Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, за участю третьої особи [PERSON] .. В позові зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців першої черги, що прийняли б спадщину, немає. Однак, коли позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було повідомлено про наявність заповіту, складеного померлим на ім`я відповідачки 30 квітня 2009 року і посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Зубовою А.О.. Позивач вважає, що зазначений заповіт є недійсним, оскільки померлий [PERSON] мав певні захворювання, зловжив алкогольними напоями, а тому не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними на час складення заповіту 30 квітня 2009 року. Позивач просить суд визнати недійсним заповіт, який був складений 30 квітня 2009 року [PERSON] на ім`я відповідачки, посвідчений нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Зубовою А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1520. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також, в попередніх судових засіданнях позивач і його представник заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися, від представника відповідачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Також, в попередніх судових засіданнях представник відповідачки позов не визнав, посилаючись на те, що вимоги позивача безпідставні, оскільки померлий [PERSON] дійсно склав на користь відповідачки заповіт, на момент складання якого померлий був в нормальному психічному стані, спиртними напоями не зловживав. Померлий за власним бажанням склав такий заповіт, заповіт був складений ще у 2009 році. А посилання позивача на психічний стан померлого на час складання не підтверджуються жодними належними доказами, оскільки психічний стан особи встановлюється лише на момент вчинення відповідних дій, а зі спливом тривалого часу після цього. Тому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 28 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що 22 грудня 1960 року зроблено відповідний актовий запис № 1784. Згідно свідоцтва про народження, виданого 18 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що 18 жовтня 1996 року зроблено відповідний актовий запис № 1041. Згідно копії заповіту, 30 квітня 2009 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Зубовою А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1520, відповідно до якого належні йому на праві власності 53/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, він заповів [PERSON] .. Згідно свідоцтва про смерть, виданого повторно 26 грудня 2019 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] помер [INFO] , про що 17 вересня 2019 року складено відповідний актовий запис № 2064. Згідно дублікату довідки про причину смерті, виданої Мелітопольським міжрайонним відділенням з Якимівським підрозділом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради від 16 вересня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] , причина смерті «Гостра серцево-судинна недостатність. Дрібно- та великовогнищевий кардіосклероз. Атеросклеротична хвороба серця». Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), у Спадковому реєстрі наявна інформація про складений [PERSON] заповіт. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрита спадкова справа. Згідно заяви від 17 грудня 2019 року, посвідченої нотаріусом держави Ізраїль Ткачом Р., у визначений законом строк відповідачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Згідно заяви від 16 січня 2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Якимів Н.Б., у визначений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Згідно заяви від 13 березня 2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенковою Ю.А., у визначений законом строк третя особа звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Згідно повідомлення КНП «Територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 13 лютого 2020 року, [PERSON] , [INFO] , що проживав за адресою: [ADDRESS] , був доставлений до лікарні 13 червня 2016 року, діагноз: «Хронічний панкреатит, виразкова хвороба?»; надана амбулаторна допомога, консультація лікаря, призначено лікування. 25 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до лікарні, діагноз: «Інфікована рана ІV пальця правої стопи». З 23 травня 2019 року по 28 травня 2019 рік [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні, діагноз: «Виразкова хвороба. Шлунково-кишкова кровотеча?». Згідно медичної документації стаціонарного хворого № 5120, виданої КНП «Територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом: «Виразкова хвороба. Шлунково-кишкова кровотеча?». Згідно акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що сталася 14 вересня 2019 року, затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 09 жовтня 2019 року, встановлено, що 14 вересня 2019 року о 05 годині 15 хвилин з термістом ТОВ «Світанок» [PERSON] стався нещасний випадок, який не пов`язаний з виробництвом, у зв`язку зі смертю працівника від загального захворювання. Згідно висновку спеціалістів з питань судово-медичної експертизи від 02 жовтня 2019 року № 320/к, смерть [PERSON] настала від хронічного захворювання серцево-судинної системи, розвиток якого займав кілька років (десятиліть). Відповідно несприятливі (шкідливі виробничі фактори), які діяли на [PERSON] не знаходяться в прямому закономірному зв`язку з розвитком хронічного захворювання серцево-судинної системи [PERSON] і відповідно із настанням його смерті. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знала померлого [PERSON] приблизно з 1997 року, він ходив до неї на масаж. У [PERSON] був лицьовий тік, піддьоргування обличчя, він казав, що це нервовий тік, але медичних документів вона не бачила. Від нього часто відчувався запах алкоголю, а зі слів його дружини їй відомо, що він був агресивним, діставалося дружині і дитині. В подальшому вона іноді бачила [PERSON] в місті, від нього завжди було чути запах алкоголю, він скаржився на головний біль і розповідав, що після вживання спиртних напоїв йому ставало легше. Останній раз вона бачила померлого приблизно чотири роки тому, він був в стані алкогольного сп`яніння. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає позивача, його батька вона знає з молодості, вони жили на сусідніх вулицях. [PERSON] був буйним, любив випити, влазив у бійки. Наприкінці 90-х років вона допомагала [PERSON] та його дружині робити ремонт в квартирі. Якось він прийшов напідпитку з роботи, сердився, кричав, кидав речі, дуже сильно лаявся. Через деякий час його дружина потрапила до лікарні, а він забрав сина, якому тоді було приблизно три роки, і дружина не знала де вони. В подальшому вона з їх родиною не спілкувалася, за всі ці роки бачила [PERSON] в місті можливо вісім разів, як їй здалося, він перебував у нетверезому стані. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює оператором ТОВ «Світанок», там працював і [PERSON] .. Відповідачка це його колишня дружина. Приблизно з 1994 року по 2012 рік він з дружиною жив в половині будинку за адресою: [ADDRESS] , в іншій половині жила мати дружини, а після її смерті брат померлий [PERSON] .. У померлого був син [PERSON] , однак він не любив це обговорювати. Позивача він ніколи не бачив. На підприємстві ТОВ «Світанок» на прохідній всіх працівників перевіряють, стоять алкотестери, якщо працівник не тверезий, його до роботи не допустять. [PERSON] вживав алкоголь як усі, по вихідним дням. Останні три чотири роки [PERSON] скаржився на стан здоров`я, у нього боліло серце та печінка. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідачка це її матір, а позивач теж її родич, але вона його не знає і ніколи не бачила. Вона живе в одній половині будинку за адресою: [ADDRESS] , а в іншій половині жив її дядько [PERSON] .. Дядько ходив на роботу, вони бачились періодично, згубних звичок у нього вона не помічала, спиртними напоями він не зловживав, міг випити у вихідні чи на свята. Приблизно за два три роки до смерті у [PERSON] були проблеми з серцем, її мати висилала ліки, а вона навідувала дядька в лікарні. Таким чином, зі свідчень допитаних в судовому засіданні свідків вбачається, що померлий [PERSON] епізодично вживав спиртні напої та мав певні проблеми зі здоров`ям. Однак, жодних відомостей щодо саме психічного стану померлого свідками повідомлено не було, жоден із допитаних свідків присутнім під на час складення оспорюваного заповіту присутнім не був. Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти свідченням допитаних в судовому засіданні свідків, їх свідчення не суперечать одне одному, жодного суперечливого факту в судовому засіданні надано не було. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.\~1248\~ЦК України,\~нотаріус посвідчує\~заповіт,\~який написаний\~заповідачем власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. Нотаріус\~може на\~прохання особи\~записати заповіт\~з її\~слів власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. У\~цьому разі\~заповіт має\~бути вголос\~прочитаний заповідачем\~і підписаний\~ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Як було встановлено, батько позивача [PERSON] 30 квітня 2009 року склав заповіт, посвідчений нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Зубовою А.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1520, відповідно до якого належні йому на праві власності 53/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, він заповів відповідачці. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина. Разом із цим, вирішуючи питання про визнання заповіту недійсним, суд враховує положення чинного цивільного законодавства, з яких випливає, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. При цьому правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі ст. 225, ч. 2 ст. 1257 ЦК України суд відповідно за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, а висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Так, в судовому засіданні судом було задоволено клопотання сторони позивача про призначення судової психіатричної (посмертної) експертизи для з`ясування того, чи страждав заповідач [PERSON] на момент укладення заповіту 13 квітня 2009 року психічними розладами, внаслідок яких не міг в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Однак, в подальшому, без жодних поважних причин, позивач ухилився від участі в експертизі, оплату за проведення експертизи не здійснив, а без цього провести експертизу неможливо, тому призначена судом експертиза не була проведена. З урахуванням цього суд вважає за необхідне відмовити стороні позивача у визнанні тих фактів, для з`ясування яких експертиза була призначена. При цьому судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача та його представника на ті обставини, що померлий [PERSON] під час складення оспорюваного заповіту не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, оскільки такі посилання позивача та його представника є безпідставними, ані самим позивачем, ані його представником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. Самі по собі такі посилання позивача та його представника не можуть бути покладені в основу судового рішення в якості підтвердження цього факту, оскільки призначена судова психіатрична (посмертна) експертиза через поведінку самого позивача не проведена, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням\~викладеного,\~оскільки в\~позовній заяві,\~окрім вищевказаних\~підстав,\~з яких\~позивач просить\~визнати заповіт\~недійсним,\~інших підстав\~не наведено,\~вимог щодо\~визнання заповіту\~нікчемним позивачем\~не заявлялось,\~жодних належних\~і допустимих\~доказів на\~обґрунтування заявлених\~позовних вимог\~під час\~судового розгляду\~надано не\~було,\~тому суд\~вважає,\~що позовні\~вимоги є безпідставними та необґрунтованими. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову, оскільки відсутні передбачені законом підстави для визнання заповіту недійсним, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed