Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просила визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у виді житлового будинку [ADDRESS] , яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. ІІ. Стислий виклад позиції учасників судового процесу 2.1. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність (а.с.29, 30, 39, 40, 68). ІІІ. Процесуальні дії у справі 3.1. 07.07.2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні (а.с.27). 3.2. 29.07.2020 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області витребувано докази у приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Гончарової О.С., а також з КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» та з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно(а.с.36). 3.3. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Норми права, які застосував суд 4.1. Цивільний процесуальний кодекс України (ЦПК України) Стаття 13. Диспозитивність цивільного судочинства 1. Суд розглядає справи […] в межах заявлених вимог […] і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81. Обов`язок доказування і подання доказів 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 206. Відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем 4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 4.2. Цивільний кодекс України (ЦК України) Стаття 1216. Поняття спадкування 1. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217. Види спадкування 1. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1220. Відкриття спадщини 1. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 2. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Стаття 1223. Право на спадкування 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1241. Право на обов`язкову частку у спадщині 1.Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Стаття 1261. Перша черга спадкоємців за законом 1. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268. Прийняття спадщини 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її[…] 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1270. Строки для прийняття спадщини 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1273. Право на відмову від прийняття спадщини 1. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. V. Оцінка та висновки суду 5.1. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. 5.2. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 29.11.2018 року (а.с.7). 5.3. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно у виді житлового будинку [ADDRESS] , що належала останньому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку від 02.03.1961 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К. за реєстровим №3-627 (а.с.8-14). 5.4. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №60564164 від 16.06.2020 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня (а.с.56). 5.5. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.08.1962 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським відділом РАГС 11.02.1984 року (а.с.17). 5.6. Згідно із записом у будинковій книзі та паспорту серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 27.11.1996 року, позивачка [PERSON] була зареєстрована разом із [PERSON] , та прийняла спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем (а.с.4-5, 18-22). 5.7. Згідно із нотаріально посвідченою заявою відповідача [PERSON] від 20.06.2020 року спадкове майно, яке залишилося після смерті батька [PERSON] , у встановлений законом строк не прийняв, оскільки з ним на день смерті не проживав, фактично в управління майном не вступав, із заявою про поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини звертатися не буде (а.с.64). 5.8. Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України немає. 5.9. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. від 16.06.2020 року за №124/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно (а.с.23). 5.10. Пунктом 3 Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №1035 від 09.09.2009 року, який втратив чинність 02.06.2011 року, передбачалося, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 року, є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об`єкти будівництва. 5.11. Згідно з п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року за №127, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. 5.12. За змістом листа Державного комітету будівництва та архітектури житлової політики України №12/5-126 від 23.03.1999 року об`єкти, які були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. 5.13. Стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року за №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. 5.14. Як вбачається з повідомлення КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за вих.№908 від 17.08.2020 року, спадковий житловий будинок завершений будівництвом у 1970 році та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. за №127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 10.07.2001р. за №582/5773 (із змінами і доповненнями) не належить до самочинного будівництва (а.с.65). 5.15. Відтак, враховуючи, що спадковий житловий будинок з надвірними спорудами завершений будівництвом у 1970 році, відповідно, не підлягає введенню в експлуатацію та не є самочинним будівництвом, а також зважаючи на те, що іншої форми захисту прав на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивачка не має, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Приймаючи таке рішення, суд також враховує безумовне визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved