Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи: 7 серпня 2020 року [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями а саме: житловий будинок А-1 (дерево) загальною площею 97,9 м.кв., житлова площа 48,3 м.кв., сарай В1 (шлаколиті); сарай Г1 (шлаколиті); вбиральня Е1 (дерево); гараж Ж1 (цегла); душ З1 (дерево); навіс Л1 (шифер); огорожа № 1-3 (метал, шифер), розташовані за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 жовтня 1985 року за № 2889 Конотопською державною нотаріальною конторою посвідчено договір міни будинками між його батьком [PERSON] та ним [PERSON] . Однак, кілька років тому, за невстановлених обставин, він втратив свій примірник вищезазначеного договору міни, який був правовстановлюючим документом на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] та засвідчував його право власності на цей будинок. Його батько, [PERSON] помер [INFO] , а його примірник договору міни будинками від 10.10.1985 р. також не зберігся. У відповідності до довідки-характеристики, що видана КП «Конотопське МЕТІ» від 25.03.2019 року № 304 за адресою [ADDRESS] розташований житловий будинок А-1 (дерево) загальною площею 97,9 м.кв., житлова площа 48,3 м.кв.сарай В1 (шлаколиті); сарай Г1 (шлаколиті); вбиральня Е1 (дерево); гараж Ж1 (цегла); душ З1 (дерево); навіс Л1 (шифер); огорожа № 1-3 (метал, шифер). Для відновлення втраченого ним договору міни, в лютому 2019 року, він звернувся до Сумського обласного державного нотаріального архіву із запитом про видачу йому дублікату вищезазначеного договору міни від 10.10.1985 р. Сумським обласним державним нотаріальним архівом 21.02.2019 видано довідку про те, що згідно з даними реєстру для реєстрації нотаріальних дій Конотопської міської державної нотаріальної контори за 1985 рік 10.10.1985 року за № 2889 посвідчено договір міни будинками між [PERSON] та [PERSON] ; в архів документ на зберігання не передавався. У лютому 2020 року він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Конотопської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на належний йому житловий будинок по [ADDRESS] . Однак йому було відмовлено у реєстрації права власності у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, а саме договору міни. Враховуючи, що договір міни від 10.10.1985р. № 2889 посвідчений Конотопською міською державною нотаріальною конторою на зберігання до Сумського обласного нотаріального архіву не передавався, отримати дублікат цього договору наразі неможливо. Без оригіналу вищезазначеного договору міни він позбавлений можливості розпорядитися своїм нерухомим майном, а тому змушений звернутися до суду позовом про визнання за ним права власності на будинок з господарчо-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 11 серпня 2020 року позов було залишено без руху (а.с. 22). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 31). 08 вересня 2020 року закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду на 29 вересня 2020 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. При цьому представник позивача визнала, що належні позивачу споруди, збудовані до 1992 року можуть бути зареєстровані за позивачем у позасудовому порядку. Відповідач: Конотопська міська рада в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги визнає. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії договору міни житлових будинків від 10 жовтня 1985 року, посвідченого державним нотаріусом Конотопської міської державної нотаріальної контори Савченко Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 2889 вбачається, що [PERSON] здійснив з [PERSON] обмін будинками, а саме житловий будинок літ. А, житловою площею 31,3кв.м., сарай В (шлаколитий), сарай Г (шлаколитий), гараж Д (дерев`яний), вбиральня Е, огорожа за адресою [ADDRESS] перейшов у власність [PERSON] , а житловий будинок за адресою [ADDRESS] а перейшов у власність [PERSON] (а.с. 29). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Конотоп Сумської області ( а.с. 11). Згідно із довідкою Сумського обласного державного нотаріального архіву № 382/01-23 від 21.02.2019 року, за даними реєстру для реєстрації нотаріальних дій Конотопської міської державної нотаріальної контори за 1985 рік 10.10.1985 року за № 2889 посвідчено договір міни будинками між [PERSON] та [PERSON] . В архів документ на зберігання не передавався (а.с. 12). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Цап Ю.О., № 51802663 від 27 березня 2020 року відмовлено у реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок що [ADDRESS] за суб`єктом: [PERSON] у зв`язку з тим, що не надано договір міни від 10.10.1985 року (а.с. 13). Згідно довідки-характеристики, виданої КП «Конотопське МЕТІ» від 25.03.2019 р. № 304 за адресою [ADDRESS] (дерево) загальною площею 97,9 м.кв., житлова площа 48,3 м.кв. сарай В1 (шлаколиті); сарай Г1 (шлаколиті); вбиральня Е1 (дерево); гараж Ж1 (цегла); душ З1 (дерево); навіс Л1 (шифер); огорожа № 1-3 (метал, шифер), вартість житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями становить 238 882,00 грн (а.с. 14). Згідно експлікації приміщень будинку у технічному паспорті виготовленому 01.03.2019 року КП Конотопським МБТІ житловий будинок за адресою: [ADDRESS] складається з: житловий будинок А-1, сарай В1, сарай Г1, вбиральня Е1, гараж Ж1, душ З1, навіс Л1; огорожа № 1-3 (а.с. 18). З характеристики будинку з господарськими будівлями, доданої до технічного паспорту вбачається, що житловий будинок А1, погріб пг1, сараї В1, Г1, Е1 споруджені 1962 року, але гараж Ж1 споруджено 1988 року, житлову прибудову А2, веранду а3 - споруджено 1990 року (а.с. 19). Відповідно до відповіді КП «Конотопське МБТІ» від 13.08 2020 року на адвокатський запит вартість житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] у порівнянні з довідкою-характеристикою, виданою КП «Конотопське МБТІ»25.03.2019 року № 304 не змінилася (а.с. 27). ІV. Норми права. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1) ч.2 ст.16 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України, в редакції 2003 року, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до роз`яснень у п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Реєстрація (оформлення) права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р № 1127 (в редакції постанови КМУ від 23 серпня 2016 р № 553. Зокрема, відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна. V. Оцінка суду. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, допитавши свідків, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Так, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання права власності на нерухоме майно придбане позивачем за договором міни від 10 жовтня 1985 року, а саме на житловий будинок літ А-1, житловою площею 31,3 кв.м., сарай В, сарай Г, вбиральню Е, що розташовані по [ADDRESS] , оскільки позивач, у зв`язку із втратою оригіналу договору міни, позбавлений можливості зареєструвати право власності, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав від 27.03.2020 року. Однак, позивач не позбавлений можливості у позасудовому порядку зареєструвати право власності на гараж Ж1 споруджений у 1988 році, житлову прибудову А2, веранду а3 - споруджені 1990 року, оскільки існує спрощений порядок їх реєстрації, що визначений п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] суд не бере до уваги, оскільки в силу вимог ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: partial