Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Кас [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання Кас [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 23.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження; розгляд справи вирішено проводити з повідомленням сторін. Позивач у судовому засіданні в обґрунтування позову зазначила, що відповідач є сином її чоловіка від першого шлюбу. Як працівник коксохімічного заводу вона отримала квартиру за адресою: [ADDRESS] та вселилась до вказаного житла. Потім уклала шлюб із Кас [PERSON] У 1998 році в них народився син - Кас [PERSON] . Перша дружина її чоловіка, коли їх спільному сину виповнилось десь років двонадцять привезла його та залишила проживати із батьком. Відповідач проживав у родині позивача, закінчив школу, потім ПТУ, а коли отримав паспорт та став самостійним, став проживати окремо. Приблизно з 2004 року Кас [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] . Деякий час позивач та її чоловік були обізнані, що відповідач одружився, мав сімю, потім після розлучення перебував у неофіційному шлюбі. Де проживає на теперішній час Кас [PERSON] їм невідомо. На зв`язок із батьком він не виходить, не телефонує, не приїжджає, житлом не цікавиться, не несе витрат щодо його утримання, речей відповідача в квартирі немає. Також позивач на питання суду пояснила, що у позовній заяві дата, з якої відповідач не проживає була зазначена із акту, який вони складали з метою отримання субсидії, але фактично Кас [PERSON] не проживає у квартирі з 2004 року, а не з липня 2019 року. Враховуючи викладене, позивач просила суд визнати Кас [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідач про дату, час і місце судового засідання неодноразово був повідомлений судом в установленому законом порядку (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання (а.с. 25, 36, 52). Проте, повторно в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, відзиву на позовну заяву відповідач також не подав. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою позивача, висловленою у судовому засіданні, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Третя особа - Кас [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені Кас [PERSON] позовні вимоги та просив суд визнати Кас [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Також Кас [PERSON] пояснив, що позивач є його дружиною, а відповідач син від першого шлюбу. У 1997 чи 1998 році його перша дружина привезла відповідача та залишила проживати із батьком через проблеми у вихованні. Кас [PERSON] закінчив\~8\~класів,\~потім ПТУ,\~пішов працювати.\~Десь у\~2004\~році,\~син сказав,\~що є\~самостійним та\~пішов від\~них. До 2006-2007 років вони ще спілкувались телефоном, якусь інформацію отримували від спільних знайомих. Однак, останні 13 років зв`язок з відповідачем був втрачений, він не телефонує, не приїжджає. Третя особа - Кас [PERSON] під час розгляду справи підтримав заявлені Кас [PERSON] позовні вимоги про визнання Кас [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . Кас [PERSON] пояснив, що відповідач є його рідним братом, це син його батька від першого шлюбу. Але про брата третя особа знає лише зі слів батьків, відповідача він не пам`ятає. Коли третя особа пішов у перший клас у 2004 році, то брат вже не проживав у їх сімї. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунального підприємства «Запоріжремсервіс», повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку (а.с. 50), до суду не з`явився, причини неявки суду невідомі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає із позивачем по-сусідству у квартирі [ADDRESS] тому разом із родиною позивача проживав син її чоловіка від першого шлюбу. Хлопчика звали [PERSON] . Однак, більше десяти років родина Касяненків проживає втрьох, син Кас [PERSON] вже з ними не проживає. Допитана під час розгляду справи свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача. Раніше в сімї Кас [PERSON] проживав син її чоловіка від першого шлюбу. Хлопчик закінчив школу, училище і весь цей час проживав у квартирі Касяненків. Однак [ADDRESS] свідок не бачить відповідача за адресою: [ADDRESS] . Касяненки у квартирі проживають утрьох. Вислухавши пояснення позивача, третіх осіб, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.10.2018 у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок відносно застосування ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись право (намір) ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Згідно з копією ордеру № 225 серія М, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради 20.02.2003 Кас [PERSON] на родину із чотирьох осіб надано однокімнатну квартиру, загальною площею 33,3 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . До складі сім`ї Кас [PERSON] входили: Кас [PERSON] чоловік, Кас [PERSON] син та Кас [PERSON] син (а.с. 8). Під час розгляду справи встановлено, що Кас [PERSON] є сином чоловіка позивача від першого шлюбу. У спірному житлі відповідач проживав до 2004 року та самостійно покинув квартиру після свого повноліття. З вказаного часу відповідач не повертався до спірного житла та в ньому не проживав. З пояснень позивача та третьої особи Кас [PERSON] випливає, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі, був забезпечений житлом, після розлучення перебував у фактичних шлюбних відносинах та проживав окремо від них. З моменту виселення, тобто більше пятнадцяти років відповідач спірним житлом не цікавиться, не претендує на нього, не оплачує житлово-комунальні послуги, не бере участі у інших витратах щодо утримання житла. Вказані обставини були підтверджені допитаними під час розгляду справи свідками. Відповідно до\~вимог ч.\~1,\~5-6\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку із тим, що під час судового розгляду позивачем було доведено факт непроживання відповідача у спірному житлі понад встановлені ст. 71 ЖК Української РСР строки без поважних причин, позовні вимоги Кас [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved