Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 26 лютого 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третьої особи - Служба у справах дітей Приморської районної державної адміністрації в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина. Свої вимоги мотивує тим, що 22.11.2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . 17 червня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Більш 10 (десяти) років позивач з сином проживають окремо та син завжди проживає з нею. Спорів стосовно міста проживання дитини не було. Весь цей час відповідач, життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже шістнадцять років, він не спілкується з батьком та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Позивач з сином проживають в однокімнатній квартирі, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться в Приморському районі міста Одеси. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. В сім`ї існують доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитина знаходиться на обліку в медичному закладі та навчається в Одеському юридичному ліцеї. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний. Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює позивач, як мати. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно їхнього міста перебування, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні з дитиною та прийманні участі батька в вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. 2. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 53) 4. Третя особа - Служба у справах дітей Приморської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явились, але надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. (а.с. 51) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019 року, цивільну справу № 496/722/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01 березня 2019 року вказаний цивільний позов залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви. 7. 12 березня 2019 року до суду від позивача надійшла заява про виконання ухвали суду щодо усунення недоліків. 8. Суддя оглянувши надані до суду документи встановив, що позивачем усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 01 березня 2019 року. 9. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 15 березня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 07 листопада 2019 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 20 грудня 2019 року. 11. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 12. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 13. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2001 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 9) 15. Подружнє життя сторін не склалося та шлюб між ними був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . (а.с. 7) 16. Згідно свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Березанською сільською радою Біляївського району Одеської області відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8) 17. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10) 18. Згідно довідки № 24 від 25.02.2019 року, що видана Одеським юридичним ліцеєм Одеської міської ради Одеської області, [PERSON] навчається у юридичному ліцею в 11 класі. (а.с. 11) 19. У характеристиці від 25.02.2019 року зазначено, що [PERSON] , [INFO] навчається в Одеському юридичному ліцеї з 2015 року, має базову середню освіту. За час навчання в ліцеї зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень. Володіє учбовим матеріалом на високому рівні, має довільну зорову, слухову пам`ять, добре запам`ятовує учбовий матеріал. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, завжди висловлює власну думку щодо виконуваних робіт, дуже відповідальний, не допускає пропусків уроків і порушення дисципліни, приймає участь в олімпіадах. Мати відповідально ставиться до виховання свого сина, цікавиться навчання, регулярно відвідує ліцей, співпрацює з вчителями. Батько не проживає з сім`єю та не займається вихованням сина. (а.с. 12) 20. Згідно акту про проживання від 26.02.2019 року, позивач разом з сином проживають з 2016 року і до цього часу за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 14) 21. Орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 36-38) V. Оцінка Суду. 22. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 23. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 24. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 25. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 26. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 27. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 28. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 29. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. 30. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. 31. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 32. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. 33. Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 34. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. 35. Зазначена позиція узгоджується також з висновками ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017 року. 36. Судом встановлено що відповідач, не приймає участі у житті сина, не бажає виконувати відносно нього батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Вказані обставини підтверджуються висновком органу опіки та піклування в якому вказано, що 16.05.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради батько не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина. 37. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 38. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 39. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток сина, не готує його до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться ним, а тому має бути позбавлений батьківських прав. 40. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved