Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений Гай» звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, яким просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року провадження у цивільній справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрито у зв`язку з його смертю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина з 25 лютого 2019 року по теперішній час перебуває в КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» на повному державному забезпеченні, куди прибула з КЗОЗ «Мереф`янська районна лікарня». За час перебування дитини в КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» ніхто не відвідував її, не цікавився станом її здоров`я, розвитком дівчинки. Матір дитини за місцем реєстрації характеризується негативно, як особа, яка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та вживає наркотичні засоби, притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності. На сьогодні [PERSON] знята з реєстраційного обліку та місце її знаходження не відомо, жодного разу в закладі дитину батьки не відвідували, матеріальної допомоги дитині не надавали, станом здоров`я, фізичним і духовним розвитком дівчинки не цікавилися, бажання забрати дитину додому не виявляли. Батько дитини помер дитина байдужа, своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, остання не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, тим самим свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 вересня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. 15 листопада 2019 року надійшла заява за підписом директора КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» Титаренко І.О. , в якій повідомлено, що відповідач по справі [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року провадження у цивільній справі за позовом Адміністрації КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей ХРДА Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частині позовних вимог до [PERSON] закрито у зв`язку з його смертю; підготовче провадження у цивільній справі за позовом Адміністрації КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей ХРДА Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини закрито. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила суд ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи Служба у справах дітей ХРДА Харківської області Чопорова В.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвланення рішення в заочному порядку не заперечувала. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 лютого 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , з 25 лютого 2019 року по теперішній час перебуває у КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай». Факт передачі малолітньої дитини до вказаного закладу підтверджується відповідним актом від 25 лютого 2019 року за підписом представників КЗОЗ «Мереф`янська районна лікарня» О. Рохмаїл, Служби у справах дітей ХРДА В. Шевчук, КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» І. Титаренко. Дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано до державного закладу для дітей на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації Ю. Раїни від 20 лютого 2019 року за №44. Дитина була доставлена до КЗОЗ «Мереф`янська районна лікарня» швидкою допомогою в супроводі інспектора ювенальної поліції. Факт залишення дитини без батьківського піклування підтверджується актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13 листопада 2018 року, повідомленням про дитину, позбавлену батьківського піклування від 13 листопада 2018 року за підписом головного лікаря КЗОЗ «Мереф`янська районна лікарня», рапортом інспектора ювенальної поліції від 14 листопада 2018 року та актом закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 13 січня 2019 року. Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , була залишена батьками у [ADDRESS] . Мати та батько знаходились в алкогольному сп`янінні, дитина на той час була голодна, неохайно вдягнена та весь час плакала. Швидку допомогу викликав знайомий [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до інформації КЗОЗ «Мереф`янська районна лікарня» від 11 січня 2019 року за №01-14/81, за час перебування дитини у педіатричному відділенні, мати та близькі родичі станом здоров`я дитини не цікавилися та не відвідували її. Згідно наказу Служби у справах дітей ХРДА від 15 січня 2019 року за №5-СЖО, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Відповідно до характеристик, виданих головою Верхньодніпровської територіальної громади Калініченко Л.В. 22 січня 2019 року за №№67/1, 67/2, за час проживання за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе з негативного боку. Вели аморальний спосіб життя, зловживали алкогольними та напоями та вживали наркотичні засоби, притягувались до кримінальної та адміністративної відповідальності. З 2015 року по теперішній час місце знаходження їх невідоме. За місцем прописки вищевказані громадяни не проживають, дане домовладіння придбане іншими громадянами, в якому вони і проживають (а.с. 10, 11). За інформацією Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року за №72, громадяни [PERSON] та [PERSON] в м. Верхньодніпровську не зареєстровані та з 16 жовтня 2003 року з місця реєстрації по [ADDRESS] . Місце їх проживання невідомо. Відповідно до довідки Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, гр. [PERSON] , [INFO] , притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 ККУ від 15 червня 2014 року (зберігання наркотиків), ст. 309 ч. 1 ККУ від 15 вересня 2014 року; до адміністративної ивідповідальності за ст. 178 ч. 1 КУпАП від 25 серпня 2015 року (розпивання алкогольних напоїв), за ст. 184 ч. 1 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків). Гр. [PERSON] , [INFO] , притягувалася до кримінальної відповідальності за ст. 185 ч. 1 ККУ від 04 червня 2011 року (крадіжка), ст. 185 ч. 1 ККУ від 17 січня 2015 року, ст. 185 ч. 2 ККУ від 30 вересня 2015 року; до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП від 15 липня 2015 року (дрібне хуліганство). Службою у справах дітей ХРДА Харківської області були вжиті необхідні заходи щодо встановлення на теперішній час місця знаходження батьків малолітньої дитини [PERSON] . За запитом отримана інформація Національної поліції України Головного управління національної поліції в Харківській області Харківського відділу поліції від 21 жовтня 2019 року за №11195/119-90/01/20-2019, що під час перевірки інформаційно-пошуковими базами Національної поліції України встановлено: [PERSON] , [INFO] , - інформація не значиться; [PERSON] , [INFO] - [INFO] . ЄРДР №12019060020003174 від 28 липня 2019 року за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України (Житомирський ВП ГУ НП в Житомирській області). Вжитими заходами місцезнаходження матері [PERSON] встановити не виявилось можливим. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , підтверджується також навною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 02 листопада 2019 року (а.с. 71). Згідно акту про невідвідування від 15 серпня 2019 року, підписаного комісією у складі: заступника директора з медичної роботи КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» І.В. Піддубко, юриста КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» О.І. Зацаринної, головної медичної сестри КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» Л.І. Бубнової, у закладі на повному державному забезпеченні з 25 лютого 2019 року виховується малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . З моменту прибуття та по теперішній час ніхто з близьких родичів, братів чи сестер дитину не відвідував, станом здоров`я не цікавився (а.с. 13). Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Служба у справах дітей ХРДА встановила, що ухилення від виконання батьківських обовязків з боку [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , має місце та вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у судовому порядку, про що до суду надано відповідний висновок від 19 листопада 2019 року за №01-22/2567 (а.с. 63-67). Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивач, КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай», в обґрунтування позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми обов`язками. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доводи позивача, про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям доньки не цікавиться, турботи про її виховання та розвиток не проявляє, відповідачем під час судового розгляду не спростовані. Крім того, відповідач жодного разу до суду не з`являлася, заперечень проти позову не надавала, тобто має місце свідоме нехтування своїми правами та обов`язками стосовно дитини. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Беручи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї малолітньої доньки, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. З приводу вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд зазначає наступне. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до с. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житловимх, майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом встановлено, що мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що вона офіційно працевлаштована, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати малолітню дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем також не надано. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві КНП ХОР «ОСБД «Зелений Гай» просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітків щомісячно, але не менше ніж 30% прожмткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, позивачем не наведено належного обгрунтування та не доведено наявність правових підстав для визначення саме такого розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття з перерахуванням аліментів на особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України при влаштуванні дитини до відповідного державного закладу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору за подання до суду позову з вимогами про позбавлення відповідачів батьківських правв розмірі 1536,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial