Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В лютому 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що з квітня 2019 року вона разом з матір`ю та бабою проживає в [ADDRESS] . Позивачу встановлена друга група інвалідності загального захворювання на період з 25 серпня 2020 року по 01 вересня 2021 року та ряд супутніх хвороб. Позивач страждає від акустичних катувань та забруднення шумом, які заподіюють їй сусіди [PERSON] та [PERSON] . Тому [PERSON] просить видалити джерело шуму, а саме собак порід ротвейлер та німецької вівчарки, а також гучне спілкування на вулиці або сидячи на лавці, вживання бранних висловів. Крім цього, просить зобов`язати [PERSON] та [PERSON] вибачитись перед позивачем за плітки та розповсюдження інформації про її особу у письмовому вигляді та усно, в тому числі вибачитись перед сусідом « [INFO] ». ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.43-44). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідка [PERSON] (а.с.70-72). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2021 року за клопотанням позивача було призначено екологічну експертизу, проведення якої доручено експертам ДУ «Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України». Крім цього, було зупинено провадження в цивільній справі на час проведення експертизи та надходження висновку експерта (а.с.74-75). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2021 року було поновлено провадження у цивільній справі (а.с.82). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів про закриття провадження у цивільній справі (а.с.123-124). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.127). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідачі надали до суду відзив на позовну заяву, яким просили відмовити у задоволенні пред`явленого позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказали на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження існування акустичних катувань та забруднення шумом. Натомість приєднані до позовної заяви письмові докази не підтверджують доводи позивача, а навпаки спростовують їх. Дійсно, відповідачі мають двох собак, які проживають у них більше п`яти років, вони мають ветеринарні паспорти, за територію подвір`я не виходять та утримуються відповідно до норм утримання домашніх тварин. Позивач постійно провокує конфлікти з відповідачами, викликає поліцію, направляє скарги до органів місцевого самоврядування, намагається отруїти собак, завдати їм шкоди. З цих підстав відповідачі просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що з квітня 2019 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина визнана сторонами по справі, а тому не підлягає додатковому доказуванню. [PERSON] неодноразово зверталась як до Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області, так і її правонаступника Бориспільської міської ради Київської області, Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, з питань щодо неналежного утримання [PERSON] та [PERSON] собак, які голосно гавкають та заважають відпочивати у нічний час, а також стосовно забруднення атмосферного повітря шляхом спалювання вугілля (а.с.4-7). На вказані звернення [PERSON] отримала листи. За змістом яких [PERSON] та [PERSON] було рекомендовано дотримуватись вимог та норм чинного законодавства щодо утримання домашніх тварин та правил добросусідства. В свою чергу, [PERSON] роз`яснено право на захист її прав шляхом звернення до суду (а.с.2,3). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є матір`ю позивача. Свідку відомо про те, що позивач писала скаргу на сусідів з приводу того, що їхні собаки гучно гавкають. Крім того, коли сусіди опалюють будинок, то будинок позивача весь у димці. Вказані обставини завдають шкоди здоров`ю позивача. Особисто свідок не має претензій до відповідачів, але позивачу у зв`язку зі станом здоров`я заважають вказані обставини. Спірні правовідносини врегульовані гл.3 «Захист цивільних прав та інтересів» та гл.20 «Загальні положення про особисті немайнові права фізичної особи» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо позовних вимог про покладення на відповідачів зобов`язання з видалення джерела шуму. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» шум відноситься до фізичних факторів середовища життєдіяльності, що впливають або можуть впливати на здоров`я людини чи на здоров`я майбутніх поколінь. Згідно зі ст.19 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» атмосферне повітря в населених пунктах, на територіях підприємств, установ, організацій та інших об`єктів, повітря у виробничих та інших приміщеннях тривалого чи тимчасового перебування людей повинно відповідати санітарним нормам. Підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні своєї діяльності зобов`язані вживати необхідних заходів щодо запобігання та усунення причин забруднення атмосферного повітря, фізичного впливу на атмосферу в населених пунктах, рекреаційних зонах, а також повітря у жилих та виробничих приміщеннях, у навчальних, лікувально-профілактичних та інших закладах, інших місцях тривалого чи тимчасового перебування людей. У відповідності до положення ст.24 цього ж Закону України органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти): жилих будинків і прибудинкових територіях. Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. б. норми матеріального права щодо позовних вимог про зобов`язання відповідачів вибачитись перед позивачем. За змістом ч.1 та ч.2 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.297, а також ч.1 та ч.2 ст.299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі та право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. У відповідності до ч.1, а також ч.4 та ч.7 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. в. норми процесуального права. За змістом ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положення ч.ч.1-2, ч.4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ч.1 ст.77 та ч.1 ст.80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно протоколу випробування №5539-23 від 17 грудня 2020 року вимірювання рівнів звуку і звукових тисків, складеного лабораторією електромагнітних полів та інших фізичних факторів відділу досліджень фізичних та хімічних факторів ДУ «Київський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», при проведенні вимірювання рівнів шуму у заданих точках на подвір`ї за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що рівні шуму не перевищують гранично допустимі згідно вимог «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови», затверджені наказом МОЗ України №463 від 22 лютого 2019 року (а.с.11-12). Крім цього, протоколом випробування повітря №5538-44 від 17 грудня 2020 року на території присадибної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у відібраних пробах повітря концентрації хімічних речовин не перевищують гранично допустимої концентрації, згідно гігієнічного регламенту «Гранично допустимі концентрації хімічних і біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць», затверджених наказом МОЗ України №52 від 14 січня 2020 року (а.с.13-15). Судом критично оцінюють показання допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] в якості належного доказу, оскільки нею не вказано про існування фактів, які б підтверджували доводи позивача. Крім цього, повідомлені свідком обставини щодо задимлення будинку внаслідок того, що відповідачі оплюють власний будинок, у повній мірі спростовують вищевказаним протоколом випробування повітря, який зокрема складений в зимовий період, тобто в опалювальний період. Таким чином позивачем, всупереч вимогам ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, не надано будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що її права були порушені відповідачами шляхом акустичних катувань, забруднення шумом та забруднення повітря. Крім цього, в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази, якими підтверджувався вплив шуму чи забруднення повітря, безпосередньо пов`язаних з життєдіяльністю відповідачів, а саме утримання ними собак чи опалення ними житлового будинку, на самопочуття позивача та її стан здоров`я, а також існування причинно-наслідкового зв`язку між погіршенням самопочуття позивача та життєдіяльністю відповідачів. При вирішенні позовних про покладення на [PERSON] та [PERSON] обов`язку вибачитись перед позивачем за плітки та розповсюдження інформації про неї як у письмовому вигляді, так і усно, суд виходить з наступних обставин. Будь-яких доказів, які б підтверджували факт розповсюдження відповідачами інформації про позивача, в тому числі пліток, суду не надано. У зв`язку з цим, твердження позивача стосовно розповсюдження відповідачами про неї інформації є лише її припущенням. За таких обставин позивачем не доведено факту поширення зазначеної інформації відповідачами. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати. Разом з цим, у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed