Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В березні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 лютого 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини та сумісне проживання між ними фактично припинено, наміру зберегти сім`ю немає. Тому, [PERSON] переконана, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Крім цього, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.15-16). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Крім цього, просила розглянути цивільну справу за її відсутності. Відповідач також надав до суду заяву, якою також просив розглянути цивільну справу за його відсутності та визнав пред`явлений позов у повному обсязі. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 18 лютого 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській областіміж [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №69 (а.с.3). [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.4). На даний час малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене [PERSON] слід відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні сина [PERSON] огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітнього сина. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення дитиною повноліття. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 420 гривень 40 копійок. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved