Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (далі - КП «Спецжитлофонд») звернулося до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з останньої на свою користь заборгованість у сумі 11 177,23 грн, а саме, заборгованість за житлово-комунальні послуги - 8 499,60 грн, інфляційну складову боргу - 1 815,51 грн, 3% річних - 862,12 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 07 квітня 2005 року № 533 «Про проектування та будівництво житлового будинку на [ADDRESS] » визначено КП «Спецжитлофонд» замовником проектування та будівництва житлового будинку на [ADDRESS] . На виконання цього розпорядження здійснено будівництво будинку [ADDRESS] та в подальшому позивач виконує функції з утримання будинку і прибудинкової території, надає житлово-комунальні послуги та проводить розрахунки з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з яким укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 23 жовтня 2013 року № 05/01-481-К, а також договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 23 жовтня 2013 року № 05/01-481. Згідно умов вказаних договорів споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строках і на умовах, передбачених договорами. Проте, в порушення умов договорів відповідач не виконував своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за користування житлом та надані комунальні послуги. У зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року в сумі 8 499,60 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати зазначених платежів, відповідач зобов`язана сплатити на користь КП «Спецжитлофонд», відповідно до статті 625 ЦК України, за період з 21 липня 2017 року по 06 грудня 2020 року, інфляційну складову боргу - 1 815,51 грн та 3% річних - 862,12 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2020 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року змінено порядок розгляду справи № 760/28644/20 за позовом КП «Спецжитлофонд» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила. При цьому, у встановлений судом строк, не скористалася своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону України №1875-IV від 24 червня 2004 року, чинним на момент виникнення правовідносин, відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24 червня 2004 року (далі - Закону), комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з частиною першою статті 13 Закону від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною першою статті 19 Закону визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до статті 29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Суд встановив, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 08 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1056. Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 07 квітня 2005 року № 533 зазначений будинок закріплений за комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд». 23 жовтня 2013 року між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 05/01-481-К, а також договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 23 жовтня 2013 року № 05/01-481. Відповідно до пункту 1 договору № 05/01-481-К виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Пунктом 9 вищевказаного договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування шомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 28 передбачено, що договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його підписання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Згідно з пунктом 1 договору № 05/01-481 виконавцем забезпечується надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а споживачем своєчасна оплата цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором. Пунктом 3 зазначеного договору визначено, що розмір місячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становить 3,44 грн за 1 кв. м загальної площі квартири. Відповідно до пункту 20 договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його підписання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. На підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31 травня 2017 року № 14 КП «Спецжитлофонд» передало будинок на технічне обслуговування та експлуатацію Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». З позову вбачається, що відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але сплачує за них не в повному обсязі. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у відповідача за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року виникла заборгованість в загальній сумі 11 177,23 грн, яка складається із заборгованості за житлово-комунальні послуги - 8 499,60 грн, інфляційної складової - 1 815,51 грн, 3 % річних - 862,12 грн. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК Української РСР за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають із договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 23 жовтня 2013 року № 05/01-481-К, та про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 23 жовтня 2013 року № 05/01-481. Згідно зі статтями 525, 526, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Крім того, статтею 629 встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У порушення вищенаведених вимог чинного законодавства, відповідач не виконувала належним чином зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 8 499,60 грн, що підтверджується розрахунокм-попередженням, вимогою-попередженням та розрахунком заборгованості. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, оскільки відповідач прострочила виконання зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] 3 % річних у розмірі 862,12 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 815,51 грн є правомірною. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростувала, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Спецжитлофонд» підлягають заловоленню. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом частини першої 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved