Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Лікар психіатр-нарколог Української районної лікарні Карлюк Є.І. звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги терміном до 6 місяців в примусовому порядку [PERSON], який вчинив злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 51 від 18 лютого 2014 року [PERSON] на час скоєння злочину страждав і страждає на хронічний психічний розлад: шизофренія, параноїдна форма. Ухвалою Обухівського районного суду від 29 квітня 2014 року визнаний неосудним та йому призначено примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування у психіатра за місцем перебування. [PERSON] тривалий час страждає на психічні розлади, з 21.09.2011 року перебуває під диспансерним наглядом лікаря психіатра, за час хвороби чотири рази лікувався в обласному психіатричному стаціонарі, 24.04.2015 року оглянутий комісією лікарів психіатрів, яка дійшла висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого хронічного психічного розладу з діагнозом шизофренія, параноїдна форма, приступоподібно-прогредієнтний перебіг, супутній:психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання ПАР (алкоголь, канабіоїди), синдром залежності від алкоголю (стан ремісії). В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила задовольнити, пояснила, що [PERSON], має порушення психіки, страждає на психічні розлади: шизофренія, параноїдна форма, такий стан є небезпечним для хворого та оточуючих, лікування слід призначити примусово, оскільки від добровільного лікування хворий ухиляється. Особа щодо якої розглядається питання про необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечив. Прокурор заяву підтримала. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] страждає на психічний розлад та знаходиться на диспансерному обліку в лікаря психіатра з 2011 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, приступоподібно-прогредієнтний перебіг, супутній:психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання ПАР (алкоголь, канабіоїди), синдром залежності від алкоголю (стан ремісії). [PERSON] неодноразово лікувався в КЗ КОР «ОПНМО». Ухвалою Обухівського районного суду від 29 квітня 2014 року останньому призначено примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування у психіатра за місцем перебування. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.10.2014 року [PERSON] продовжено строк такого лікування до 6 місяців. Комісією лікарів-психіатрів від 24.04.2015 року встановлено необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] у примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи. Згідно ч.4 ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Враховуючи обставини встановлені судом, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved