Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач\~\~зазначає, що з\~ 21 жовтня 1971 року вона, [PERSON] , перебуває з [PERSON] (далі\~-\~Відповідач)\~у зареєстрованому\~шлюбі.\~На даний\~час шлюбні\~стосунки припинені,\~у зв`язку\~із чим\~до Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська було\~подано позов\~про розірвання\~шлюбу.\~В період\~перебування у\~шлюбі за\~спільні кошти\~позивачем та\~відповідачем\~\~було\~\~набуте спірне\~майно:\~автомобіль «HONDA\~CRV»,\~2007\~року випуску,\~ реєстраційний\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~VIN\~ [NUMBER] ,\~об`єм двигуна\~2354,\~колір \~золота перлина,\~зареєстрована РП\~1-го\~МВ ДАІ\~УМВС України\~в Дніпропетровській\~області 03.10.2007\~року.Позивач зазначає, що угоди про добровільний поділ такого майна, що є їх спільною власністю, із відповідачем не досягнуто, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду та просити суд поділити рухоме майно набуте за час шлюбу з відповідачем, виділивши їй, [PERSON] , 1/2 частину автомобіля «HONDA CRV», 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] , об`єм двигуна 2354, колір золота перлина, зареєстрована РП 1-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 03.10.2007 року, в саме 100\~233 (сто тисяч двісті тридцять три) грн. 98 коп. Представник відповідача у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що спірний автомобіль було придбано на умовах кредитного договору № 11305336000 від 22.10.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] , де останній погашав кредит за особисті кошти, оскільки позивач останні двадцять п`ять років не перебувала у трудових відносинах з організаціями та установами будь яких форм власності. Позивач \~у встановлений\~судом в\~ухвалі про\~відкриття провадження\~по справі\~строк подала\~заперечення на\~ відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. У такій заяві по суті справи позивач зазначає, що вона неодноразово була майновим поручителем [PERSON] по кредитним угодам з банківськими установами стосовно рухомого на нерухомого майна впродовж перебування у шлюбі, та грошові кошти на утримання та обслуговування автомобіля впродовж його експлуатації витрачалися обома сторонами по справі. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача у відкритому судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилалася на обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні з огляду на їх недоведеність та безпідставність. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] 21 жовтня 1971 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Станом на день розгляду даної цивільної справи вказаний шлюб не розірвано. Матеріалами справи підтверджено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «HONDA CRV», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , власником автомобіля є [PERSON] . Судом встановлено, а сторонами визнана та обставина, що набуття права власності відповідачем [PERSON] на вказаний автомобіль відбулось під час наявних, не припинених, шлюбних стосунків між сторонами. Однак оскільки, між сторонами відсутня згода про поділ спільного майна подружжя у вигляді названого автомобіля, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. У відповідності до ч.3\~ст.368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Однією з підстав набуття права спільної сумісної власності виступає факт укладення (реєстрації) шлюбу.\~Стаття 60 Сімейного кодексу України\~поширює правовий режим спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, що є продовженням загальної норми ч.3\~ст.368 Цивільного кодексу України. Згідно\~ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хворобою, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. У постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію про те, що зазначені норми свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Сам по собі факт не отримання доходів позивачем, не може впливати на правовий режим майна, набутого під час шлюбу. Суд зазначає, що вказана презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 57 СК України\~майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В даному випадку, спірний автомобіль придбаний під час перебування сторін у шлюбі. Доказів того, що автомобіль був придбаний не в інтересах сім`ї матеріали справи не містять. Так саме стороною відповідача не надано суду будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів щодо того, що вказаний транспортний засіб було придбано за особисті грошові кошти відповідача. Таким чином,\~в суду\~відсутні підстави\~вважати,\~що таке\~майно належить\~виключно відповідачу,\~оскільки докази\~на спростування\~презумпції спільності\~майна,\~набутого подружжям\~у шлюбі,\~відсутні.З огляду на наведене, суд доходить висновку що спірний автомобіль марки «HONDA CRV», 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] , об`єм двигуна 2354, колір золота перлина, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , оскільки таке майно придбано на момент перебування сторонами в шлюбі. Той факт, що таке майно зареєстровано на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку в такому майні. В силу положень ст.ст.\~21,\~24,\~41 Конституції України, ст. ст.\~319,\~358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної сумісної власності. Згідно\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна,\~\~що належить їм на праві спільної сумісної власності,\~\~незалежно від розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.\~\~ Виходячи з цих положень чинного законодавства, правовий режим спільної сумісної власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною сумісною власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Відповідно до приписів ч.1 ст.\~370\~та\~1\~ст.\~364 ЦК\~\~України, кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності у порядку, встановленому\~ст. 364 ЦК України. За неможливістю такого виділу у зв`язку з неподільністю речі (ч.2\~ст. 183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки. Частиною 1\~статті 179 ЦК України\~встановлено,\~\~що річчю є предмет матеріального світу,\~\~щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Частиною 2\~статті 183 ЦК України\~передбачено,\~\~що неподільною є річ,\~\~яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. В даному випадку доказів можливості поділу вказаного спірного об`єкту рухомого майна у вигляді автомобіля в натурі суду сторонами не представлено. Приймаючи до уваги викладене, та виходячи з аналізу зазначених норм у взаємозв`язку з положеннями ст.ст.\~21,\~24,\~41 Конституції України, ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~358 ЦК України,\~\~право співвласника на виділ частки із спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.\~\~При цьому для отримання такої компенсації необхідною умовою є відповідне волевиявлення співвласника. Відповідно до ч.5\~ст.71 Сімейного кодексу України\~присудження одному із подружжя грошової компенсації можливо за умови попереднього внесення одним з подружжя відповідної суми на депозитний рахунок суду. Верховний Суд України в пункті 25\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11\~роз`яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5\~ст. 71 СК\~щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. В матеріалах справи міститься висновок судового експерта Ю. В. Дроздова від 20.06.2020 року щодо визначення ринкової вартості вказаного автомобіля у розмірі 200\~467 грн 97 коп. За нормами\~ч. 5 ст. 106 ЦПК України\~у висновку\~експерта повинно\~бути зазначено,\~що висновок\~підготовлено для\~подання до\~суду,\~та що\~експерт обізнаний\~про кримінальну\~відповідальність за\~завідомо неправдивий\~висновок. Однак вказаний висновок не містить посилання на те, що такий висновок підготовлено для подання до суду та експерт попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а відтак суд не може його розцінити як належний доказ. Інших доказів дійсної вартості спірного майна суду не надано, сторони також не погоджували вартість такого майна, будь-яких дій щодо попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми сторонами також не вчинено. З огляду на наведене,суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову частково, а саме: поділу рухомого майна у вигляді автомобіля марки «HONDA CRV», 2007 року випуску, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] , об`єм двигуна 2354, колір золота перлина, шляхом визнання ідеальних часток подружжя [PERSON] та [PERSON] в цьому\~майні без\~його реального\~поділу в\~натурі,\~залишаючи вказаний\~транспортний засіб\~у спільній\~частковій власності сторін, та відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог стягнення у вигляді компенсації на користь позивача коштів в розмірі 100\~233 (сто тисяч двісті тридцять три) грн. 98 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із чим, в порядку розподілу судових витрат по справі суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial