Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Лікар - психіатр Міловського районного територіального медичного обєднання [PERSON] звернулася до суду із заявою про продовження [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, покликаючись на те, що ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 19.06.2017 року останньому було змінено застосування заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. 07.02.2018 року [PERSON] було оглянуто комісією лікарів Міловського РТМО, за результатами зроблено висновок про необхідність продовження [PERSON] надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, оскільки останній не дотримується рекомендацій лікарів, невчасно відвідував кабінет психіатра, нерегулярно приймав підтримуючу терапію, на огляд до психіатра приходив після нагадування медсестри. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала повністю та просить її задовольнити. Прокурор не заперечив проти задоволення поданої заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, думку прокурора, заінтересованих осіб, які також не заперечували проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно ч.5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Як вбачається з висновку комісії лікарів, [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: вул. Радянська, 1, с. Мусіївка Міловського району Луганської області, перебуває на обліку в психіатричному кабінеті, є інвалідом ІІ групи з дитинства, діагноз: легка розумова відсталість, помірна дебільність зі значними порушеннями поведінки та емоцій, які вимагають догляду та лікування. [PERSON] не працює, на прийом не зявляється. Вперше лікувався у дитячому відділенні психіатричної лікарні м. Луганськ у 2007 році, наступні госпіталізації у 2010, 2012 роках. У 2016 році проходив амбулаторну, потім стаціонарну судово-психіатричну експертизу. 23.02.2016 року визнаний недієздатним. 07 грудня 2016 року ухвалою Біловодського районного суду Луганської області за скоєння в стані неосудності злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, до нього застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 19 червня 2017 року, примусові заходи медичного характеру змінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Після виписки зі Сватівськї психіатричної лікарні 13.08.2017 року, [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром Міловського РТМО 28.08.2017 року. На наступні огляди 10.10.2017, 03.11.2017, 19.12.2017, 23.01.2018 року [PERSON] не зявлявся. Згідно висновку лікарської комісії [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Вказані обставини та діагноз захворювання [PERSON] повністю підтверджуються епікриз-випискою з історії хвороби. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених в медичній документації, згідно якої у [PERSON]Л, встановлено тяжкий психічний розлад, а ненадання йому психіатричної допомоги може завдати значної шкоди його здоровю у звязку з погіршенням психічного стану. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial