Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Кредитна спілка «Чиста Криниця» звернулась до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 4420 грн. 36 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.02.2016 року [PERSON] уклала із позивачем договір кредитної лінії №С274 з лімітом у сумі 5000,0 грн., за яким отримала від позивача кредит в сумі 1200 грн., що стверджується додатком до договору №1 від 24.02.2016 року, окрім того, згідно додатку до договору кредитної лінії №2 від 11.03.2016 р. позивач отримала кредит в сумі 800,0 грн., та згідно з додатком до договору кредитної лінії №3 від 09.06.2016 р. отримала кредит в сумі 1215,0 грн.. Таким чином відповідач [PERSON] разом отримала суму кредиту за кредитною лінією в розмірі 3215 грн. Кредитні кошти [PERSON] отримала, а свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 11.09.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 4420 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 2544 грн. 60 коп. - основна сума кредиту; 1875 грн. 76 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобовязань позивач та [PERSON] 24.02.2016 року уклали договір поруки №С 274, за умовами якого поручитель у разі невиконання [PERSON] своїх обовязків передбачених кредитним договором, зобовязаний самостійно погасити суму коштів надану боржнику відповідно до умов договору. Позичальник належним чином взяті на себе зобовязання по кредитному договору не виконує, в результаті чого виникла вказана вище заборгованість, а тому позивач направив відповідачам вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, але вимоги залишилися проігнорованими, кошти не повернуто, а тому позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом про стягнення суми заборгованості із відповідачів в примусовому порядку. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, однак звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставився до відому належним чином у порядку визначеному чинним законодавством. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву представника позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов КС «Чиста криниця» підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та [PERSON] 24.02.2016 року уклали договір кредитної лінії №С274 відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредитну лінію з лімітом у сумі 5000 грн, в межах якого позичальник може отримувати будь які суми кредиту, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених даним договором. На підставі вказаного вище договору [PERSON] отримала кредит загальним розміром 3215 грн., що стверджується відповідними додатковими угодами №1 від 24.02.2016 року, №2 від 24.02.2016 року та №3 від 09.06.2016 року, копії яких додані до матеріалів справи. Із даних додаткових угод вбачається, що сторони визначили суми отримуваного [PERSON] кредиту, процентів за його сплату, а також строки погашення такого кредиту. Згідно з п. 2.1 вказаного договору кредитної лінії від 24.02.2016 року, кредит надається строком на 36 фактичних місяців, від дати отримання позичальником усієї суми кредиту, або першого траншу за кредитом, тобто з 24.02.2016 року по 24.02.2019 року. Відповідно до пунктів 2.3, 3.1 та 3.3 вказаного вище договору кредитної лінії позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 даного договору. Плата за користування кредитом 9проценти) становить 110% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно з графіком розрахунків, що є невідємною частиною даного договору. У випадку надання даного кредиту траншами сторони зобовязуються вносити відповідні зміни у графік розрахунків шляхом підписання додаткового договору в день надання кожного наступного траншу. Як встановлено судом [PERSON] належним чином свої зобовязання по повернення кредиту а також сплати відсотків за його користування не виконує, хоча підтвердив свою згоду з умовами вказаного договору та отримавши кредит взяв на себе зобовязання належного виконання умов кредитного договору, а тому, у відповідності до вимог п. 5.4.4 вказаного вище договору кредитної лінії, кредитодавець вимагає дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Суд також бере до уваги. що згідно з п. 4.1 вказаного вище договору кредитної лінії зобовязання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується заставою, порукою. Відповідно до договору поруки до кредитного договору/договору кредитної лінії від 24.02.2016 року, укладеного між позивачем та [PERSON] поручитель поручається та зобовязується солідарно з боржником відповідати перед кредитором за виконання належним чином в повному обсязі боржником зобовязань щодо повернення кредитору коштів, наданих кредитором боржнику. Згідно з п. 8.6 вказаного договору поруки, поручитель підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами кредитного договору від 24.02.2016 року та повністю погоджується з цими умовами. Як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про невиконання [PERSON] своїх кредитних зобовязань та необхідність погашення суми заборгованості кредитору, що стверджується відповідним листом від 01.08.2017 року за №708 та поштовим повідомленням про отримання рекомендованого листа відповідачем вітром Ю.І., копії яких додані до матеріалів справи. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] взявши на себе обовязки поручителя та не забезпечивши належного виконання відповідачем [PERSON] взятих кредитним договором обовязків, повинен відповідати перед позивачем разом з [PERSON] як солідарний боржники, у тому ж обсязі, що і остання. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідачі належним чином не виконують умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Суд також вважає, що з відповідачів необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, що стверджуються квитанцією №17 від 08.09.2017 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved