Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

КУ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР, яке діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки і піклування служби у справах дітей виконкому Бердянської міської ради Запорізької області, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги наступним. Починаючи з 29 вересня 2014 року в КУ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР виховуються неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а з 07 жовтня 2019 року - [PERSON] , [INFO] . Вказані діти мають статус внутрішньо-переміщених осіб. Матір`ю дітей є [PERSON] . Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, а також свідоцтв про народження дітей, у відповідності зі ст.ст. 16, 133, 135 СК України до відомостей про батьків дітей записано осіб, що зазначені за повідомленням матері. Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 листопада 2012 року відповідачку було засуджено до 7 років позбавлення волі. Згідно довідки про звільнення від 07 червня 2019 року відповідачка відбувала покарання в ДУ «Чорноморська ВК № 74» в період з 22 січня 2014 року по 07 червня 2019 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року на підставі ст. 81 КК України її було звільнено умовно-достроково та направлено до місця проживання: [ADDRESS] . Після звільнення з колонії [PERSON] до дітей не прибула, за місцем проживання не з`явилась. За весь час перебування дітей у школі-інтернаті відповідачка дітьми не цікавилась, про умови їх утримання та здоров`я не піклувалась, вихованням не займалась, не приймала участі в їх долі, письмових та усних запитів про дітей не надсилала, що підтверджується актом про невідвідування. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; зовсім не спілкується з дітьми, не забезпечує їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не цікавиться успішністю дітей в школі та в гуртках; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей; не створює умов для отримання ними освіти; не намагається створити належні матеріально-побутові умови для дітей. Оскільки відповідачка усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей, неспроможна утримувати та виховувати їх, позитивно впливати на поведінку, характер, особистість дітей, формальна наявність матері позбавляє дітей, які не мають статусу дитини, яка залишилась без батьківського піклування, можливості користуватися пільгами, що мають діти даної категорії, позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, передати дітей під опіку КУ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , виданим 29 серпня 2013 року, серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданими 07 березня 2014 року. 28 листопада 2012 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області [PERSON] було засуджено до 7 років позбавлення волі, покарання вона відбувала в ДУ Чорноморська ВК (№ 74) з 22 січня 2014 року по 07 червня 2019 року, була звільнена умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 14 днів (довідка про звільнення від 07 червня 2019 року), але до теперішнього часу дітей з інтернату не забрала. Згідно з актом КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР від 02 квітня 2020 року за час перебування дітей в закладі мати [PERSON] їх не відвідувала, умовами утримання та станом здоров`я не цікавилась, письмових або усних запитів про дітей на адресу школи-інтернату не надсилала. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно з розпорядженням голови Новоазовської районної державної адміністрації Донецької області від 20 березня 2014 року у зв`язку з перебуванням матері в місцях позбавлення волі отримали статус дитини, позбавленої батьківського піклування, перебувають на первинному обліку в службі у справах дітей Новоазовської районної державної адміністрації Донецької області. Згідно з розпорядженням голови Новоазовської районної державної адміністрації від 14 квітня 2014 № 129 було вирішено дітей, позбавлених батьківського піклування, влаштувати до державного закладу на повне державне забезпечення. За направленням (путівкою) ССД Запорізької ОДА від 15 вересня 2014 року дітей влаштовано до КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР (з 29 вересня 2014 року - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з 07 жовтня 2019 року - [PERSON] ). Відповідно до п. 77 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дітей, затвердженого постановою КМУ від 24 вересня 2008 року № 866, відомості про дітей Слєпових службою у справах дітей виконкому Бердянської міської ради внесено до книги дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які прибули з інших територій, з відповідною позначкою ВПО. 02 липня 2020 року під час бесіди з дітьми, що була проведена завідувачем сектору з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей виконкому Бердянської міської ради Запорізької області Шевченко І.М., в присутності в.о директора КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» ЗОР [PERSON] , з метою з`ясування думки дітей з питання позбавлення їх матері батьківських прав було встановлено, що діти згодні з позбавленням матері батьківських прав, оскільки [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свою матір взагалі не пам`ятають та не знають, діти мріють про сім`ю, де будуть люблячі, дбайливі батьки. Згідно висновку органу опіки та піклування від 16 липня 2020 року № 01-1645/47-1, в інтересах малолітніх дітей орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 164 України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 27 вказаної Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із принципом 2 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині має бути забезпечений соціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли йому розвиватись фізично, розумово та морально, і в соціальному відношенні здоровим й нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. За принципом 6 дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю батьків в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Європейський Суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27 листопада 1992 року) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У відповідності з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Як встановлено судом, відповідачка не усвідомлює відповідальності за життя і здоров`я своїх малолітніх дітей, не піклується про них, не створила умов для їх повноцінного розвитку та відпочинку, після відбуття покарання дітей в навчальному закладі не відвідувала, умовами їх утримання та станом здоров`я не цікавилась, [PERSON] не може бути позитивним прикладом для наслідування, благотворно впливати на формування особистостей та характерів дітей, дати їм належну освіту та розвиток, її безвідповідальне ставлення до дітей загрожує їх здоров`ю та життю. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому зі [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 522,40 грн.

Outcome: approved