Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Кредитна спілка «Союз-Дніпро» 02 травня 2018 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 26 грудня 2016 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3245/16. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 76 680 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, до 25 грудня 2018 року. Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий [PERSON] 26 грудня 2016 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 3379 від 26 грудня 2016 року на суму 76 680 грн. 00 коп. Згідно п. 4.1. кредитного договору, нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом та нараховується на залишок заборгованості за кредитом в день отримання грошових коштів та щомісяця із розрахунку 2,3 % на залишок заборгованості за кредитом. Згідно п. 4.4. вказаного кредитного договору, при порушенні позичальником строків сплати кредиту, вказаних у п. 4.2 договору більш ніж на 15 календарних днів з 16 дня кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання по кредитному договору, тому станом на 16 березня 2018 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 191 386 грн. 92 коп., яка складається з: 76 443,64 грн. - залишок по кредиту; 114 943,28 грн. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 3245/16 від 26 грудня 2016 року, між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки № 3245/16 від 26 грудня 2016 року, відповідно до умов якого поручителі зобов`язалися перед банком відповідати у повному обсязі по зобов`язанням відповідача [PERSON] , визначених кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором з будь-якої причини, у тому числі смерті. Згідно п. 2.2. кредитного договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов`язкам позичальника у повному обсязі, тобто за повернення кредиту, сплату процентів за його використання, за сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Також умовами договору поруки встановлено, що в разі невиконання зобов`язань боржником за кредитним договором відповідачі несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники, при цьому позивач вправі вимагати виконання зобов`язань як від всіх відповідачів разом, так і від кожного з них окремо, як в цілому, так і в частині боргу. Представники позивача неодноразово спілкувались з відповідачами, вимагали погасити суму заборгованості, однак безрезультатно. Також позивачем, з метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити суму заборгованості, але відповіді отримано не було. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3245/16 від 26 грудня 2016 року в розмірі 191386 грн. 92 коп.та понесені судові витрати у сумі 2870,80 грн. Ухвалою про відкриття провадження від 15.05.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України (а.с. 35-36). Заочним рішенням від 16 серпня 2018 року позовну заяву Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 191 386, 92 грн. та судові витрати по справі (а.с. 46-50). Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року заочне рішення від 16 серпня 2018 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу роз`яснено його право на подачу відзиву на позовну заяву згідно вимог ст. 278 ЦПК України. В матеріалах справи мається відзив представника відповідача [PERSON] , [PERSON] (а.с. 159-166), згідно якого представник відповідача просить у позовних вимогах до [PERSON] про стягнення боргу відмовити, мотивуючи наступним. Згідно п. 1.1. Розділу Договору поруки, сторони договору встановлюють, що зобов`язання поручителя перед кредитодавцем є безумовним та ніяких інших умов, окрім передбачених цим договором і вказаних у кредитному договорі, не вимагають. Пунктом 2.3. Розділу 2 Договору поруки встановлено, що в разі невиконання або неналежного виконання з боку позичальника своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитодавець зобов`язується про це повідомити поручителя і вказати суму заборгованості. Виходячи з вищезазначеного, це є засобом досудового врегулювання, оскільки у разі несплати поручителем заборгованості за кредитним договором, то позивач звернеться до суду. Відповідач [PERSON] не знала та не могла знати про заборгованість [PERSON] перед Банком, жодних повідомлень та вимог про погашення заборгованості за адресою проживання не отримувала. Надані ж Банком копії вимоги про погашення заборгованості за кредитом від 18 липня 2017 року за № 1976/17 року не є належними та допустимими доказами по справі, оскільки відсутні докази щодо відправленні їй такої вимоги та отримання нею її . Таким чином, доказів на підтвердження того, що з [PERSON] проводилося досудове врегулювання позивачем не надано. Крім того вказує, що Банком були надані кошти позичальнику строком на 24 місяці починаючи з 26 грудня 2016 року по 25 грудня 2018 року. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язався погашати заборгованість по договору щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. З розрахунку заборгованості вбачається, що до січня 2017 року позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання і не сплатив черговий платіж. До 28 лютого 2017 року позичальник також не виконав взяті на себе зобов`язання, сплативши 3000 грн. з передбачених графіком платежів 3195 грн. та не погасив заборгованість за січень 2017 року у розмірі 7917 грн. В подальшому також не виконував належним чином зобов`язання. Проте позивач всупереч положенням договору поруки не повідомив про це поручителя і не вказав суму заборгованості, тобто минув передбачений ст. 559 ЦК України строк пред`явлення вимог до поручителів. Враховуючи вказане, представник відповідача [PERSON] вважає, що порука [PERSON] на час звернення позивача з позовом до суду в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України припинилась, а заявлені вимоги є безпідставними та задоволенню в частині вимог до [PERSON] задоволенню не підлягають. Вказаний відзив подано поза межами встановлених строків, але беручи до уваги подану представником відповідача [PERSON] , [PERSON] заяву про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе поновити представнику відповідача [PERSON] строк для подання до суду відзиву на позов та прийняти даний відзив. В матеріалах справи також є відповідь на відзив на позовну заяву Голови правління Кредитної спілки «Союз-Дніпро» А.О. Гягяєвої (а.с. 188-191), яка мотивована тим, що [PERSON] згідно з договором поруки є солідарним боржником, тому вимоги позивача до неї є законними та не суперечать чинному законодавству. Кредит був отриманий позичальником ,який є чоловіком [PERSON] , на ремонт квартири, де вони проживали разом, тому твердження [PERSON] про необізнаність заборгованості чоловіка викликає сумніви. Зазначають, що вимога про погашення кредитної заборгованості поручителю [PERSON] направлялася двічі, копії вимог долучені до матеріалів справи. Також вказують, що строк пред`явлення вимог до поручителів по зобов`язанням, виконання який здійснюється частинами не пройшов. У судове засідання сторони не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява Голови правління Кредитної спілки «Союз-Дніпро», А.О. Гягяєвої про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 215). В матеріалах справи також наявна заява представника [PERSON] , [PERSON] про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами (а.с. 216). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за відсутності суду не надано. Відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи в порядку прощеного провадження з викликом сторін оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причина неявки суду не відома. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 грудня 2016 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3245/16 (а.с. 5-6). Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 76 680 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, до 25 грудня 2018 року. Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий [PERSON] 26 грудня 2016 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 3379 від 26.12.2016 року на суму 76 680 грн. 00 коп. (а.с. 9). Згідно п. 4.1. кредитного договору, нарахування процентів за Договором здійснюється за строк користування кредитом, та нараховуються: по перше - залишок заборгованості за кредитом в день отримання грошових коштів (вказаної у п. 1.1. цього договору), по друге - щомісяця з розрахунку 2,3 % на залишок заборгованості за кредитом. Тип процентної ставки є фіксованим. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику (зарахування на рахунок позичальника або видача готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитора або внесення в касу кредитора готівкою) включно. У відповідності до п. 4.2 кредитного договору, погашення заборгованості за договором здійснюється щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно нижче наведеного графіку. Згідно п. 4.4. вказаного кредитного договору, при порушенні позичальником строків сплати кредиту, вказаних у п. 4.2 договору більш ніж на 15 календарних днів з 16 дня кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. У відповідності до п. 5.1. кредитного договору, для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитодавцем за чим договором, сторони укладають договір № 3245/16 від 26 грудня 2016 року. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 3245/16 від 26 грудня 2016 року, між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки № 3245/16 від 26 грудня 2016 року, відповідно до умов якого поручителі зобов`язалися перед банком відповідати у повному обсязі по зобов`язанням відповідача [PERSON] , визначених кредитним договором (а.с. 7-8). Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором з будь-якої причини, у тому числі смерті. Згідно п. 2.2. договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов`язкам позичальника у повному обсязі, тобто за повернення кредиту, сплату процентів за його використання, за сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Згідно п. 2.3 Договору поруки, в разі невиконання або неналежного виконання з боку позичальника своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитодавець зобов`язується про це повідомити поручителя і вказати суму заборгованості. Також 2.6 кредитного договору поруки встановлено, що в разі невиконання зобов`язань поручитель та позичальник відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники, при цьому кредитодавець має право вимагати виконання зобов`язань як від всіх боржників разом, так і від кожного з них окремо, як в цілому, так і в частині боргу. З умовами Договорів відповідачі були ознайомлені та згодні, про що свідчать їхні підписи (а.с.5-8). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Принцип забезпеченості кредиту означає наявність для захисту своїх інтересів, недопустимість збитків від неповернення боргу із-за неплатоспроможності боржника. Кредит видається також на принципі повернення, строковості та платності, що означає, що кредит може бути повернутий Позичальником у встановлений в кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування, тобто сплатою відсотків. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до части другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов`язання перед [PERSON] , виконав належним чином, надавши йому кредит у сумі 76 680 грн. 00 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером № 3379 від 26 грудня 2016 року (а.с.9). Як вбачається з розрахунку (а.с.4), [PERSON] допустив прострочення повернення чергової частини позики станом на 01 лютого 2017 року та в подальшому не виконував зобов`язання належним чином, тому станом на 16 березня 2018 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 191 386 грн. 92 коп., яка складається з: 76 443,64 грн. - залишок по кредиту; 114 943,28 грн. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів (а.с. 4). Позивачем, з метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити суму заборгованості, але відповіді отримано не було. (а.с.10-17). В той же час судом встановлено, що належних та допустимих доказів щодо отримання відповідачем [PERSON] повідомлення про невиконання з боку [PERSON] як позичальника своїх зобов`язань за спірним кредитним договором матеріали справи не містять, отже суд приходить до висновку, що [PERSON] як поручитель [PERSON] не була повідомлена належним чином про порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору, не була обізнана про суму заборгованості. За змістом ч. 1 ст. 546 ЦК України, одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 цього Кодексу. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1,2,3 статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістомчастини четвертої статті 559 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. У п. 4.2 кредитного договору передбачено, що погашення заборгованості за договором здійснюється щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно нижче наведеного графіку. Таким чином, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителів про повернення заборгованості за платежами, які позичальник був зобов`язаний згідно з умовами кредитного договору вносити періодично, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється. Таким чином, позивач повинен був вимагати стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором у шестимісячний строк з часу прострочення несплаченої заборгованості. Проте до суду з даним позовом, в тому числі і до поручителя [PERSON] банк звернувся лише у травні 2018 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ст. 559 ЦК України, тому підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] немає. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заборгованість по кредитному договору № 3245/16 від 26.12.2016 року в розмірі 191 386 грн. 92 коп. підлягає стягненню лише з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підстави для стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] відсутні. Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється у відповідності до ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: partial