Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого вказав, що 01.02.2018 Димитровським міським судом Донецької області видано судовий наказ, яким з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з 29.01.2018 і до повноліття дитини. 16.01.2020 рішенням Димитровського міського суду Донецької області ухвалене рішення, яким з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з 19.11.2019 і до повноліття дитини, а також аліменти на утримання самої [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Таким чином, наразі з нього утримуються аліменти в розмірі 3/4 частин всіх видів доходів, а на його існування залишається лише 1/4 частина, якої на проживання не вистачає. Наразі він не проживає з [PERSON] , винаймає окремо квартиру на проживання, і на це потрібні кошти. Він працює у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» і кошти, які в нього щомісяця вираховуються на утримання дітей, значно перевищують прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Розмір аліментів на утримання [PERSON] вважає також завищеним, оскільки вона має достатньо коштів як для утримання дитини, так само й для свого утримання. Наразі він сплачує [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 7054,79 грн щомісячно, [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 7054,79 грн щомісячно, і таку ж саму суму сплачує на утримання самої [PERSON] також кожного місяця. Оскільки аліменти стягуються в розмірі 2/3 частин його заробітку, при цьому утворилася заборгованість за ними. Якщо судом буде зменшено розмір стягуваних аліментів, він зможе сплачувати їх і одночасно погашати заборгованість. Просив суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу); на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу); на користь [PERSON] на її утримання з 1/4 до 1/8 частини його заробітку (доходу). ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Голубєва О.В. не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також до суду не прибули. [PERSON] надано заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] відзиву, жодних заяв або клопотань суду не надала, про час та місце розгляду справи повідомлялася у визначений ЦПК України спосіб, причин неявки суду не повідомила. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 07.04.2021 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у даній справі, підготовче засідання призначене на 30.04.2021, відповідачеві [PERSON] запропоновано подати судові письмовий відзив на позов, третій особі [PERSON] - пояснення (заперечення) щодо позову. 30.04.2021 підготовче засідання у справі відкладено за клопотанням позивача на 27.05.2021. 13.05.2021 [PERSON] уточнено позовні вимоги, подано позовну заяву до двох відповідачів - [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 27.05.2021 закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду на 20.07.2021. 20.07.2021 судове засідання відкладене на 13.08.2021 через неявку відповідача [PERSON] . ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, батьками [PERSON] , яка народилася у м. Мирнограді Донецької області [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] (а.с.11). Батьками [PERSON] , яка народилася у м. Мирнограді Донецької області 26.10.2019, є [PERSON] і [PERSON] (а.с.12). Судовим наказом Димитровського міського суду Донецької області від 01.02.2018 у справі №226/157/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Рішенням Димитровського міського суду від 16.01.2020 у справі №226/3470/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно (а.с.15-16). Рішенням Димитровського міського суду від 16.01.2020 у справі №226/3469/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.17-18). Позивач [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідач [PERSON] з дитиною [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). [PERSON] працює у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 11.09.2019 по т.ч. і з листопада 2019 по жовтень 2020 включно йому нараховано 485068,63 грн заробітної плати, з яких податки та збори склали 96706,20 грн, на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини склали 73106,95 грн, а на користь [PERSON] - 49018,22 грн на її утримання і 49018,22 грн - на утримання дитини, до виплати [PERSON] належало 217219,04 грн (а.с.19). На кінець січня 2021 року [PERSON] має заборгованість з аліментів на утримання дитини перед [PERSON] в розмірі 37782,41 грн (а.с.21), перед [PERSON] на утримання дитини - 59670,03 грн (а.с.22), перед [PERSON] на її утримання - 59670,06 грн (а.с.23). У лютому 2021 року з нарахованої [PERSON] заробітної плати в сумі 52600,47 грн утримано податків і зборів 10258,02 грн, аліментів на утримання дитини на користь [PERSON] 7054,79 грн, на користь [PERSON] на утримання дитини 7054,79 грн, на користь [PERSON] на її утримання 7054,79 грн (а.с.41). V. Оцінка суду. Частина перша статті 3 Конвенції про права дитини визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За положеннями частин першої та другої статті 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Норми статей 150 та 180 СК України покладають на батьків обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України закріплює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, як встановлюють положення ч.1 ст.192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу змісту статей 181, 192 СК України виходить, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, [PERSON] посилається на те, що загальний розмір стягуваних з нього на користь відповідачів аліментів становить 3/4 частини його заробітку, що суперечить закону і призвело до утворення заборгованості. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно з положеннями ст.128 КЗпП України, які кореспондуються з положеннями ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Оскільки з позивача за судовими рішеннями загалом належить до стягнення 3/4 частини заробітку (75%), роботодавець, здійснюючи відрахування, як вбачається з відповідних довідок ПрАТ «ШУ Покровське», застосував вищенаведені положення закону і обмежив розмір фактичних відрахувань до 50%, що призвело до утворення заборгованості. Як встановлено судом, на час пред`явлення позову останні відраховані в якості аліментів грошові кошти із заробітної плати [PERSON] за лютий 2021 року склали: аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] 7054,79 грн, на користь [PERSON] на утримання дитини 7054,79 грн, на користь [PERSON] на її утримання 7054,79 грн. Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Отже, суми аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідачів на утримання дітей є значно більшими за прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Суд враховує, що з моменту видачі судового наказу Димитровським міським судом Донецької області 01.02.2018 про стягнення аліментів на спільну дитину з [PERSON] змінився сімейний стан позивача у вигляді появи в нього 26.10.2019 другої дитини від іншого шлюбу, на яку (дитину), а також на утримання матері якої [PERSON] сплачує аліменти, а також приймає до уваги, що на теперішній час загальний розмір відрахувань із доходу (заробітку) позивача, встановлений судовими рішеннями, перевищує визначений законом максимальний граничний розмір відрахувань. З огляду на наведене, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме, зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом від 01.02.2018 та рішеннями від 16.01.2020 Димитровського міського суду Донецької області, та зменшення стягуваних з позивача на користь відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; зменшення стягуваних з позивача на користь відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; зменшення стягуваних з позивача на користь відповідача [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку з 1/4 до 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, оскільки в такому випадку загальний розмір відрахувань із заробітку позивача становитиме 1/6+1/6+1/8, що дорівнює 0,4583% і не перевищує встановлений законом розмір відрахувань. Таке рішення, на думку суду, з огляду на встановлений розмір доходу позивача, не порушуватиме прав дітей позивача та узгоджується з принципом справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved