Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідальним квартиронаймачем [PERSON] виникли договірні відносини з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення, у зв`язку із чим такому абоненту відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Фактично вказаними послугами користуються відповідачі, але свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконують, у зв`язку з чим за адресою їх проживання: [ADDRESS] , утворилась заборгованість. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача змушена була звернутися до суду та просити суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради суму заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2014 року по 30.06.2020 року у загальному розмірі 15 988 грн. 73 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзиви на позовну заяву не подали. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.23). У такій заяві названа сторона зазначає про повне підтримання свої позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві відповідач зазначає про не визнання позову із посиланням на ту обставину, що йому з боку іншого відповідача чиняться перепони у користування житловим приміщенням, а тому він фактично будь-які комунальні послуги не споживає. У зв`язку із чим просить відмовити у задоволені позовних вимог по відношенню до нього. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає фізичній особі - споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у водопостачанні і водовідведенні за його місцем проживання. Матеріалами справи також підтверджено, що згідно рішення № 526 Дніпропетровської міської ради від 20.04.1995 року «Про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради», на [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про виникнення договірних правовідносин між вказаними учасниками справи. Матеріалами справи підтвердженого, що 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.08.2008 року, виданого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Матеріалами справи підтвердженого, що 2/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] належить[PERSON] на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.02.2016 року. Матеріалами справи також підтвердженого, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2017 року вирішено було усунути перешкоди [PERSON] у користуванні 2/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , шляхом вільного доступу до вищевказаної квартири та заборонити [PERSON] чинити будь -які перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою. Крім того, відповідно до інформації, наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС від 11.09.2020 року на запит суду, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Маетріалами справи, зокрема зверненнями відповідача [PERSON] до органів поліціїї, встановлено, що така особа позбавлена доступу до квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2017 року про усунення йому перешкод у користуванні власністю фактично не виконано. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом 30.06.2020 року за вказаним особовим рахунком виникла заборгованість у розмірі 15 988 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 73 коп., з яких: сума основного боргу - 11 873 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 99 коп., 3 % річних - 703 (сімсот три) грн. 93 коп. та інфляційне збільшення суми боргу - 3 410 (три тисячі чотириста десять) грн. 81 коп. (а.с. 5-6). У зв`язку з порушенням відповідачами зобов`язань по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, позивач звертався до [PERSON] , [PERSON] , з досудовим повідомленням, однак, заборгованість відповідачем погашена не була (а.с.3). Таким чином, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також, відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з вимогами ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду, митне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично її споживав. Разом із цим, в межах розгляду даної справи встановлено, що відповідач [PERSON] фактично не має доступу до вказаного житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] ,, оскільки іншим відповідачем [PERSON] йому чиняться перешкоди у користуванні такою квартирою, з приводу чого [PERSON] був змушений захищати свої права із цього приводу у судовому порядку. Відтак, відповідач [PERSON] фактично був позбавлений можливості споживати вказані комунальні послуги. У зв`язку із чим суд приходить до висновку, що вказана заборгованість за спожиті комунальні послуги підлягає стягненню із [PERSON] , як особи яка фактично проживає у вказані й квартирі та відпвоідно здійснює споживання таких житлово-комунальних послуг. Відтак із вказаного відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , у загальному розмірі 15 988 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 73 коп. Щодо позовних вимог у частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідачів трьох відсотків річних та інфляційного збільшення суми боргу обґрунтована й також підлягає задоволенню. У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають лише частковому задоволенню, а з відповідача[PERSON] підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , станом на 30.06.2020 року у загальному розмірі 15 988 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 73 коп., з яких: сума основного боргу - 11 873 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 99 коп., 3 % річних - 703 (сімсот три) грн. 93 коп. та інфляційне збільшення суми боргу - 3 410 (три тисячі чотириста десять) грн. 81 коп., а в решті позову необхідно відмовити з огляду на його безпідставність та недоведеність у частині стягнення з[PERSON] заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial