Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

І.Виклад позиції позивача та відповідача. До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] (далі позивач) з позовом до Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом» (далі Відповідач), третя особа - Незалежна профспілка працівників МТП «Чорноморськ» про визнання наказу № 10 від 07.06.2021 року незаконним, його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працювала в Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом» на посаді сторожа та 07.06.2021 року наказом № 10 її було звільнено з відповідно до п.1 чст. 40 КЗпП України. Однак цей наказ є незаконним та необґрунтованим що порушує її права. Тому позивач змушена звернутись до суду, та просить суд: Наказ Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом» за №10 від 07.06.2021 року про звільнення [PERSON] по ч.1 ст. 40 КЗпП України визнати незаконним та скасувати; Поновити [PERSON] в Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом» на посаді сторожа; Стягнути з Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом» на користь [PERSON] ІПН [NUMBER] середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 07.06.2021 року по час постановлення рішення суду; ; Стягнути з Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом» на користь [PERSON] ІПН [NUMBER] судові витрати у розмірі визначених платіжними квитанціями; Рішення в частині поновлення [PERSON] в Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць піддіти до негайного виконання. Відповідач до судового засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, про час та день слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 43-44, 45). Третя особа до судового засідання не прибула, надала до суду пояснення щодо середнього заробітку працівника за час вимушеного прогулу ( а.с. 46-47). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с. 42). Представник до судового засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, про час та день слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 43-44, 45). Третя особа до судового засідання не прибула, надала до суду пояснення щодо середнього заробітку працівника за час вимушеного прогулу ( а.с. 46-47). Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. У відповідності до ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України, Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справ. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 17.07.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 13). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 02.08.2021 року було зупинено провадження по справі до отримання відповіді від третьої особи (а.с. 32). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 02.08.2021 року задоволено клопотання третьої особи та витребувано документи (а.с. 33). Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.09.2021 року відновлено провадження по справі (а.с. 41) Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. Між відповідачем та позивачем існують трудові правовідносини, оскільки позивач 01.10.2001 року прийнята до Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом» на посаду сторожа, та звільнена у зв`язку зі скороченням штату від 07.06.2021 року. що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до посвідчення серії № [NUMBER] від 25.09.2014 року [PERSON] має право на пільги і компенсації, передбачені ст.. 20, п.п.5, 7, 8, 11, 12, 20, 23, 27, 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 8) V. Оцінка Суду. Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Суд дає оцінку обґрунтованості та законності прийнятого рішення відповідно до його змісту. Відповідно до ст.. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5,7 статті 40 і пунктами 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Незалежна профспілка працівників морського торговельного порту «Чорноморськ» згоди на звільнення сторожа [PERSON] з Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом» не надавала, що підтверджується випискою з протоколу № 6 засідання Президії НПП МТП «Чорноморськ» від 18.08.2021 року (а.с. 37-39). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України яка викладена в Постанові від 09 грудня 2015 року по цивільній справі 6-2123цс15, вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Таким чином суд приходе до висновку, що саме з вини відповідача позивачка була позбавлена можливості працювати, так як відповідач не мав правових підстав для її звільнення. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Однак, право позивача на працю - виконання його посадових обов`язків з оплатою відповідно до умов трудового договору було безпідставно порушене відповідачем. Тому порушене право має бути відновлене скасуванням оскаржуваного наказу. Відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 3 п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.92р. зі змінами, У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно з п. 5 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» за № 100 від 08.1995р. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної(годинної) заробітної плати. Відповідно до п. 8 вищезазначеної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів(годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно до пп. б) п. 4 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» за № 100 від 08.1995р. до розрахунку не входять одноразові виплати які носять компенсаційний характер та які нараховуються з метою відшкодування працівникам матеріальних витрат пов`язаних з виконанням трудових чи інших передбачених законом обов`язків, та характер допомоги (за невикористану відпустку, вихідна допомога, матеріальна допомога тощо) ст. ст. 44, 83, 120, 121,125 КЗпП України. Премії, винагороди та інші заохочувальні виплати які пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій відповідно до п. 3 даної Постанови включаються до розрахунку. Тобто, всі виплати втому числі одноразові які пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (високі досягнення в праці; високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою та інші, виробничі премії; одноразова винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо), включаються до розрахунку. Звільнення позивача оголошено безпідставним, тому ефективним способом захисту порушеного права буде збереження за позивачкою середнього заробітку за час простою, як це передбачено ч. 1 ст. 113 КЗпП України, виходячи з розрахунку середнього заробітку, наданого представником третьої особи (а.с. 46-47) за період вимушеного прогулу з 07.06.2021 року по 28.10.2021 року, до ухвалення судом рішення, в сумі 21 755 грн. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги повністю задоволені, то судовий збір має бути покладений на відповідача.

Outcome: approved