Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 01.02.2021 №16700 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 18.01.2013 він уклав кредитний договір №007-04521-180113 з ПАТ «Дельта Банк». 28.07.2014 між сторонами був укладений додатковий договір, відповідно до якого сторони домовилися щодо здійснення прощення (анулювання) боргу за договором від 18.01.22013 в сумі 11120 грн, задля чого позивач мав сплатити банку 44480 грн. 28.07.2014 на користь ПАТ «Дельта Банк» було сплачено 37280 грн, цього ж дня позивач отримав повідомлення про анулювання (прощення) частини боргу. У 2016 році позивачеві повідомили про наявність боргу перед ПАТ «Дельта Банк». У квітні 2016 року він отримав повідомлення, що у зв`язку з ліквідацією банку анулювати частину заборгованості за кредитним договором не стало можливим, у подальшому надходили листи з вимогою сплатити борг у розмірі 14420 грн. У березні 2021 року позивач дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження про стягнення грошових коштів на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», що є правонаступником ПАТ «Дельта Банк», за виконавчим написом №16700 від 01.02.2021, виданим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем. Сума заборгованості, що підлягає стягненню, складає 14420,00 грн. Зазначений виконавчий напис вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено із порушенням вимог діючого законодавства: сума заборгованості не була безспірною, були порушені порядок та умови вчинення виконавчого напису та сплив строк на вчинення виконавчого напису. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] разом із позовом надав судові заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП №64594521. Позивачем та його представником також подана судові заява про розгляд справи без їхньої участі, в якій зазначено про наполягання на задоволенні вимог, та заява про згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» та треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. і приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський О.В. до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача у встановлений судом строк відзив на позов не надав, представники третіх осіб у встановлений строк пояснень щодо позову не надали. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.04.2021 задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом від 01.02.2021 №16700. 07.04.2021 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено її розгляд на 11.05.2021, відповідачеві запропоновано подати судові відзив на позовну заяву, третім особам - письмові пояснення (заперечення) щодо позову. 11.05.2021 судове засідання у справі було відкладено через неявку відповідача та третіх осіб. 24.05.2021 відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України судом постановлено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду без повідомлення причин своєї неявки, не подав відзиву на позов, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 28.07.2014 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язку якого на підставі договору про відступлення прав вимоги є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», був укладений додатковий договір до заяви (пропозиції) Клієнта або Договору на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки або Договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки або інша назва Договору Клієнта № 007-04521-180113 . Цей додатковий договір укладено до Договору №007-04521-180113 від 18.01.2013. На підставі додаткового договору з 31.05.2014 змінився розмір процентних ставок за користування кредитною лінією та/або овердрафтом та інших комісій, досягнуто домовленість про прощення (анулювання) боргу за Договором в сумі 11120,00 грн згідно зі ст.605 ЦК України з моменту здійснення Клієнтом сплати заборгованості не менше ніж 44480,00 грн банку тощо. Згідно з квитанцією №37982007 від 28.07.2014 [PERSON] сплатив на користь ПАТ «Дельта Банк» 37280 грн. 28.07.2014 [PERSON] надіслане повідомлення від ПАТ «Дельта Банк» щодо прийняття рішення стосовно анулювання частини заборгованості за кредитним договором №007-04521-180113 від 18.01.2013 у сумі 11120 грн. 15.03.2016 позивачем подано банку заяву про оспорювання заборгованості. 14.04.2016 [PERSON] надіслане повідомлення від ПАТ «Дельта Банк» про те, що у зв`язку із ліквідацією банку анулювати частину заборгованості за кредитним договором не вбачалося за можливе. 21.05.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» укладено договір №2251/К про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» право вимоги до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору. У повідомленні, в якому відсутні реквізити одержувача і дата складення, представник АТ «Дельта Банк» вказав про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» та навів реквізити для сплати заборгованості. Також в матеріалах справи наявні недатовані роз`яснення щодо повістки про виклик до суду, складені ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі», вимога [PERSON] про сплату боргу за Договором на користь ТОВ «РОСВЕ ІНВЕСТ Україна», та лист-попередження від 12.08.2020, спрямований позивачеві від імені ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі» щодо сплати заборгованості на користь ТОВ «РОСВЕ ІНВЕСТ Україна» в сумі 14920,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 26.02.2021 відкрито виконавче провадження ВП №64594521 за виконавчим написом, вчиненим 01.02.2021 за реєстровим №16700 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» заборгованості в розмірі 14420,00 грн згідно з кредитним договором від 18.01.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк». Постановою від 10.03.2021 звернено стягнення на доходи боржника, які він отримує у Головному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (Управління ПФУ в м. Димитрові Донецької області). V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про нотаріат». Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За приписами ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік). Відповідно до пункту 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пункт другий Переліку вказує, що для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому зазначений пункт 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». В частині щодо доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017, була визнана незаконною та нечинною. Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05.07.2017 у справі за №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивач у позовній заяві ставить під сумнів дотримання нотаріусом умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчинення виконавчого напису, розмір заборгованості, вказує на закінчення трирічного строку з дня виникнення права вимоги. При цьому відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження правомірності нарахування заборгованості позивачу. За таких обставин суд вважає, що заборгованість позивача перед банком за кредитом на час вчинення виконавчого напису не була безспірною. З врахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 454,00 грн за вимогу про забезпечення позову. Також з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збрів в сумі 908,00 грн за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved