Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

КП «Деражнянський міськводоканал» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок безоблікового водокористування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 червня 2015 року під час обстеження системи водопостачання у будинку за місцем проживання відповідачки, розташованому по вул. Набережній, 1 в м. Деражні, контролюючим працівником КП «Деражнянський міськводоканал» було встановлено факт безоблікового споживання нею послуг з водопостачання, шляхом підключення пральної машини до системи водопостачання поза лічильником. Виявлене порушення було зафіксоване відповідним актом, який був складений представником комунального підприємства у присутності відповідачки та підписаний нею особисто. На підставі цього акту, відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, позивачем було здійснено розрахунок майнової шкоди, заподіяної йому внаслідок неправомірних дій відповідачки, розмір якої склав 4065 грн. 37 коп. Відповідачці було запропоновано добровільно відшкодувати заподіяну нею шкоду, проте вона відповіла відмовою на це, тому позивач просить стягнути вказаний розмір майнової шкоди із відповідачки, а також стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачка позову не визнала і пояснила, що вона дійсно є власником будинку, розташованого по вул. Набережній, 1 в м. Деражні, і користується послугами, які надаються позивачем. При цьому стверджує, що в будинку у неї встановлений лише один водорозподільний кран. Акт, складений 10 червня 2015 року контролером, нею був підписаний, проте жодних порушень щодо користування системою водопостачання вона не допускала. Вважаючи позовні вимоги необґрунтованими, вона просить відмовити у задоволенні позову. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], будучи власником будинку, розташованого по вул. Набережній, 1 в м. Деражні, є споживачем послуг, які надаються позивачем, що підтверджується наявними у справі документами. Відповідно до пунктів 3.1.-3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць. Актом обстеження вказаного будинку 10 червня 2015 року, складеного за участю представника КП «Деражнянський міськводоканал», підтверджується той факт, що відповідачкою було підключено пральну машину до системи водопостачання поза лічильником. Із цього ж акту вбачається, що він був підписаний відповідачкою та складений у двох примірниках, один із яких залишено позивачу, а інший передано відповідачці. Факт безоблікового водокористування з боку відповідачки підтвердив у судовому засіданні і свідок [PERSON], за участю котрого 10 червня 2015 року був складений вищенаведений акт. Свідок, крім того, пояснив, що після складення такого акта він був підписаний особисто відповідачкою. Суд бере до уваги такі пояснення свідка і не приймає до уваги доводів відповідачки, наведених нею в заперечення позову, оскільки такі її доводи будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджені. Крім того, оглядом у судовому засіданні розрахункових книжок самообслуговування, виписаних на імя [PERSON], та квитанціями про оплату нею наданих позивачем комунальних послуг встановлено, що вартість таких послуг нею сплачувалась нерегулярно. Таким чином, факт заподіяння позивачу майнової шкоди з боку відповідачки є доведеним. Згідно із ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналізуючи наведене, суд доходить висновку про доведеність вини відповідачки у заподіянні позивачу майнової шкоди. Доводи її в тому, що майнова шкода нею заподіяна не була, не заслуговують на увагу суду, тому підстав для звільнення її від відшкодування шкоди немає. Згідно із розрахунком розміру майнової шкоди, обрахованої позивачем відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, вона склала 4065 грн. 37 коп. Проте судом приймається до уваги матеріальний стан відповідачки, яка є пенсіонером, інвалідом третьої групи, оскільки ця обставина є документально підтвердженою, тому суд вважає вірним зменшити розмір відшкодування до 1000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial