Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що 08.12.2007 він уклав шлюб із відповідачем [PERSON] . На підставі рішення виконкому Димитровської міської ради №203 від 19.06.2013 він є наймачем квартири [ADDRESS] , і 05.07.2018 в цій квартирі було зареєстровано [PERSON] . Також в квартирі зареєстрована їхня спільна дитина [PERSON] . З січня 2019 року шлюбні стосунки з відповідачем припинені, шлюб розірвано рішенням суду від 30.05.2019. З квітня 2019 року [PERSON] не проживає у квартирі, там відсутні її особисті речі. Сплату комунальних та інших послуг по квартирі він здійснює самостійно. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] . Знятися самостійно з реєстраційного обліку вона не бажає, вказуючи, що не має на це часу. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. ІІ. Позиції сторін, заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та наполягав на їхньому задоволенні. Додав до викладеного у позовній заяві те, що відповідач на його прохання не бажає виписуватися, мотивуючи тим, що ця квартира має залишитися їхній доньці. Він не заперечує проти залишення квартири дитині, не планує знімати дитину з реєстраційного обліку, але вважає, що підстав для залишення прописаною відповідача немає. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, повідомлялася про дату та час судового розгляду справи у встановлений цивільним процесуальним законодавством спосіб, відзиву, а також будь-яких заяв або клопотань судові не надала. Від третьої особи КП «Служба єдиного замовника» до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника підприємства. Позивачем заявлене клопотання про допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] на підтвердження позовних вимог, яке судом задоволене. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 07.07.2020 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено справу до розгляду на 18.08.2020, відповідачеві запропоновано подати відзив на позовну заяву. 18.08.2020 та 07.09.2020 через неявку учасників справи та неподання відповідачем відзиву і будь-яких заяв або клопотань розгляд справи відкладався. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України 21.09.2020 судом постановлено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач, яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася до суду без повідомлення причин своєї неявки, не подала відзиву на позов, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. VI. Встановлені судом фактичні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.12.2007, який був розірваний рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 30.05.2019 у справі №226/739/19 (а.с.9,11-12). Рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради №203 від 19.06.2013 була надана згода КП «Служба єдиного замовника» на зміну договору найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS] ), визнано наймачем жилого приміщення [PERSON] замість знятого з реєстраційного обліку батька [PERSON] за згодою повнолітніх членів сім`ї (а.с.13). Згідно з довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №5051 від 28.05.2020 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наймач квартири [PERSON] , відповідач [PERSON] та їхня малолітня дитина [PERSON] (а.с.15). Факт реєстрації місця проживання відповідача у квартирі на час розгляду цієї справи також підтверджено довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №6191 від 01.07.2020. Як вбачається з акту фактичних обставин не проживання особи, що зареєстрована, №142 від 28.05.2020, складеного координаційним комітетом органів самоорганізації населення м. Мирнограда, [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з квітня 2019 року і по т.ч. там фактично не мешкає (а.с.16). З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , які є мешканцями будинку [ADDRESS] і сусідами позивача, встановлено, що раніше у квартирі №46 мешкала родина [PERSON] - позивач, його дружина і дочка, але дружина позивача не з`являється за місцем своєї реєстрації з весни 2019 року, речей її у квартирі немає, витрати на утримання житла несе самостійно позивач, який мешкає у квартирі один. V. Норми права, що застосовуються судом, і оцінка суду. У відповідності до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Стаття 72 ЖК України встановлює, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Положення, закріплені пунктом першим ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантують кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986), так само й на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999). Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] була зареєстрована у квартирі як член сім`ї наймача, в подальшому шлюб між сторонами розірвано, і вона відсутня без поважних причин за місцем реєстрації більше шести місяців, а саме, з квітня 2019 року, що за загальними вимогами закону є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Доказів, які б свідчили про відсутність відповідача у квартирі з поважних причин, в ході судового розгляду не надано. Також відсутні відомості, що [PERSON] зверталася до суду із позовом щодо відновлення порушеного права на користування житлом. Таким чином, наявні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . У відповідності до положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування жилим приміщенням, і таке рішення є підставою для виконання органом реєстрації дій щодо зняття особи з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: approved