Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Маневицька місцева прокуратура Волинської області в інтересах держави в особі Троянівської сільської ради Маневицького району, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Маневицька районна державна адміністрація, звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 55580 гривень 04 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що 2.11.2006 року між Маневицькою районною державною адміністрацією та [PERSON], [PERSON] було укладено договір оренди землі під господарськими будівлями та дворами, загальною площею 1.6 га. На час укладення договору і до 8.09.2016 року дана земельна ділянка знаходилась поза межами населеного пункту. На вказаній земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: дві капітальні одноповерхові будівлі - автогараж та ремонтна майстерня, які в рівних частках належали орендарям. Термін дії даного договору, який укладався строком на 5 років, закінчився 3.11.2011 року. Незважаючи на це, орендарі земельну ділянку, яка була предметом договору оренди землі від 2.11.2006 року, не повернули та не вчинили жодних дій, передбачених ст. 33 Закону України „Про оренду землі, спрямованих на поновлення договору оренди землі. 16.01.2014 року право власності на обєкти нерухомого майна, що знаходяться на вищевказаній земельній ділянці, було оформлено на відповідача [PERSON] Після набуття права власності на зазначені обєкти нерухомості [PERSON] почав займатися підприємницькою діяльністю без укладення договору оренди земельної ділянки, площею 1.6 га, яку фактично використовував. 1.11.2016 року між Троянівською сільською радою Маневицького району та [PERSON] було укладено договір оренди землі, площею 1.6 га, строком на 25 років. Відповідач [PERSON], фактично використовуючи земельну ділянку без достатньої правової підстави в період з 16.01.2014 року по 1.11.2016 року, не вчинив жодних дій, спрямованих на укладення договору оренди землі з Маневицькою районною державною адміністрацією, а з 8.09.2016 року - Троянівською сільською радою Маневицького району. Відповідно до актів про встановлення розмірів збитків № 2 від 27.07.2015 року та № 3 від 8.11.2016 року, затверджених Маневицькою районною державною адміністрацією, а також протоколів засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі, землекористувачам та по відшкодуванню втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва № 2 від 27.07.2015 року та № 2 від 8.11.2016 року, сума збитків, завданих використанням відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, становить 70580 гривень 04 копійки. [PERSON] відшкодовано в добровільному порядку лише кошти на суму 15000 гривень. Посилаючись на зазначені обставини, Маневицька місцева прокуратура Волинської області просила стягнути на користь Троянівської сільської ради Маневицького району з відповідача [PERSON] збитки на суму 55580 гривень 04 копійки, завдані використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, та судові витрати по справі. Представник Маневицької місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просила стягнути на користь Троянівської сільської ради Маневицького району Волинської області з відповідача [PERSON] збитки на суму 55580 гривень 04 копійки, завдані використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, та судові витрати по справі. Представник позивача - Троянівської сільської ради Маневицького району, представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Маневицької районної державної адміністрації в судове засідання не зявилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи судовою повісткою, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки. Заслухавши думку представника прокуратури [PERSON], яка не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних відповідача, представника позивача та представника третьої особи, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], представника позивача - Троянівської сільської ради Маневицького району, представника третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Маневицької районної державної адміністрації, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника прокуратури [PERSON], проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Троянівської сільської ради Маневицького району підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними обєктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобовязує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом. Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території. Відповідно до ст. 80 ЗК України субєктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Згідно ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ст. 206 ЗК України, ст.2 Закону України „Про плату за землю використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. Згідно ст. 1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, суперфіцію тощо). Згідно ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, в тому числі, за самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. ЗК України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. [PERSON] земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Згідно з п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у звязку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи згідно пунктом 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Отже, системний аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє зробити висновок, що у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені ст. 157 ЗК України та вищевказаним Порядком. (Правовий висновок Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-2588цс15). Згідно ст.ст. 1, 21 Закону України „Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. В судовому засіданні встановлено, що 2.11.2006 року між Маневицькою районною державною адміністрацією та [PERSON], [PERSON] було укладено договір оренди землі під господарськими будівлями та дворами, загальною площею 1.6 га. На час укладення договору і до 8.09.2016 року дана земельна ділянка знаходилась поза межами населеного пункту. На вказаній земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: дві капітальні одноповерхові будівлі - автогараж та ремонтна майстерня, які в рівних частках належали орендарям. Термін дії даного договору, який укладався строком на 5 років, закінчився 3.11.2011 року. Незважаючи на це, орендарі земельну ділянку, яка була предметом договору оренди землі від 2.11.2006 року, не повернули та не вчинили жодних дій, передбачених ст. 33 Закону України „Про оренду землі, спрямованих на поновлення договору оренди землі. 16.01.2014 року право власності на обєкти нерухомого майна, що знаходяться на вищевказаній земельній ділянці, було оформлено на відповідача [PERSON] Після набуття права власності на зазначені обєкти нерухомості [PERSON] почав займатися підприємницькою діяльністю без укладення договору оренди земельної ділянки, площею 1.6 га, яку фактично використовував. Рішенням Троянівської сільської ради Маневицького району № 6/7 від 25.07.2016 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення підприємницької діяльності. 1.11.2016 року між Троянівською сільською радою Маневицького району та [PERSON] було укладено договір оренди землі, площею 1.6 га, строком на 25 років. Відповідач [PERSON], фактично використовуючи земельну ділянку без достатньої правової підстави в період з 16.01.2014 року по 1.11.2016 року, не вчинив жодних дій, спрямованих на укладення договору оренди землі з Маневицькою районною державною адміністрацією, а з 8.09.2016 року - Троянівською сільською радою Маневицького району. Відповідно до актів про встановлення розмірів збитків № 2 від 27.07.2015 року та № 3 від 8.11.2016 року, затверджених Маневицькою районною державною адміністрацією, а також протоколів засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі, землекористувачам та по відшкодуванню втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва № 2 від 27.07.2015 року та № 2 від 8.11.2016 року, сума збитків, завданих використанням відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, становить 70580 гривень 04 копійки. [PERSON] відшкодовано в добровільному порядку лише кошти на суму 15000 гривень. Зазначені обставини підтвердила представник прокуратури [PERSON], а також це встановлено з досліджених судом договору оренди землі від 2.11.2006 року та додатків до нього, розпорядження Маневицької районної державної адміністрації № 91 від 9.03.2006 року, розрахунку недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою [PERSON] для розташування майстерень по металу та деревообробці на території Троянівської сільської ради Маневицького району з 1.07.2015 року по 31.10.2016 року, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16224917 та № 16227691 від 16.01.2014 року, розпорядження Маневицької районної державної адміністрації № 222 від 15.06.2015 року про затвердження нового складу комісії по визначенню і відшкодуванню збитків власникам землі, землекористувачам та по відшкодуванню втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, протоколів засідання постійно діючої комісії по визначенню і відшкодуванню збитків власникам землі, землекористувачам та по відшкодуванню втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва № 2 від 27.07.2015 року та № 2 від 8.11.2016 року, актів про встановлення розмірів збитків № 2 від 27.07.2015 року та № 3 від 8.11.2016 року, повідомлення Троянівської сільської ради Маневицького району № 23 від 27.07.2015 року про зайняття [PERSON] підприємницькою діяльністю на території сільської ради, розпорядження Маневицької районної державної адміністрації № 248 від 31.05.2016 року про затвердження нового складу комісії по визначенню і відшкодуванню збитків власникам землі, землекористувачам та по відшкодуванню втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, виписки управління державної казначейської служби у Маневицькому районі про перерахування [PERSON] коштів на суму 15000 гривень, рішення Троянівської сільської ради Маневицького району № 6/7 від 25.07.2016 року про надання дозволу [PERSON] на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення підприємницької діяльності, договору оренди землі від 1.11.2016 року та додатків до нього, витягу з Державного земельного кадастру про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць № НВ-0702308312016 від 8.09.2016 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 77812685 від 6.01.2017 року, повідомлення Троянівської сільської ради Маневицького району № 77/01-11/2-16 від 30.09.2016 року та № 77/01-11/2-16 від 19.10.2016 року, акту від 5.01.2017 року про використання [PERSON] земельної ділянки, площею 1.6 га, для зайняття підприємницькою діяльністю на території сільської ради. В судовому засіданні встановлено, що сума збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 1.04.2014 року по 1.01.2015 року (9 місяців) згідно акту № 2 від 27.07.2015 року становить 15165 гривень 40 копійок. Сума збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, за період з 1.01.2015 року по 1.01.2016 року згідно акту № 2 від 27.07.2015 року (6 місяців) та акту № 3 від 8.11.2016 року (6 місяців) становить 12627 гривень 72 копійки + 12627 гривень 72 копійки = 25255 гривень 44 копійки. Сума збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, за період з 1.01.2016 року по 1.11.2016 року згідно акту № 3 від 8.11.2016 року становить 30159 гривень 20 копійок. Враховуючи, що відповідач сплатив в добровільному порядку кошти на суму 15000 гривень, сума, яка підлягає стягненню, становить 55580 гривень 04 копійки. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми завданих збитків. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід стягнути на користь Троянівської сільської ради Маневицького району з відповідача [PERSON] збитки на суму 55580 гривень 04 копійки, завдані використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь прокуратури Волинської області 1600 гривень судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved