Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних долях, а саме - по ? частки квартири: позивачці - [PERSON], її колишньому чоловіку - [PERSON] та їх дітям: сину - [PERSON] та дочці [PERSON], відповідачам по справі, на підставі свідоцтва про право власності на житло №1212 від 17.12.2008р., виданого Ленінською районною адміністрацією м.Запоріжжя. У вищевказаній квартирі зареєстровані тільки власники житла. Житлова площа квартири складає 35,8 кв.м., тобто, на кожного з них приходиться по 8,95кв.м. У зв'язку з тим, що між позивачкою та відповідачем [PERSON], за його ініціативою, 06.10.2010р. було розірвано шлюб, між ними склалися неприязні стосунки. Через це, виникають свари у зв'язку з порядком користування квартирою та оплатою комунальних послуг. Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення порядку користування квартирою з розподілом особистого рахунку та виділенням їй в натурі частки в праві власності на квартиру, наполягаючи на тому, щоб за нею була закріплена кімната, площею 7,9кв.м. з балконом площею 0,75кв.м., з зобов'язанням МКП «Основаніє» укласти з нею окремий особистий рахунок на цю кімнату, а також, у зв'язку з тим, що її доля в праві власності на житло зменшується на 2/100 частини при виділі їй в натурі її частки у праві власності, то, відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №28 від 23.07.2013р.: її доля буде складати не ? частку, а 23/100 частки, відповідно до цього, частка відповідачів збільшується і становить 77/100 часток. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідачів на її користь в солідарному порядку вартість її 2/100 часток у праві власності на спірну квартиру, що складає в грошовому еквіваленті - 3949гр. Щодо зустрічних вимог відповідачів, то позивачка проти них заперечує, пояснивши суду, що крім пенсії, в неї більше не має матеріального забезпечення і іншого житла в неї не має. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти позовних вимог позивачки, наполягаючи на тому, щоб позивачка сплатила їм вартість їх долі в праві власності на квартиру, а саме, по 49364гр. кожному, що складає вартість ? частки квартири, відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1 від 25.01.2013р., т.я. продати свої частки в праві власності в комунальній квартирі буде дуже складно. Відповідач [PERSON] в ході судового слідства змінив свою думку щодо позовних вимог позивачки, погодившись з її вимогами та заперечує проти вимог батька та сестри, а саме, проти виплати їм грошової компенсації за їх частки в праві власності на житло, т.я. в його родині, крім заробітної плати, не має більше матеріального забезпечення, і продавати свою долю в праві власності спільної квартири він не бажає, т.я. іншого житла в нього, також, не має. Адвокат відповідачів [PERSON] наполягає на застосуванні судом при розгляді справи вимог ст.364 ЦК України, забов'язавши позивачку, не зважаючи на її заперечення, сплатити [PERSON] та [PERSON] грошову компенсацію вартості їх часток у праві власності, т.я. відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1 від 25.01.2013р.: виділити в натурі кожному з співвласників по ? частині, неможливо. До того ж, самі відповідачі проти цього не заперечують. 3-я особа по справі - МКП «Основаніє» просить суд розглянути справу на розсуд суду за відсутності їх представника. Заслухавши позивачку, відповідачів та адвокатів сторін, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов позивачки підлягає задоволенню, а в зустрічному позові слід відмовити, з наступних підстав: спірним приміщенням є трьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності в рівних долях, а саме - по ? частці квартири: позивачці - [PERSON], її колишньому чоловіку - [PERSON] та їх дітям: сину - [PERSON] та дочці [PERSON], відповідачам по справі, на підставі свідоцтва про право власності на житло №1212 від 17.12.2008р., виданого Ленінською районною адміністрацією м.Запоріжжя /а.с.6/, що також, підтверджується даними, внесеними в технічний паспорт на квартиру /а.с.7-8/. У вищевказаній квартирі зареєстровані тільки власники житла, відповідно довідки МКП «Основаніє» /а.с.10/. Житлова площа спірної квартири складає 35,8 кв.м., тобто, на кожного із співвласників приходиться по 8,95кв.м., а загальна площа квартири складає - 59,45кв.м. /а.с.7-8/. Як встановлено у судовому засіданні, після розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем [PERSON], яке відбулося 06.10.2010р. за ініціативою відповідача /а.с.9/, між ними склалися неприязні стосунки. Через це, виникають свари щодо порядку користування квартирою та оплатою комунальних послуг. Крім того, судом встановлено, що фактично, в квартирі проживають: позивачка та її дочка [PERSON] разом з чоловіком. Відповідач [PERSON] проживає з дружиною за іншою адресою, і відповідач [PERSON], також, проживає за іншою адресою, але не у зв'язку з тим, що йому є де жити, а тому, що через неприязні стосунки з позивачкою, він уникає ще більшого погіршення відносин та провокацій з її боку, які вже мали місце /а.с.29-30/. В ході судового слідства сторони не дійшли згоди щодо врегулювання житлового спору: ні шляхом продажу житла та отримання кожним грошової компенсації, на що були згодні відповідачі; ні шляхом припинення позивачкою права власності на її частку в квартирі та виплату їй грошової компенсації; ні стягнення на користь [PERSON] та [PERSON] з позивачки та її сина грошової компенсації за ? частку квартири, що належить відповідачам. Рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 23.07.2012р. [PERSON] вже було відмовлено в позові до [PERSON] в припиненні права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на її частку з виплатою їй грошової компенсації за її долю /а.с.24-26/. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2012р., рішення Ленінського райсуду м.Запоріжжя було залишено без змін /а.с.27-28/. При цьому, суд зазначав, що припинення права [PERSON] на її частку у спірному майні завдасть суттєвої шкоди її інтересам, оскільки вона зареєстрована та фактично проживає за даною адресою і іншого житла не має. Тому, позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визначити порядок користування квартирою з розподілом особистого рахунку та виділенням їй в натурі частки в праві власності на квартиру, а саме, щоб за нею була закріплена кімната, площею 7,9кв.м. з балконом площею 0,75кв.м., з зобов'язанням МКП «Основаніє» укласти з нею окремий особистий рахунок на цю кімнату, а також, у зв'язку з тим, що її доля в праві власності на житло зменшиться на 2/100 частини при виділі їй в натурі її частки у праві власності, то, відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №28 від 23.07.2013р.: її доля буде складати не ? частку, а 23/100 частки, відповідно до цього, частка відповідачів збільшується і буде становити 77/100 часток. Тому, позивачка також просить суд стягнути з відповідачів на її користь в солідарному порядку вартість 2/100 часток у праві власності на спірну квартиру, що складає в грошовому еквіваленті - 3949гр. У силу положень ст. 21, 24, 41 Конституції України та ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах та усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Саме з цією вимогою позивачка звернулася до суду і наполягає на задоволенні її вимог, т.я. крім житла у спірній квартирі, у позивачки більше житла не має. Не зважаючи на спірні відносини між співвласниками житла, вона постійно проживала, проживає та, як вона запевнила суд, буде проживати за спірною адресою. Згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи №28 від 23.07.2013р.: якщо за позивачкою, при виділі її частки в натурі та визначенні порядку користування квартирою, буде закріплена кімната площею 7,9кв.м. з балконом 0,75кв.м., її доля в праві власності на житло буде складати - 23/100 частки. При цьому, доля позивачки в праві власності на квартиру зменшиться з ? частки до 23/100 часток, а саме - на 2/100 частки, тобто, доля відповідачів відповідно збільшиться з ? часток до 77/100 часток /а.с.85-90/. Проти цього не заперечує позивачка та наполягає на такому варіанті користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS], з зобов'язанням МКП «Основаніє» укласти з нею окремий особистий рахунок на кімнату площею 7,9кв.м. з балконом, та стягнути з відповідачів на її користь в солідарному порядку вартість 2/100 часток у праві власності на спірну квартиру, що складає в грошовому еквіваленті - 3949гр., тобто - по 1316гр. с кожного. Тобто, згідно вимог ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав вимоги позивачки. Згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи №1 від 25.01.2013р.: враховуючи площу житлових кімнат в квартирі [ADDRESS] виділити в натурі кожному з співвласників їх долю, а саме - по ?? частині, неможливо. При цьому, ринкова вартість квартири складає - 197457гр., тому, ? частка в праві власності на квартиру складає - 49364гр., тобто, доля кожного з співвласників житла в грошовому еквіваленті становить - 49364гр. /а.с.64-71/. Тому, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не погоджуючись з вимогами позивачки, в зустрічному позові просили суд, відповідно до вимог ст.364 ЦК України, виділити в натурі їх частки із майна, що є у спільній частковій власності. А у зв'язку з тим, що виділ в натурі частки із спільного майна не є неможливим, вони бажають одержати від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості їх часток. Тобто, [PERSON] та [PERSON] наполягали на стягненні з позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] вартості ? частки квартири, що їм належить, а саме - по 49364гр. кожному, з припиненням права власності на їх частки в спільному майні. Однак, згідно з вимогами ч.4 та 5 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Тобто, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Судом встановлено, що позивачка, яка є пенсіонером і крім пенсії, не має матеріального забезпечення, та відповідач [PERSON], який крім заробітку, також, не має іншого матеріального забезпечення, і тому, вони не в змозі сплатити співвласникам житла - [PERSON] та [PERSON], ? частку його вартості. У разі, задоволення вимог відповідачів [PERSON] та [PERSON], це завдасть позивачці та її сину істотної шкоди, призведе до звернення стягнення на частку їх квартири, її примусового продажу й порушення їх законних прав, як співвласників квартири. До того ж, судом встановлено, що іншого житла у позивачки не має, а на грошову компенсацію за її долю в праві спільної власності, вона житла не купить. А також, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] фактично постійно проживає у спірній квартирі, тобто, їй ніхто не заважає в володінні та користуванні квартирою. Правовий режим спільної часткової власності передбачає урахування інтересів всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших, що передбачено положеннями ст.21, 24, 41 Конституції України та ст.319,358 ЦК України, а також, зазначено, що володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Тобто, ніхто не заважає відповідачам продати свої частки в спільному майні стороннім особам, якщо позивачка відмовляється в їх придбанні, а саме, відповідачі не позбавлені права розпорядитися своїми частками в спільному майні, і не обов'язково, що б покупцями були співвласники. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки є законними та обгрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження представленими по справі доказами, а в зустрічних вимогах відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити, оскільки вони суперечать вимогам законодавства.

Outcome: approved