Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що постановою суду від 02.04.2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП. [PERSON] неправомірними діями заподіяв збитків рибному господарству України у розмірі 10200,00 грн. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом питання про відшкодування [PERSON] шкоди, завданої рибному господарству України не вирішено. В зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів в розмірі 10 200,00 грн. та судові витрати по справі в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.04.2019 у справі № 243/161/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП. Відповідно до постанови від 02.04.2019, яка набула законної сили, у справі № 243/161/19 [PERSON] рибалив на р. Казенний Торець поблизу смт. Райгородок Слов`янського району забороненим знаряддям лову - «павуком». Впіймав рибу плітка 120 шт., загальною вагою 2 кг. Своїми діями [PERSON] порушив ч. 4 ст. 85 КУпАП, п. 3.15 Правил аматорського та спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Згідно проведеного посадовою особою відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області розрахунку матеріальної шкоди до протоколу №2001609, [PERSON] неправомірними діями заподіяв збитків рибному господарству України у розмірі 10200,00 грн., які розраховані з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом питання про відшкодування [PERSON] шкоди, завданої рибному господарству України не вирішено. Невідшкодування заподіяної шкоди створює загрозу економічним інтересам держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання коштів державного або місцевого бюджету, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про тваринний світ», ст. 21 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, за провадженням рибогосподарської діяльності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Відповідно до п. 5.3. Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, органи рибоохорони, що здійснюють охорону, відтворення і державний контроль використання водних живих ресурсів, відповідно до законодавства, мають право, зокрема, подавати позови про відшкодування збитків і втрат, заподіяних підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів. Згідно з п. 6.16 Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №26 від 19.01.2012 року, управління Державного агентства рибного господарства мають право самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Оскільки до теперішнього часу спеціально уповноважений державний орган не вжив заходів щодо відшкодування заподіяної державі шкоди, наявні підстави для вжиття заходів представницького характеру прокурором. Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про тваринний світ», рибальством вважається добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство. Правила рибальства, об`єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об`єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Згідно п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із -іткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Відповідно до ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не аподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» порушення вимог цього Закону тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за нищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з вимогами ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища відповідних рад. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 68 та ч. 4 ст. 68, ч.5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Таким чином суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь держави слід стягнути шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів в розмірі 10 200 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним при зверненні до суду витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved