Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на ? частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: с. Любечанинів, вул. Миру, 3, Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа: [PERSON]. Позов мотивований тим, що після смерті [PERSON] позивач не може успадкувати вище вказане майно, так як отримала відмову від Броварської міської державної нотаріальної контори в прийнятті заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не зявилась, але від неї на час розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника міської ради. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, та не заперечує проти позову. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння яке видане 26 липня 1966 року виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області на підставі рішення № 13 від 11 липня 1966 року [PERSON] набув права власності на цілу частину на домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Любечанинів, вул. Миру, 3, Козелецького району Чернігівської області. Для позивача у справі, [PERSON], [PERSON] є свекром, а батьком її чоловіка [PERSON]. 29 серпня 1983 року батько чоловіка позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-ЕЛ № 250583, яке видане 29 серпня 1983 року. 14 липня 1997 року померла матір чоловіка позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 016776, яке видане 15 липня 1997 року. 23 жовтня 2000 року помер чоловік позивача у справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 274850, яке видане 24 жовтня 2000 року. Після смерті чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить належна йому частка у домоволодінні, яку він успадкував після смерті батьків, що розташоване за адресою: с. Любечанинів, вул. Миру, 3, Козелецького району Чернігівської області. Позивач, як спадкоємець за законом на дану спадщину, прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що має витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 16543075 від 27 вересня 2008 року виданий нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори, але оформити дану спадщину позивач не може, про що отримала відмову. Це повязано з тим, що отримавши з КП «Ніжинське МБТІ» інформацію щодо належного майна встановлено такі обставини: виконавчим комітетом Остерської міської ради 20 травня 2008 року взамін свідоцтва про право власності від 26 липня 1966 року на імя померлого було видано нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно та зареєстровано 14 липня 2008 року за ним право власності. Нотаріусом зазначено, що власник будинку [PERSON] помер 29 липня 1982 року і відповідно подати заяву до МБТІ про реєстрацію свого права власності ніяк не міг. Починаючи з 29 серпня 1983 року [PERSON] не міг набувати право власності та реєструвати його. Тому, свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області та зареєстроване 14 липня 2008 року з порушенням вимог чинного законодавства. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України (2003 року) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, неправомірність набуття права власності на житловий будинок згідно останнього свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане взамін попереднього свідоцтва від 26 липня 1966 року прямо випливає із закону у звязку з цим позивач змушена звернутися до суду. Даний садибний житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Миру, 3, в с. Любечанинів, Козелецького району Чернігівської області був придбаний за час спільного проживання у шлюбі [PERSON] з [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином кожному з подружжя належить по ? частині у домоволодінні. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його дружина та діти, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області від 05 серпня 2015 року, а спадщину після смерті матері за заповітом, який вона склала за життя на користь дітей, прийняли [PERSON] та [PERSON], вступивши в управління спадковим майном, та звернувшись до Остерської державної нотаріальної контори, але за життя чоловік позивача, [PERSON] своїх спадкових прав не оформив, тому позивач, [PERSON] змушена звернутися до суду. [PERSON], позивач у справі, є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину після смерті чоловіка, що підтверджується матеріалами спадкової справи Броварської міської державної нотаріальної контори. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved