Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 1. У березні 2018 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], Словянської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] року померла її матір - [PERSON], яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS], та яка залишила заповіт на ім'я [PERSON], посвідчений 26.09.2014 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрований у реєстрі за № 1838. На день смерті її мати залишила спадкове майно, яке складається із нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що вона є єдиним спадкоємцем, який відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині, так як на час відкриття спадщини - [INFO] року їй виповнилось 67 років, вона є пенсіонером, тобто є повнолітньою непрацездатною дитиною. У лютому 2018 року вона звернулась до Першої Словянської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно, однак нотаріус їй повідомила, що вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що вона не могла своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки постійне місце її проживання є Литовська Республіка, вона є громадянкою Російської Федерації, та незадовго до закінчення строку, встановленого ст.1270 ЦК України вона захворіла, та потребувала хірургічного лікування та їй було призначено постільний режим. Крім того, вона є громадянкою Російської Федерації, та на території Донецької області відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» було прийнято рішення про проведення антитерористичної операції в Донецькій, Луганській та Харківській областях. Оскільки м. Слов'янськ є територією на якій проводиться АТО, вона побоювалась за своє життя та мала можливість приїхати лише у лютому 2018 року. У зв'язку з викладеним просить суд, визначити додатковий строк терміном 6 місяців з дня набрання рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини. 2. 18.04.2018 року відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву з якого слідує, що позивач не навела поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідно до абз.6 п.24 Постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7. Вважає, що [PERSON] навела відомості про те, що хворіла та знаходилась на стаціонарному лікуванні з 22.08. по 18.09.2015 року, тобто термін менше одного місяця. Спадщина відкрилась у день смерті спадкодавця [PERSON] - [INFO] року, та позивачем не наведено жодних поважних причин, чому вона пропустила строк звернення із заявою для прийняття спадщини в період з 09.03. по 21.08.2015 року. Цей період був достатній для подання заяви навіть з огляду на те, що вона проживає у Литві. Стосовно посилань позивача на проведення на території м. Слов'янська антитерористичної операції, вказує, що на час смерті спадкодавця її проведення було завершено (м. Слов'янськ було звільнене 05.07.2014 року, що є загальновідомим фактом), державні органи України та органи місцевого самоврядування діяли на території міста повною мірою. Вважає, що позивачем не наведено доказів, яка саме небезпека життю та здоров'ю, якою вона переймалась, загрожувала їй особисто Також, позивачем на його думку, не долучено до позовної заяви доказів того, що вона зверталась до нього, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, за отриманням письмової згоди на подання заяви про прийняття спадщини, та не додано обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з викладеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с.48) 3. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], підтримала позовні вимоги, навела доводи, аналогічні доводам позовної заяви, просила позов задовольнити. 4. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON], навів доводи, аналогічні доводам відзиву на позов, просив у задоволенні позову відмовити. 5. Представник відповідача Словянської міської ради просив винести рішення на розсуд суду (а.с.37, 44). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 6. У судове засідання позивач [PERSON] , не з'явилися, справу просила розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.29,87). 7. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності (а.с.36). 8. Представник відповідача Словянської міської ради, у судове засідання не з'явився, справу просив розглядати без його участі (а.с.37, 44, 86). ІІІ. Процесуальні дії у справі. 9. Ухвалою підготовчого засідання, відповідно до клопотання позивачки в порядку ст. 84 ЦПК України, судом витребувано та отримано з Першої Слов»янської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON], [INFO] (а.с.52). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 10. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина (а.с.15). 11. За своє життя [PERSON] залишила заповіт, який було посвідчено 26.09.2014 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І., зареєстровано в реєстрі за № 1838, та яким [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось заповіла - [PERSON], [INFO] (а.с.22). 12. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.02.22018 року слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена у Першій слов'янській державній нотаріальній конторі за № 441/2015 (а.с.27). 13. [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04.01.1949 року (а.с.16-18). 14. [PERSON], [INFO] є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується копією Паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] (а.с.8-10), та проживає у м. Вільнюс Литовська Республіка (а.с.12-14). 15. З наданої копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER], яке видано четвертим пенсійним відділом Вільнюського відділення управління Державного фонду соціального страхування, [PERSON] є пенсіонером, пенсія видана за віком. Пенсійне посвідчення діє безстроково (а.с.19-21). 16. З довідки директора ЗАТ «EUROPOS ODONTOLOGIJOS KLINIKA» слідує, що [PERSON] в період з 22.08. по 18.09.2015 року проходила лікування у ЗАТ «EUROPOS ODONTOLOGIJOS KLINIKA», та у останній було діагностовано запалення 46,47,48 корінних зубів нижньої щелепи, проходила хірургічне лікування, та їй було призначено медикаментозне лікування та постільний режим. У період з 18.09.2015 року їй була призначена амбулаторна реабілітація терміном на один місяць (а.с.23-26). 17. Відповідно до копії спадкової справи, остання була заведена за заявою відповідача від 06.07.2015 року (а.с.62). 18. Заява позивачки була отримана Першою Державною нотаріальною конторою 07.02.2018 року, що підтверджується копією спадкової справи (а.с.75). 19. Постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] позивачу нотаріусом не виносилась. V. Оцінка Суду. 20. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. 21. Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 22. Згідно зі ст.ст. 1217, 1223, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 23. За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 24. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 25. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Наслідком не вчинення таких дій є пропущення строку для прийняття спадщини. 26. За нормами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (ст. 254 ЦК України). 27. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] року, відповідно, заяву про прийняття спадщини після смерті матері позивач мала подати до 09.09.2015 року (у шестимісячний строк). 28. Позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Слов»янської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини лише 07.02.2018 року тобто після спливу строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. 29. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 30. Суд, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. 31. Як доказ поважності причини пропуску строку позивачем надано: довідку директора ЗАО «Європейська стоматологічна клініка» з якої вбачається, що у період часу з 22.08.2018 року по 18.09.2015 року позивач проходила лікування у ЗАО «Європейська стоматологічна клініка», з 18.09.2015 року їй була призначена амбулаторна реабілітація строком в один місяць (а.с.23-25). 32. Однак суд не приймає до уваги вказану інформацію у довідці, оскільки по-перше, строк, який проходила лікування позивачка занадто короткий, і не перешкоджав позивачці звернутися до нотаріуса лікування; по-друге, зміст довідки взагалі не відповідає анатомії людського організму. 33. Таким чином, суд приходить до висновку, що довідка не містить інформацію, яка б давала суду підстави вважати, що хвороба позивачки була такою, що надає право на додатковий строк для прийняття спадщини, в розумінні ст. 1272 ЦК України. 34. При цьому суд зазначає, що на протязі періоду, а саме з дня смерті матері, тобто з [INFO] року, позивач, якому було достовірно відомо про смерть матері, жодним чином не вчинила будь-яких дій, спрямованих на отримання спадщини, яка залишилася після її смерті. 35. Також, суд не вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини посилання позивача та ті обставини, що вона є громадянкою Російської Федерації, а на території м. Слов'янська відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» було прийнято рішення про проведення антитерористичної операції, оскільки м. Слов'янськ було звільнено від незаконних збройних формувань та терористичних угруповань 05 липня 2014 року, та вказані обставини неодноразово були висвітлені у пресі та інтернет - виданнях, відомі широкому колу людей, тобто є загальновідомими фактом. 36. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 60 ЦПК України в редакції 2004 року). 37. Зміст статті 89 ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 38. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 39. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. 40. Аналогічна позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 05.03.2018 року (провадження № 61-1547св17). 41. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та відповідні ним докази, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], оскільки наведені нею обставини не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 42. При цьому позивачем не доведено також наявності причин, з яких вона не мала можливості направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою. 43. Таким чином, суд приходить до висновку, про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позову. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 44.Судові витрати по справі відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed