Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 травня 2000 року Балаклійським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя та вирішення важливих питань, що виникли у сім`ї. Вони припинили сумісне проживання та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, [PERSON] переконана, що збереження сім`ї та подальше спільне життя з [PERSON] є неможливими та просить розірвати шлюб. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.16-17). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.30). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 12 травня 2000 року Балаклійським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №33 (а.с.9). Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.11 «Припинення шлюбу» СК України. V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved