Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

І. Суть спору. 12.10.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , покликаючись на те, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 14 вересня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Костопільським районним відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено запис за № 184. Позивач зазначила, що у шлюбі народилось двоє дітей, їх сім`я розпалася і в даний час існує формально, сторони разом не проживають. Поновлення сімейних відносин позивач вважає недоцільним, стверджує, що перспективи для збереження сім`ї відсутні. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. ІІ. Позиція учасників справи. В судове засідання 18.11.2020 р. сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. 18.11.2020 р. позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначила, що позов підтримує повністю, у разі неявки відповідача не заперечила проти розгляду справи та постановлення заочного рішення. 18.11.2020 р. відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, визнав позов, у разі неявки позивача не заперечив проти розгляду справи по суті. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 02.11.2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 18.11.2020 року о 09:10 год. Враховуючи неявку сторін та заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 14 вересня 2002 року, про що Костопільським районним відділом реєстрації актів громадянського стану в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 184, що підтверджується наявним у справі оригіналом свідоцтва про шлюб між сторонами серії [NUMBER] від 14 вересня 2002 року. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, їх сім`я розпалася і в даний час існує формально, сторони разом не проживають, у зв`язку із чим позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження шлюбу. Відповідач визнав позов. V. Застосоване судом законодавство. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. VI. Висновки суду. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 420 гривень 40 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved