Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 23.10.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що 04.05.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2018 року шлюб між ними розірвано. Під час знаходження [PERSON] у шлюбі з відповідачем народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , про що Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний запис № 1167 від 04 грудня 2018 року, в графі батько на підставі ст.. 122 СК України вказано « [PERSON] ». [PERSON] припинила спільне проживання з відповідачем з квітня 2017 року, що встановлено судовим рішенням, проте в актовому записі про народження батьком дитини вказано відповідача. Заяви, клопотання 29.07.2021 року від [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. 19.04.2021 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. 21.05.2021 року від Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно клопотання від 29.07.2021 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] не з`явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно заяви від 19.04.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, згідно заяви від 21.05.2021 року не заперечує проти задоволення позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом 04.05.1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який розірвано заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області №500/7399/18 від 17.12.2018 року (а.с.7). Рішенням суду встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки [PERSON] та [PERSON] припинено з квітня 2017 року, що є обставиною, яка не підлягає додаткового доказування згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України. [INFO] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1167 складено 04.12.2018 року (а.с. 6), державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 122 СК України, батьком дитини вказано [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви [PERSON] від 23.05.2019 року, засвідченої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, він не є батьком дитини та не заперечує проти усиновлення дитини [PERSON] . Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. ч. 1, 2, ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. На підставі ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком. У відповідності до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органом державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи, що дитина народилась у період перебування матері у шлюбі з відповідачем, проте фактично шлюбні відносини між ними було припинено у квітні 2017 року та біологічним батьком дитини є позивач, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved