі сплати позивачем судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed