Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом на: житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Комунар» розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Патютинської сільської ради, право на яку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0112731 , який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 477 від 02.10.1996 року, у суд звернулись [PERSON] та [PERSON] до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. В матеріалах справи міститься: - заява позивачів про розгляд справи за їх відсутності; - заява за підписом голови Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради; - заява за підписом головного спеціаліста відділу у Козелецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] згідно з інформацією, отриманою від в.о. завідувача Державного нотаріального архіву Чернігівської області, спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , Козелецькою районною державною нотаріальною конторою та Остерською районною державною нотаріальною конторою не заводилась. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] . Також, відкрилась спадщина, яка складається з права на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Комунар» розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та розташована на території Патютинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, право на яку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0112731 , який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 477 від 02.10.1996 року. Ще за життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, посвідчений секретарем Патютинської сільської ради від 13 жовтня 1987 року за № 21, в якому все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 11/465 від 25.06.2019 року, [PERSON] та [PERSON] дійсно вступили в управління спадковим майном до шести місяців після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Проводили ремонт житлового будинку та по господарських будівель, обробляли земельну ділянку. Тобто, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, оскільки вступили в управління спадковим майном після смерті спадкодавця, проте [PERSON] заживо не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 травня 2018 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Після смерті [PERSON] Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 473/2018 від 22 травня 2018 року, відповідно до якої: -26 жовтня 2012 року [PERSON] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно де б воно не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належатиме на день смерті, та на що матиме право за законом, заповідав [PERSON] . -22 травня 2018 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] ; -25 січня 2019 року Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на 1/3 частину квартири за [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Подільської районної державної адміністрації м. Києва 30 листопада 1998 року, згідно з розпорядженням (наказом) № 2543 від 30.11.1998 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 03 грудня 1998 року в реєстровій книзі за № 7544; -відповідно до інформації, наданої Подільською районною державною адміністрацією 31 травня 2018 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; за вказаною адресою також буди зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , 2014 р.н., [PERSON] , 2006 р.н. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який в свою чергу, прийняв її від [PERSON] , та [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , проте оформити право на спадкове майно немає можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Згідно з п. 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] , [PERSON] до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання прав на спадкове майно задовольнити, оскільки встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Комунар» розміром 4,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Патютинської сільської ради, право на яку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0112731 , який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 477 від 02.10.1996 року. Також, суд вважає необхідним позов [PERSON] , [PERSON] в частині визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 11/466 від 25.06.2019 року [PERSON] померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала з 03.01.1981 року за адресою: [ADDRESS] , одна. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 11/468 від 25.06.2019 року, домоволодіння, яке розміщене в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відносилось до категорії колгоспного двору і в ньому проживали: голова двору - [PERSON] , 1922 року народження, померла [INFO] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області № 11/467 від 25.06.2019 року, жилий будинок з надвірними будівлями який розташований в [ADDRESS] ) був побудований та введений в експлуатацію у 1938 році і був зареєстрований в по господарській книзі Патютинської сільської ради 02.01.1950 року за № 519, що відповідало діючому на той час законодавству. Як суспільна група колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об`єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved