Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

І. Короткий виклад позовних вимог Представник позивача [PERSON] [PERSON] , діючи в інтересах та від імені позивача, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Яворівський РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про зміну способу стягнення, розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості. Стверджує, що рішенням Мостиського районного суду у справі №448/805/13-ц від 25.06.2013 року з позивача [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ всіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішення суду набрало законної сили 08.07.2013 року та на його підставі було видано виконавчий лист №448/805/13-ц. Наголошує, що по вищевказаному виконавчому листі наявна заборгованість, що підтверджується розрахунком та яка, на думку позивача, утворилася безпідставно. Зазначає, що згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2015 року у справі №448/12/15-ц було задоволено позов позивача про виключення з актового запису про народження дитини-сина [PERSON] відомостей про нього, як батька дитини. Наголошує, що від часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, у позивача змінився сімейний та майновий стан, а саме на даний час він одружений та має на утриманні та вихованні неповнолітню дитину від даного шлюбу [PERSON] , [INFO] . Крім цього, протягом 2014-2016 років позивач брав участь у антитерористичній операції, за час перебування в АТО в нього погіршилося здоров`я та отримав контузію, що стверджується даними його медичної картки. Згідно довідки обласної МСЕК №3 про результати визначення у застрахованого ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, 28.01.2016 року визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 20 %. Стверджує, що зміна сімейного стану, погіршення стану здоров`я і необхідність постійного лікування є саме тими випадками, на підставі яких відбувається зміна (зменшення) розміру аліментів. Крім цього, вважає, що оскільки позивач не є батьком дитини сина [PERSON] , сплачувати аліменти на його утримання та заборгованість він не зобов`язаний. З огляду на зазначене, просить суд: змінити спосіб стягнення аліментів згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області у справі №448/805/13-ц від 25.06.2013 року, а саме зменшити розмір аліментів на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення повноліття; звільнити позивача [PERSON] , від сплати аліментів на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] ; звільнити позивача [PERSON] , від сплати заборгованості по виконавчому листі №448/805/13-ц від 13.08.2013 року. ІІ. Позиція учасників справи: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи містяться повноваження представника, згідно яких його інтереси представляє [PERSON] .. Представник позивача [PERSON] \~ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, згідно якого вона частково визнає позов та згідна на зменшення розміру аліментів з Ѕ частки заробітку (доходу) на 1/3 частки, в інших вимогах просить суд відмовити. Також в матеріалах справи міститься заява [PERSON] про розгляд справи без її участі. Представник третьої особа старший державний виконавець Яворівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Карп`як А.В. в судовому засіданні щодо вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. ІІІ. Процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 22.04.2020 року постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 12.05.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 12.05.2020 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та проведення розгляду справи у порядку загального позовного провадження. 24.07.2020 року на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 11.08.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 21.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ІV. Обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2000 року та який розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області 30.09.2013 року. У період шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини встановлені рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2013 р. у справі № 448/805/13-ц. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до рішення Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2013 р. у справі № 448/805/13-ц з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання: дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері [PERSON] , починаючи стягнення з 28.05.2013 року. Вказане рішення суду набрало законної сили 08.07.2013 року та сторонами не оскаржувалось. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист № 448/805/13-ц та відкрито виконавче провадження ВП №39502400. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 26.01.2015 року у справі № 448/12/15-ц виключено з актового запису №08 (складеному 01.08.2012 року у виконавчому комітеті Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області) про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька позивача [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 06.02.2015 року та відповідачкою [PERSON] не оскаржувалося. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №39502400, заборгованість [PERSON] , зі сплати аліментів на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , стягнутих з нього на підставі виконавчого листа Мостиського районного суду Львівської області від 13.08.2013 року, за період з 01.01.2015 року по 31.05.2020 року становить 56\~427 грн. 86 коп., залишок боргу становить 33\~357,98 грн. Дана обставина підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, складена старшим державним виконавцем Яворівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Карп`яком А.В.. Позивач [PERSON] , на даний час одружений, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2014 року та має на утриманні та вихованні дочку від даного шлюбу [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.11.2014 року). Протягом 2014-2016 років позивач брав участь у антитерористичній операції, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 13.06.2017 року №1010 та посвідченням учасника АТО від 25.05.2015 року серії АА №307911. За час перебування в АТО позивач [PERSON] отримав контузію, що підтверджується довідками про стан здоров`я та виписками з госпіталю про лікування, зокрема свідоцтвом про хворобу №1526, направленням на МСЕК №445 від 18.01.2015 року, передвідним епікризом №1935, довідкою ВЛК №1352/1 від 23.09.2014 року, передвідним епікризом з історії хвороби №461. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду: Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 СК України). Частинами 1 та 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аналогічна норма міститься і в статті 27 Конвенції ООН про права дитини, згідно якої кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Правовий аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини, підлягають сплаті саме батьком дитини. Відповідно дост.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведене джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до підп.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище позивача [PERSON] , який є учасником АТО, брав участь в антитерористичній операції щодо захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в результаті чого втратив професійну працездатність в розмірі 20 %, тобто є обмежено працездатним і може бути працевлаштований, однак здатен працювати в полегшених умовах, а також судом враховується та обставину, що на даний час він одружений та має на утриманні та вихованні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Крім цього, суд враховує, що на даний час, старша донька сторін, а саме [PERSON] , [INFO] досягла повноліття та стягнення аліментів на таку припинено. Крім цього, згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду (ч. 2 ст. 188 СК України). Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем, тощо). При цьому такі обставини повинні мати місце саме на час виникнення такої заборгованості. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (постанова Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17). Виключення із актового запису про народження [PERSON] відомостей про позивача [PERSON] , як батька дитини згідно рішення суду від 26.01.2015 року є обставиною, що породжує припинення правовідносин в контексті обов`язковості сплати аліментів та виникнення заборгованості по аліментах з дня набрання цим рішенням законної сили, а саме з 06.02.2015 року. При цьому суд враховує, що у рішенні суду від 26.01.2015року зазначено, що відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, де зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині припинення стягнення та звільнення від сплати заборгованості позивача [PERSON] за аліментами, які стягуються на користь сина [PERSON] за період часу з 06.02.2015 року по теперішній час є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам яка утворилась за період часу до 06.02.2015 року, суд враховує що аліментні обов`язки на позивача було покладено судом відповідно до Закону. Починаючи з 25.06.2013 року до дати скасування актового запису про його батьківство, аліментні зобов`язання позивач не виконував. У зв`язку з чим неповнолітня дитина [PERSON] , батьком якого відповідно до Закону був зазначений [PERSON] , не мала належного утримання та батьківського піклування, що протирічить інтересам неповнолітньої дитини. Таким чином, враховуючи вище викладене,

Outcome: partial