Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач ТОВ «КА «ПАКТУМ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 12.07.2013 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № R53112442749B, згідно з умовами якого відповідачу був наданий кредит в сумі 50000 грн. зі сплатою 15 % на рік, строком повернення до 12.07.2016 р. Однак, відповідач отримавши суму кредиту, свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме: прострочив сплату кредиту в розмірі 39316,60 грн. за період з 12.05.2014 року по 21.07.2016 року; прострочив сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 8191,52 грн. за період з 12.06.2014 року по 21.07.2016 року; прострочив сплату комісії за обслуговування кредиту в розмірі 13849,74 грн. за період з 12.05.2014 року по 21.07.2016 року. 15.12.2017 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «ПРОФКАПІТАЛ» було укладено договір про відступлення права вимоги № 151217вб, відповідно до якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ПРОФКАПІТАЛ». 26.12.2017 року між ТОВ «ФК «ПРОФКАПІТАЛ» та ТОВ «Колекторське Агенство «ПАКТУМ» укладено договір про відступлення права вимоги № 151217нв, відповідно до якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ «Колекторське Агенство «ПАКТУМ». Внаслідок невиконання відповідачем умов договору, станом на 21.07.2016 року утворилася заборгованість в сумі 74202,87 грн., з яких: 39316,60 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 8516,65 грн. - інфляційні витрати (кредит), 1205,60 грн. - 3 % річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення кредиту, 8191,52 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками, 1864,69 грн. - інфляційні втрати (відсотки), 239,63 грн. - 3 % річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення відсотків, 160,54 грн. - сума заборгованості за нарахованими відсотками, 13849,74 грн. - сума простроченої заборгованості по комісії, 845,00 грн. - сума поточної заборгованості по комісії, 33755,58 грн. - пеня, нарахована у зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії, процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість за кредитом та судовий збір в розмірі 1378 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без участі його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач та його представник до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку передбаченому ЦПК України, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 28 серпня 2019 року на підставі ухвали суду скасовано заочне рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи по суті призначений за правилами спрощеного позовного провадження на 09.00 год. 26.09.2019 року. 25.10.2019 року на підставі ухвали суду у справі у якості правонаступника позивача залучений позивач ТОВ «КА «ПАКТУМ». ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 12 липня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір № R53112442749B, за умовами якого ПАТ «ВТБ Банк» надав відповідачу кредит в розмірі 50000 грн. зі сплатою річних в розмірі 15 % зі строком погашення до 12.07.2016 р. (а.с. 11-13). Уклавши кредитний договір, відповідач взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування згідно з графіком повернення кредиту (а.с. 14-17) Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем в порушення зобов`язань не оплачувалася ані заборгованість по кредиту, ані заборгованість з відсотків за користування кредитом, що станом на 21.07.2016 року призвело до виникнення боргу в сумі 74202,87 грн., з яких: 39316,60 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 8516,65 грн. - інфляційні витрати (кредит), 1205,60 грн. - 3 % річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення кредиту, 8191,52 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками, 1864,69 грн. - інфляційні втрати (відсотки), 239,63 грн. - 3 % річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення відсотків, 160,54 грн. - сума заборгованості за нарахованими відсотками, 13849,74 грн. - сума простроченої заборгованості по комісії, 845,00 грн. - сума поточної заборгованості по комісії, 33755,58 грн. - пеня, нарахована у зв`язку з несвоєчасною сплатою комісії, процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу (а.с. 6, 7, 8, 9, 10). 15.12.2017 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «ПРОФКАПІТАЛ» було укладено договір про відступлення права вимоги № 151217вб, відповідно до якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ПРОФКАПІТАЛ», про що відповідач був письмово сповіщений (а.с. 68-70, 71, 79). 26.12.2017 року між ТОВ «ФК «ПРОФКАПІТАЛ» та ТОВ «Колекторське Агенство «ПАКТУМ» укладено договір про відступлення права вимоги № 151217нв, відповідно до якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ «Колекторське Агенство «ПАКТУМ», про що відповідач був письмово сповіщений (а.с. 72-74, 75, 80). Згідно з наданими відомостями ПФУ в Димитров Донецької області з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором стягнуто у серпні 2019 року 1786,75 грн., у вересні 2019 року - 1786,75 грн. (а.с. 114). Згідно з довідкою ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1», з заробітної плати [PERSON] на підставі виконавчого листа в липні 2019 року стягнуто 4827,43 грн. (а.с. 115). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Невиконання грошового зобов`язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобов`язання, що випливають з умов кредитного договору, що є недопустимим. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом 39316,60 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 8516,65 грн. - інфляційні витрати (кредит), 1205,60 грн. - 3 % річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення кредиту, 8191,52 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками, 1864,69 грн. - інфляційні втрати (відсотки), 239,63 грн. - 3 % річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення відсотків, 160,54 грн. - сума заборгованості за нарахованими відсотками, яка з урахуванням стягнутих з відповідача за виконавчим документом сум складає 51094,30 грн. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Між тим, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями. Так, відповідно до ч.1 ст.2 даного Закону, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція до якого входить м.Мирноград Донецької області. Оскільки відповідач був зареєстрований та мешкав в м.Мирнограді Донецької області на час укладення кредитного договору, а також зареєстрований на теперішній час, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача суми пені необхідно відмовити. Що стосується включення в договір банківського кредиту комісії за послуги та законності її стягнення з відповідача на користь позивач, то суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України вбачається, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй ухвалі від 16.11.2016 року № 6-1746цс16. З наведеного вбачається, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, але встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. Таким чином, суд вважає, що позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми простроченої заборгованості за комісією 13849,74 грн., а також поточної заборгованості по комісії в сумі 845 грн. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 948,86 грн. На пiдставi ст.ст. 546, 549, 612, 625, 1048, 1054 ЦК України, ч.1 ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,

Outcome: partial