Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв`язку із фактичним отриманням комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , на ім`я відповідача позивачем відкрито особовий рахунок. КП «СТКЕ», як теплопостачальна організація, надало [PERSON] у період з 01.11.2015 по 01.09.2018 послуги з централізованого опалення квартири на загальну суму 19 159,13 грн. Зазначена квартира, у порядку встановленому чинним законодавством України, від мереж централізованого опалення не відключена. Відсутність договору про надання послуг, укладеного між сторонами, не є підставою для звільнення відповідача від оплати заборгованості за послуги з централізованого опалення, оскільки цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є фактичне надання послуг з централізованого опалення нежитлового приміщення відповідача. Внаслідок невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань і вимог чинного законодавства порушені законні майнові інтереси КП «СТКЕ», у зв`язку з чим останнє було змушене звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири за період з 01.11.2015 по 01.09.2018 у розмірі 19 159,13 грн. та понесених судових витрат в розмірі 1921,00 грн. На виконання ухвали суду від 11.01.2020 представником відповідача Жердєвим С.М. було подано відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги він не визнає у повному обсязі на підставі наступного. З пропозицією про укладення договору про надання послуги централізованого опалення позивач до [PERSON] не звертався, проект відповідного договору письмово ним не надавався. Тобто ніяких заходів щодо укладання договору з [PERSON] , з часу набуття ним права власності, відповідно до норм діючого законодавства, позивачем прийнято не було. Посилання на публікацію в газеті «Сєвєродонецькі вісті» Типового договору про надання послуг з централізованого опалення вважає некоректним, оскільки немає доказів, що відповідач є підписником вказаного видання. Розрахунок заборгованості у розмірі 19 159, 13 грн. є необґрунтованим та не відповідає дійсності. Серед переліку документів та інших доказів, що додаються та вказуються у позовній заяві, позивачем не надано належних доказів на підтвердження вказаного розміру заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, не надано також підтверджених доказів того, в якій кількості та якості за вказаний у позовній заяві період надавалась послуга з постачання теплової енергії. Вказуючи в позовній заяві, що житловий будинок, в якому розташована квартира відповідача, обладнаний системою централізованого опалення, яка в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно об`єднана з системою опалення квартири відповідача, позивач не вказує чи обладнано вказаний будинок приладами обліку теплової енергії. Так, серед доданих до позовної заяви документів, відсутні відомості про наявність або відсутність в будинку [ADDRESS] загальнобудинкового приладу обліку, який відображає фактично спожитий обсяг теплової енергії. Відповідно відсутні показники лічильника (якщо він є в наявності) за кожен місяць вказаного в заяві періоду, що не дозволяє встановити, саме в якому об`ємі надавалась ця послуга. Таким чином, позивач не надав до суду доказів обсягу фактично отриманої теплової енергії відповідачем. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань вузлів обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду. Доказів додержання вказаних норм Закону позивачем не надано. Надавши до суду рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради та розпорядження міського голови про початок опалювальних сезонів в періоди 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018 років і про їх завершення, позивач не вказав конкретну дату в кожному періоді початку подачі теплової енергії саме в будинок [ADDRESS] . Факт постачання послуги з централізованого опалення у наведених періодах до квартири відповідача позивач підтверджує Актами про включення теплоустановок до іншого будинку - до будинку по [ADDRESS] . Разом з тим, вказуючи на дату набуття відповідачем права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] з 27.09.2016, позивач пред`являє вимоги по сплаті заборгованості за спожиту теплову енергію до відповідача з 01.11.2015 тобто на 10 місяців раніше набуття ним власності, при цьому вимоги стосуються сплати за опалення цілої квартири загальною площею 67,5 кв.м., а не 1/2 її частки. Якщо квартира належить на праві приватної власності декільком особам, то позовна заява про стягнення заборгованості має бути пред`явлена до всіх співвласників квартири. При цьому, в разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення з них заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру, крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири. Дана обставина позивачем не врахована. Позивачем не доведений документально факт несення витрат, пов`язаних з наданням послуги з постачання теплової енергії. В доданих до позовної заяви матеріалах відсутні копії рішень органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів, акти звірки, платіжні доручення тощо. 15.03.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго», у якій зазначено, що по-перше, згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач 27.09.2016 на підставі свідоцтва про право на спадщину набув у власність 1/2 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS] (надалі - квартира). Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тобто не майна чи речей, а саме прав і обов`язків (ст. 1216 ЦКУ). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, яким є день смерті, і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦКУ). Після чого, 23.11.2016 згідно договору міни 1/2 частки квартири, став власником другої частини квартири, тобто став єдиним власником квартири. Так, відповідно до ст. 543 ЦК України кредитор, у разі солідарного обов`язку боржників, має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо, причому не тільки в частині боргу, а й у повному обсязі. Отже, КП СТКЕ були заявлені позовні вимоги саме до відповідача. По-друге, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 (надалі - Закон 2004 року), який діяв на початку спірного періоду та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року, чітко передбачає, що відносини між учасниками сфери житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пункт 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року та п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року також чітко визначає обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 по справі 6-59цс13). Відповідач жодного разу не звертався до позивача з заявою про укладення із ним договору на надання послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . По-третє, представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем не доведено факту надання послуг, їх якість та кількість. КП СТКЕ надало акти знімання показань з вузла обліку теплової енергії за спірний період та акт прийняття в експлуатацію приладу обліку теплової енергії, який встановлений у будинку [ADDRESS] , 15.10.2013. Таким чином, КП СТКЕ щомісячно згідно показань приладу обліку здійснює розподіл спожитих у будинку Гкал пропорційно площі квартири (п. 12 Правил № 630). 09.03.2021 представником відповідача адвокатом Жердєвим С.М. в інтересах [PERSON] було подано зустрічний позов, в якому зазначено, що з пропозицією про укладення договору про надання послуги централізованого опалення позивач до [PERSON] не звертався, проект відповідного договору письмово ним не надавався. Тобто ніяких заходів щодо укладання договору з [PERSON] , з часу набуття ним права власності, відповідно до норм діючого законодавства, позивачем прийнято не було. Розрахунок заборгованості у розмірі 19159,13 грн. є необґрунтованим та не відповідає дійсності. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження вказаного розміру заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, не надано також підтверджених доказів того, в якій кількості та якості за вказаний у позовній заяві період надавалась послуга з постачання теплової енергії. Вказуючи у первісному позові, що житловий будинок, в якому розташована квартира відповідача, обладнаний системою централізованого опалення, яка в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно об`єднана з системою опалення квартири відповідача, позивач не вказує чи обладнано вказаний будинок приладами обліку теплової енергії. Відсутні показники лічильника (якщо він є в наявності) за кожен місяць вказаного в заяві періоду, що не дозволяє встановити саме в якому об`ємі надавалась ця послуга. Разом з тим, вказуючи на дату набуття відповідачем права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] з 27.09.2016, позивач пред`являє вимоги по сплаті заборгованості за спожиту теплову енергію до відповідача з 01.11.2015, тобто на 10 місяців раніше набуття ним власності, при цьому вимоги стосуються сплати за опалення цілої квартири загальною площею 67,5 кв.м., а не 1/2 її частки. Первісним позивачем не доведений документально факт несення витрат, пов`язаних з наданням послуги з постачання теплової енергії. Представник позивача за зустрічним позовом просить визнати необґрунтованим нарахування заборгованості [PERSON] за комунальну послугу з теплопостачання протягом періоду з 01.11.2015 по 01.09.2018 в сумі 19 159,13 грн., здійснені підприємством «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» у відсутності договірних відносин між керівником зазначеного підприємства та відповідачем за первісним позовом; визнати відсутність договірних відносин між [PERSON] та Комунальним підприємством «Сєвєродонецьктеплокомуненерго», що є порушенням з боку останнього вимог ст. 19, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; зобов`язати Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» укласти з власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] [PERSON] типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від. 03.09.2009 № 933 «Про внесення змін до постанови КМУ від 21.07.2005 № 630). Крім того, просить застосувати строки позовної давнини до спірних правовідносин. 15.03.2021 на адресу суду надійшов відзив на зустрічний позов представника позивача КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго», в якому зазначено, що зустрічні позовні вимоги він не визнає у повному обсязі на підставі наступного. Першою вимогою представника відповідача є визнання необґрунтованим нарахування заборгованості відповідачу при відсутності укладеного договору. КП СТКЕ у позовній заяві зазначило всі підстави для нарахування за надану послугу з централізованого опалення в умовах відсутності договору з посиланнями на судову практику. Також надано докази надання послуги з централізованого опалення. В свою чергу, відповідачем та його представником не надано жодного належного доказу не надання послуги або надання її не в повному обсязі, в наслідок чого може змінюватись нарахування. Тому дана вимога не підлягає задоволенню. Другою вимогою представника відповідача є визнання відсутності договірних відносин між позивачем та відповідачем. У позовній заяві позивач зазначив про відсутність укладеного договору між позивачем та відповідачем та не заперечує цього факту. Тому визнання того, що не оспорюється є безпідставним та не підлягає задоволенню. Третьою вимогою представника відповідача є зобов`язання КП СТКЕ укласти договір з [PERSON] . Як зазначалось у позовній заяві та зазначено у відповіді на відзив, обов`язок щодо укладання договору покладено саме на споживача. Більш того, відповідач жодного разу не звертався до позивача із заявою про укладання договору на надання послуг з централізованого опалення. Відповідачем не надано доказу ухилення (відмови) позивача від укладання з відповідачем договору. Укладання договору на послугу з централізованого опалення на 1/2 квартири є необґрунтованим, тому як відповідач 27.09.2016 став власником 1/2 квартири на підставі спадщини, а вже 23.11.2016, згідно з договором міни 1/2 квартири, став власником другої частини квартири, отже, відповідач володіє всією квартирою за адресою: [ADDRESS] . Тому вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відзив на позовну заяву представником відповідача надано позивачу лише 10.03.2021, тобто через 1 рік та 1,5 місяця з дня відкриття провадження у справі, також за даний період не відбулось жодного засідання по справі. Відповідач та його представник знехтували вимогами суду, постійно переносили засідання з різних на то причин та декілька разів представник відповідача знайомився з матеріалами справи. Такі дії є не припустимими та такими, що умисно затягували судовий процес, а як наслідок подана заява про застосування строку позовної давності. КП СТКЕ вважає, що затягування розгляду відбулось не з вини позивача, тому як подано позовну заяву було ще 20.02.2019, порушено справу 11.01.2020, а подано відзив та заяву про застосування строку 10.03.2021, отже, позивач не порушував строків позовної давності. 05.04.2021 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив представника відповідача Жердєва С.М. , у яких зазначено, що з пропозицією про укладення договору про надання послуги централізованого опалення позивач до [PERSON] не звертався, проект відповідного договору письмово ним не надавався. Розрахунок заборгованості у розмірі 19159,13 грн. є необґрунтованим та не відповідає дійсності. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження вказаного розміру заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, не надано також підтверджених доказів того, в якій кількості та якості за вказаний у позовній заяві період надавалась послуга з постачання теплової енергії. Позивач не вказує чи обладнано вказаний будинок приладами обліку теплової енергії. Відсутні показники лічильника (якщо він є в наявності) за кожен місяць вказаного в заяві періоду, що не дозволяє встановити, саме в якому об`ємі надавалась ця послуга. Разом з тим, вказуючи на дату набуття відповідачем права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] з 27.09.2016, позивач пред`являє вимоги по сплаті заборгованості за спожиту теплову енергію до відповідача з 01.11.2015, тобто на 10 місяців раніше набуття ним власності, при цьому вимоги стосуються сплати за опалення цілої квартири загальною площею 67,5 кв.м., а не 1/2 її частки. Первісним позивачем не доведений документально факт несення витрат, пов`язаних з наданням послуги з постачання теплової енергії. У судове засідання представник позивача за первісним позовом Петрук С.І. не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зустрічний позов не визнав. У судове засідання представник відповідача за первісним позовом Жердєв С.М. не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу за його та відповідача відсутності, позовні вимоги не визнав, зустрічний позов підтримав у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] . Згідно з довідкою, яка надана Управлінням адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку № 2200 від 07.03.2019, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 13.01.2011. З копії виписки по особовому рахунку відповідача та розрахунку сум, що стягуються за особовим рахунком за адресою надання послуги: [ADDRESS] , вбачається, що відповідач у повному обсязі не сплачує за спожиті послуги з централізованого опалення квартири та має заборгованість у сумі 19 159, 13 грн. Квартира за адресою: [ADDRESS] , у порядку встановленому чинним законодавством України від мереж централізованого опалення не відключена, що підтверджується актами про включення теплоустановок у даному житловому будинку від 10.10.2015, 18.10.2016 та 30.10.2017. Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 1324 від 04.10.2011 КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» визнано виконавцем послуг з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в м. Сєвєродонецьк з 29.09.2011. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 449 від 08.09.2015 опалювальний сезон 2015-2016 років розпочато з 00-00 годин 10.10.2015. З копії рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 140 від 05.04.2016 вбачається, що опалювальний період 2015-2016 років на об`єктах централізованого теплопостачання завершено з 05.04.2016. Згідно з копією рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 537 від 11.10.2016 опалювальний сезон 2016-2017 років розпочато з 00-00 годин 17.10.2016. Відповідно до копії розпорядження міського голови Сєвєродонецької міської ради № 184 від 06.04.2017 опалювальний період 2016-2017 років на об`єктах централізованого теплопостачання завершено з 01.04.2017. З копії розпорядження в.о. міського голови Сєвєродонецької міської ради № 516 від 18.10.2017 вбачається, що опалювальний сезон 2017-2018 років розпочато з 09-00 години 20.10.2017. Згідно з копією рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 217 від 06.04.2018 опалювальний період 2017-2018 років на об`єктах централізованого теплопостачання завершено з 00-00 годин 08.04.2018. Підключення централізованого опалення будівлі за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копіями актів про включення теплоустановок від 10.10.2015, 20.10.2016, 22.10.2017. Згідно з копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборонна відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 137923889 від 17.09.2018 [PERSON] 27.09.2016 на підставі свідоцтва про право на спадщину набув право власності на 1/2 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копій Акту про прийом вузла обліку теплової енергії в експлуатацію та Акту підключення (відключення) вузла обліку теплової енергії від 25.10.2017 підключено вузол обліку теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Прилади справні, відповідають вимогам «Тимчасових правил обліку відпуску та вживання теплової енергії» та проектній документації. З копій Актів від 08.10.2015, 30.10.2015, 30.11.2015, 30.12.2015, 29.01.2016, 29.02.2016, 01.04.2016, 07.04.2016, 14.10.2016, 31.10.2016, 29.11.2016, 30.12.2016, 31.01.2017, 27.02.2017, 02.04.2017, 31.10.2017, 30.11.2017, 29.12.2017, 30.01.2018, 28.02.2018, 03.04.2018, 11.04.2018 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , знімалися відповідні показники з вузла обліку теплової енергії. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від відповідача належного виконання грошового зобов`язання, а саме оплати отриманих відповідачем послуг з централізованого опалення. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV (в редакції, яка була чинною на час виникнення частини спірних правовідносин), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно з п. 18 вищевказаних Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17). Судом встановлено, що споживачем послуг з централізованого опалення у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , є відповідач за первісним позовом [PERSON] . Письмовий договір між позивачем та відповідачем не укладався, що не заперечується сторонами, а тому вказана обставина не підлягає доказуванню. Позивачем за період з 01.11.2015 по 01.09.2018 були надані послуги з опалення квартири відповідача на загальну суму 19 159, 13 грн. Свої грошові зобов`язання відповідач не виконав. Таким чином, сума заборгованості становить 19 159, 13 грн. Факт надання послуг з централізованого опалення, а також їх кількість у відповідні місяці опалювальних періодів підтверджується актами підключення та відключення централізованого опалення будівлі за адресою: [ADDRESS] , а також рахунком, сформованим позивачем. Представник відповідача зазначав, що, вказуючи на дату набуття відповідачем права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] з 27.09.2016, позивач пред`являє вимоги по сплаті заборгованості за спожиту теплову енергію до відповідача з 01.11.2015, тобто на 10 місяців раніше набуття ним власності, а отже, на його думку, незаконно. Натомість, суд звертає увагу на те, що кожна особа, яка зареєстрована у житловому приміщенні, яка є власником або членом сім`ї власника, несе витрати на утримання житла, якщо інше не визначено договором між ними або законом. Як зазначалось вище, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 13.01.2011, тобто ще до 01.11.2015 - дати, з якої позивач просить стягнути з нього заборгованість. Відповідачем не надано суду будь-якого договору між ним та власниками квартири щодо порядку оплати комунальних послуг, укладеного до 27.09.2016 - дати набуття ним у спадщину права власності на 1/2 частку квартири. Отже, [PERSON] , як споживач житлово-комунальних послуг, має обов`язок оплатити позивачу їх вартість, оскільки фактично користувався ними. На спростування фактичного отримання послуг з централізованого опалення або їх отримання неналежної якості, відповідачем доказів суду не надано. Суд звертає увагу на те, що власник квартири у багатоквартирному будинку, який підключений до системи централізованого опалення, повинен усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладе на нього обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну послугу з централізованого опалення. За наведених вище обставин суд вважає, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим первісний позов Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення підлягає задоволенню у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову адвоката Жердєва Сергія Миколайовича в інтересах [PERSON] до Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» про визнання необґрунтованим нарахування заборгованості за послуги з теплопостачання, визнання відсутності договірних правовідносин та зобов`язання позивача укласти з відповідачем договір про надання послуг з централізованого опалення суд вважає за необхідне відмовити з наведених вище підстав у зв`язку з його необґрунтованістю. Щодо заяви представника відповідача про необхідність застосувати наслідки спливу позовної давності, суд вважає, що в даному випадку строки позовної давності не підлягають застосуванню, оскільки, як вже встановлено судом, позивачем за період з 01.11.2015 по 01.09.2018 були надані послуги з опалення квартири відповідача на загальну суму 19 159,13 грн., свої грошові зобов`язання відповідач не виконав. Згідно з копією заяви про видачу судового наказу від 25.09.2018 позивач КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» зверталося до Сєвєродонецького міського суду з заявою про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2015 по 01.09.2018 у сумі 19159 грн. 13 коп., про що 05.10.2018 судом був виданий судовий наказ № 428/12128/18, яким стягнуто зазначену заборгованість, обчислену в межах строків позовної давності. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 09.11.2018 по справі № 428/12128/18 судовий наказ від 05.10.2018 був скасований. З цим позовом позивач звернувся до суду 25.02.2019. З наведеного вище вбачається, що позивач звертався до суду з заявою про стягнення зазначеної заборгованості у наказному провадженні в межах строків позовної давності та отримував судове рішення про її стягнення, а тому суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущений. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 187 від 19.02.2019 про сплату судового збору у сумі 1 744, 80 грн., а також платіжним дорученням № 5011 від 25.09.2018 про сплату судового збору у сумі 176,20 грн. за подання до суду заяви про видачу судового наказу, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 1 921, 00 грн.

Outcome: approved