Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка просить\~визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис,\~вчинений приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Гораєм\~О.С.,\~зареєстрований в\~реєстрі №31152\~від 18.03.2021\~щодо стягнення\~заборгованості з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК\~«Кредит-капітал»\~в розмірі\~10\~350\~грн.\~В обґрунтування\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що виконавчий\~напис вчинений\~на підставі\~норми,\~що втратила\~чинність, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. ІІ.\~Заяви,\~клопотання та\~інші процесуальні\~дії у\~справі За заявою позивача про забезпечення позову 08.11.2021 ухвалою суду зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №65637598. Представник позивача адвокат Пащук Т.С. просить розгляд справи провести у його відсутність та відсутність позивачки. Від третьої особи Дубенського ВДВС також надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач та третя особа приватний нотаріус у судове засідання не з`явилися, хоч усі були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Не надійшло жодних заяв по суті. Про причини неявки не повідомили, а отже суд розглядає справу за їх відсутності згідно п.1 ч.3 та ч.1 ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено,\~що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі №31152 від 18.03.2021 щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» в розмірі 10 350 грн. (а.с.18), на підставі чого Державним виконавцем Дубенського ВДВС відкрито виконавче провадження №65637598 (а.с. 9-12). Кредитний договір від 29.10.2018 за №3209713968/177831 та додаток до нього не посвідчений нотаріально (а.с.13-17). IV. Норми права, які застосував суд. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З тексту оспорюваного виконавчого напису з`ясовано, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Перелік був доповнений цим п.2 постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року, згідно якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, що набрала законної сили з моменту проголошення, у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною в частині п.2 Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно правового висновку Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Кредитний договір 29.10.2018 за №3209713968/177831 не був посвідчений нотаріально. Вчиняючи виконавчий напис 18.03.2021, нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, що на той час уже був нечинним згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду в справі №910/10374/17 від 21.09.2021, встановлено порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, а це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, суд робить висновок щодо необхідності задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 908 грн. та 454 грн. за подачу заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved