Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 14 листопада 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі) в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 13 грудня 1996 року їй належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані колишні чоловіки її дочок: [PERSON] та [PERSON] , а також її онук [PERSON] , але ніколи за даною адресою вони не проживали, а саме [PERSON] не проживає з 19 січня 2000 року, [PERSON] не проживає з 2016 року, [PERSON] не проживає з 17 лютого 1999 року. З відповідачами, позивач не вела спільне господарство. Відповідачі не є власниками чи співвласниками нерухомого майна за зазначено адресою, особистих речей в будинку не мають, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснювали та не здійснюють, вселитись знову в житло не намагаються, їх місцезнаходження позивачу не відомо. На підставі вказаних обставин позивач змушена звернутися за захистом до суду. 3. Відповідачі до суду відзив на позов не надали. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі. 4. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 29) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5.\~У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2019 року справа була передана судді Галич О.П. 6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18 листопада 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 03 вересня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 02 листопада 2020 року. 8. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явилась без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК України. 10. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 11. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 13 грудня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-3505. (а.с. 4) 12. У довідці Яськівської сільської ради за вих. № 299 від 12 березня 2020 року зазначено, що згідно погосподарської книзі за адресою: [ADDRESS] до складу сім`ї входять: [PERSON] , 1968 року народження зареєстрований, але не проживає; [PERSON] , 1959 року народження зареєстрований, але не проживає; [PERSON] , 1966 року народження зареєстрований, але не проживає. (а.с. 30) 13. Факт відсутності відповідачів підтверджується актом депутата Яськівської сільської ради [PERSON] від 12 листопада 2019 року. У вказаному акті зазначено, що за адресою позивача, а саме: [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають: [PERSON] не проживає з 17 лютого 1999 року, [PERSON] не проживає з 19 січня 2000 року, [PERSON] не проживає з 2016 року. (а.с. 5) V.\~Оцінка Суду. 14. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 15. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 16. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 17. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав. 18. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). 19. Як встановлено матеріалами справи, позивач є власником житлового будинку, в якому зареєстрована відповідачі. 20. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК України,\~ст. 405 ЦК України). 21. Статтею 156 ЖК України\~передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири),\~\~якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 22. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. 23. Підстави для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2\~ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 24. Виходячи з того, що\~Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. 25. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. 26. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. 27. Таким чином згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. 28. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. 29. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 30.\~Відповідно до\~позовних вимог\~позивача та\~наданих письмових\~доказів,\~суд вважає\~доведеним,\~що відповідач [PERSON] не проживає з 17 лютого 1999 року, [PERSON] не проживає з 19 січня 2000 року, [PERSON] не проживає з 2016 року в житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в житловому будинку за місцем реєстрації відповідачами суду не подано. 31. З урахуванням викладеного, досліджених по справі доказів, встановлених обставин справи, суд вважає, що позивачем доведено наявність передбачених ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~підстав для визнання відповідачів такими, що втратили права користування жилим приміщенням та позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved