Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 20 лютого 2020 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області (далі відповідач) з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] ( [INFO] ). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить дві земельні ділянки: Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 020006 від 04.05.2006 року , площею 0,46 га , кадастровий номер 6125887500010010186 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого Шумською РДА Тернопільської області; Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 020005 від 04.05.2006 року , площею 0,85 га , кадастровий номер 6125887500010010186 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого Шумською РДА Тернопільської області. Позивач зазначає, що є єдиною спадкоємицею померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Після звернення позивача до нотаріуса, їй було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із слабким здоров`ям та фінансовою скрутою. Незадоволення прохання позивача щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться. А тому позивач просить визначити додатковий строк для подачі нею, [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] , терміном в 12 місяців з часу набрання рішенням суду законної сили. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 29 квітня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 28 травня 2020 року. 4. Ухвалою суду від 28 травня 2020 року замінено неналежного відповідача Роздольську сільську раду Михайлівського району Запорізької області на належного відповідача - Шумську міську раду Тернопільської області та підготовче засідання відкладено на 26 червня 2020 року. 5. Ухвалою суду від 26 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду по суті на 28 липня 2020 року. 6. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності. 7. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачв на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.11.1965 р. слідує, що [INFO] народився [PERSON] , батьки якого [PERSON] та [PERSON] 10. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.1967 р. вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батьки якої [PERSON] та [PERSON] 11. Із свідоцтва про смерть cерії [NUMBER] від 13.04.2007 р., що видане Роздольською сільською радою Михайлівського району Запорізької області стверджується, що [INFO] помер - [PERSON] 12. Померлому [PERSON] належало майно, що складається із: - права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Стіжоцької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,85 га. кадастровий номер 6125887500:01:001:0101, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 020005 виданого 04.05.2006 р. Шумською РДА; - права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Стіжоцької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,46 га. кадастровий номер 6125887500:01:001:0186, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 020006 виданого 04.05.2006 р. Шумською РДА. 13. Як вбачається із довідки № 57 від 17.01.2020 р. виданої Роздольською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, останнім постійним місцем проживання та реєстрації спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , було за адресою [ADDRESS] з [INFO] р. по день смерті. На день смерті спадкодавець був зареєстрований разом [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] 14. Згідно листа № 125/01-16 від 04.02.2020 р. про роз`яснення щодо порядку оформлення документів виданого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу вказується, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, оскільки пропущений, встановлений ст.. 1270 ЦКУ шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. ІV. Оцінка Суду. 15. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 16. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 17. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 18. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 19. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 20. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 21. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 22. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 23. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. 24. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 25. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 26. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 27. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. 28. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Отже, поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. 29. Відповідно до частини третьої і четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 29. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України 2004 року, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову. 30. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України). 31. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 32. Вимогами частини другої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні в них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. 33. Позивач для уточнення даних та надання пояснень у судове засідання не з`явилась. Крім того, доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, що додані до позову, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 23. Позивачем при подачі позову було сплачено 840 грн. 80 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: dismissed