Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 04.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 193. В шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що за час сумісного проживання у них з відповідачем склалися протилежні погляди щодо подальшого спільного життя та виховання дітей, через що виникали сварки та скандали. На даний час вони з відповідачем проживають окремо більше 5 місяців. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача адвокат Левкун Д.Д. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просив шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - [PERSON]. Стягнути з відповідача в користь позивача 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. Також представник позивача адвокат Левкун Д.Д. зробив заяву до закінчення судових дебатів, що ним буде подано заяву про підтвердження розміру судових витрат по справі понесених позивачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав. Не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення з ньогоо судових витрат . Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2021 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.08.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 193( а. с. 7) За час шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а. с. 8-9) Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч.1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позиція суду: Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків, і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у них немає. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням сторін . В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст. 113 СК України вибір прізвища позивача після розірвання шлюбу є її правом а не обов`язком. Тому вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 908 грн. 00 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113СК України,

Outcome: approved