Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» (далі КС «АКК») звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.03.2012 р. між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір №2294/12-Ф2, згідно з яким відповідачці наданий кредит в сумі 8000 грн.00 коп. У відповідності з п.2.1 кредитного договору за користування кредитом відповідач повинен сплачувати 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Підписавши кредитний договір відповідач висловив свою згоду зі всіма істотними умовами кредитування, які на той час були запропоновані позивачем. У зв'язку із простроченням платежів за кредитним договором виконання зобов'язань втратило інтерес, розрахунок заборгованості відповідача станом на 20.03.2014 року становить 4765 грн. 83 коп. Уточнивши позовні вимоги, КС «АКК» просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором, яка на 28.07.2014 року становить 5315 грн. 46 коп. та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача КС «АКК» присутній не був, надав заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні присутня не була з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом спрямування рекомендованих листів. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачки чи про відкладення розгляду справи від відповідачки до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачки за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов КС «АКК» підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 16.03.2012 р. між КС «АКК» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №2294/12-Ф2, згідно з яким відповідачці наданий кредит в сумі 8000 грн.00коп., строком користування на 12 місяців зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом (а.с.6-7). Позичальником - відповідачкою [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та, відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Письмові докази по справі, а саме кредитний договір (а.с.6-7), графік платежів (а.с.8) свідчать про отримання кредиту відповідачкою [PERSON] та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту. На даний час строк дії кредитного договору сплив. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь суми заборгованості за кредитним договором. Також суд погоджується із розрахунками позивача сум заборгованості, які містяться в позовній заяві. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved