Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» після скасування судового наказу звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, вимоги якого під час судового розгляду зменшив. Представник позивача під час розгляду справи підтримала заявлені КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, оскільки зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], б. 53, кв. 5. Позивач у період з 01.09.2012 р. по 01.10.2015\~р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення на загальну суму 5511,54\~грн. Але, оплату за надані послуги відповідачами здійснено частково, у сумі 3307,64\~грн. Посилаючись на протиправність дій відповідачів, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення у сумі 2403,90 грн. і судовий збір, сплачений КОНЦЕРНОМ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» при звернені до суду з заявою про видачу судового наказу та з позовом у загальній сумі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» визнала частково та зазначила, що позивачем у розрахунку заборгованості не враховані платежі, здійснені нею у період з вересня 2012 року по жовтень 2015 року у загальній сумі 3845 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 17.11.2012 року позовні вимоги КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» також визнала частково, посилаючись на доводи [PERSON] До судового засідання 01.12.2015 року [PERSON] не зявилась, про час та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку, надала заяву з проханням провести судовий розгляд у її відсутності. Вислухавши думку сторін, дослідивши надані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обов'язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.\~322, 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №\~630 від 21.07.2005 року (далі - Правила). Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі є власниками жилого приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Орджонікідзе, б. 53, кв. 5 та споживачами послуг, які надаються позивачем. КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі, що підтверджується відповідним свідоцтвом від 26.07.2002 р. (а.с. 10). Відповідно до Статуту, затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №\~1589р від 26.07.2002 року, основною метою діяльності КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну (а.с. 9-10). Право позивача на отримання оплати за надані послуги з опалення підтверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради №\~25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжі», відповідно до якого з 01.01.2009 року в м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж (а.с. 108). Під час розгляду справи встановлено, що строк попереднього договору про надання послуг з централізованого опалення сплив (а.с. 9-11), а новий договір про надання вказаних послуг сторонами не укладався. Проте суд зазначає, що відсутність факту підписання сторонами письмового договору не є підставою для звільнення від оплати наданих відповідачам послуг з опалення. Адже, згідно з ч.\~1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» надавав відповідачам комунальні послуги з централізованого опалення, останні використовували їх для власних потреб, частково провадили їх оплату, що свідчить про існування між ними договірних відносин. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст. 32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 17.07.2015 року КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення з [PERSON] На підставі вказаної заяви судом був виданий наказ, який ухвалою суду від 07.09.2015 р. було скасовано (а.с. 8). Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі свої зобов'язання щодо оплати за отримані послуги з теплопостачання за період з 01.09.2012 року по 01.10.2015 року в повному обсязі не виконали. З розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідачів складає 2403,90 грн. (а.с.\~50-51). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Під час розгляду справи, відповідачем [PERSON] були надані квитанції про здійснення нею оплат на користь позивача за період з вересня 2012 року по жовтень 2015 року у загальній сумі 3845 грн. (а.с. 29-30), які не враховані позивачем у доданому до позові розрахунку. З цього приводу представником позивача було зазначено, що сплачені відповідачем суми у звязку із наявністю заборгованості за попередній період, яка виникла до вересня 2012\~року, були зараховані на погашення вказаної заборгованості. Перевіряючи доводи відповідача, суд зазначає, що надані нею платіжні документи не містять інформації щодо цільового призначення платежів, також [PERSON] не надані інші докази, які б підтверджували призначення здійснених нею платежів. За таких обставин, суд вважає правомірними дії позивача щодо зарахування внесених відповідачем сум на рахунок погашення заборгованості за надані послуги. Також суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки він відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам, а позивач має право на стягнення вказаної заборгованості через неналежне виконання відповідачами своїх обовязків щодо оплати наданих послуг. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає, що позов КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідними платіжними дорученнями сплата судового збору при зверненні до суду з позовною заявою та заявою про видачу судового наказу по 121,80 грн. (а.с. 1, 31), що загалом складає 1218 грн. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» судовий збір, сплачений при звернені до суду по 609\~грн. з кожної.

Outcome: approved