Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до Публічного акціонерного товариства «УкСибБанк», за участі залучених судом в процесуальному статусі третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просив визнати припиненими у звязку з виконанням, зобовязання за кредитним договором від 20.07.2007 року за №11186521000, в частині повернення всього тіла кредиту, в частині відсотків за користування кредитними коштами, що були нараховані станом на 15.04.2014 року, в частині пені нарахованої за неналежне виконання умов кредитного договору, визначеної станом на 15.04.2014 року. Стислий виклад обставин справи. 20 липня 2007 року між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту за №11186521000, згідно з умовами якого позивач отримав від відповідача кредитні кошти на умовах, визначених цим Договором. 15 квітня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було ухвалене рішення у справі №607\\12028\\13-ц про дострокове стягнення на користь ПАТ «УкрСибБанк» з позивача та третіх осіб, як з солідарних боржників, всієї суми заборгованості за кредитним договором від 20.07.2007 року за №11186521000 в розмірі 564\~749, 08 доларів США, що станом на 16.05.2013 року становить 4\~514\~039, 40 гривень, пеню в розмірі 18\~281 доларів США, що еквівалентно станом на 16.05.2013 року 146\~120, 02 гривень, 3441 гривень в повернення сплаченого судового збору. Із змісту даного рішення вбачається, що в його резолютивній частині було визначено грошовий еквівалент грошового зобовязання, детальний розрахунок котрого наведений в описовій та мотивувальній частинах рішення, саме 564\~749, 08 доларів США, що станом на 16.05.2013 року становить 4\~514\~039, 40 гривень, з якої 434\~458, 64 доларів США (за курсом НБУ станом на 16.05.2013 року 3\~472\~627, 91 гривень) кредитна заборгованість, 130\~290, 44 доларів США (за курсом НБУ станом на 16.05.2013 року) заборгованість з процентів, та 18\~281 доларів США, що еквівалентно станом на 16.05.2013 року 146\~120, 02 гривень загальна сума пені за прострочення сплати кредиту та нарахованих процентів. 27.01.2015 року державною виконавчою службою були відкриті виконавчі провадження ВП №46245364, ВП №46242657, ВП №46242790 та ВП №46242912. Постановою від 29.04.2016 року у ВП 46242657 з примусового виконання виконавчого листа від 20.05.2014 року де стягувачем є відповідач, а боржником позивач, головним державним виконавцем відділу ПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з сплатою визначеного зазначеним вище рішенням суду боргу в повному обсязі, виконавче провадження було закінчене, припинено чинність арешту майна боржника за номером обтяження №8549607, та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06.09.2016 року (№ провадження 22-ц/789/1088/16, відхилено апеляційну скаргу ПАТ «УкрСибБанк» та залишено в силі ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.07.2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги Банку на неправомірні рішення та дії державного виконавця і скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, а т.ч. ВП 46242657. Аргументи учасників справи Позивач обґрунтовує позовну вимогу тією обставиною, що відповідач продовжує вважати, що зобовязання [PERSON] перед Банком, в сумі, визначеній рішенням Тернопільського міськрайнного суду Тернопільської області від 15 квітня 2014 року у справі №607\\12028\\13-ц, не є припиненим у звязку з виконанням зобовязання боржником, оскільки ПАТ «УкрСибБанк» продовжує обліковувати заборгованість позивача, розмір якої станом на 09.02.2017 року відповідач визначає в доларах США в сумі 624\~579, 45 доларів США, з яких 380\~077, 87 доларів США за тілом кредиту, 244\~501, 58 доларів США процентів та 3\~078\~805 02 гривень пені за не своєчасне погашення боргу за тілом кредиту та процентах. На підтвердження наведеного позивач надав суду копію позовної заяви ПАТ «УкрСибБанк» до [PERSON] про звернення стягнення даної суми боргу (в тому числі уже стягненої рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2014 року та сплаченої боржником в ході примусового виконання виконавчого листа) на предмет іпотеки, поданої на розгляд Яремчанського міського суду [PERSON] області, та копію ухвали про відкриття провадження у цивільній справі №354\\115\\17. В судовому засіданні представник позивача, котрий одночасно представляв третіх осіб, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач забезпечив явку в судове засідання повноважного представника, котрий заявив ряд клопотань, проте жодного мотивованого відзиву на позов не надсилав. В останнє судове засідання відповідач не забезпечив явку представника, хоча відповідач належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду. Ухвалою суду, проголошеною усно 01.03.2018 року, відхилене клопотання відповідача про закриття провадження у справі за відсутності достатніх підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Джерела права і акти їх застосування. Визнання права та припинення правовідношення є встановленими частиною 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст.. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Із цією нормою Конвенції кореспондуються приписи частини другої ст. 5 ЦПК України, згідно з якими у випадку, якщо закон не визначає ефективного способу захисту порушеного, оспорюваного або невизнаного права, свобод чи інтересу, суд відповідно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частини першої ст.509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У силу ст. 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно з умовами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і у відповідності умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). За правилами ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Оцінка Судом аргументів учасників справи та перевірка їх доказами. Отже вищезазначено, що позивач просив визнати припиненими у звязку з виконанням, зобовязання за кредитним договором від 20.07.2007 року за №11186521000, в частині повернення всього тіла кредиту, в частині відсотків за користування кредитними коштами, що були нараховані станом на 15.04.2014 року, в частині пені нарахованої за неналежне виконання умов кредитного договору, визначеної станом на 15.04.2014 року. 15 квітня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було ухвалене рішення у справі №607\\12028\\13-ц про стягнення на користь ПАТ «УкрСибБанк» з позивача та третіх осіб, як з солідарних боржників, всієї суми заборгованості за кредитним договором від 20.07.2007 року за №11186521000 в розмірі 564\~749, 08 доларів США, що станом на 16.05.2013 року становить 4\~514\~039, 40 гривень, пеню в розмірі 18\~281 доларів США, що еквівалентно станом на 16.05.2013 року 146\~120, 02 гривень, 3441 гривень в повернення сплаченого судового збору. Із змісту даного рішення вбачається, що в його резолютивній частині було визначено грошовий еквівалент грошового зобовязання, детальний розрахунок котрого наведений в описовій та мотивувальній частинах рішення, саме 564\~749, 08 доларів США, що станом на 16.05.2013 року становить 4\~514\~039, 40 гривень, з якої 434\~458, 64 доларів США (за курсом НБУ станом на 16.05.2013 року 3\~472\~627, 91 гривень) кредитна заборгованість, 130\~290, 44 доларів США (за курсом НБУ станом на 16.05.2013 року) заборгованість з процентів, та 18\~281 доларів США, що еквівалентно станом на 16.05.2013 року 146\~120, 02 гривень загальна сума пені за прострочення сплати кредиту та нарахованих процентів. Це рішення було ухвалено судом з застосуванням норми ч.2 ст. 1050 ЦК України, котрою передбачене право кредитора на дострокове стягнення боргу з боржника в разі, якщо договором було встановлено обовязок повернути частину позики частинами (з розстроченням). Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом також встановлено, що 27.01.2015 року державною виконавчою службою були відкриті виконавчі провадження ВП №46245364, ВП №46242657, ВП №46242790 та ВП №46242912. Постановою від 29.04.2016 року у ВП 46242657 з примусового виконання виконавчого листа від 20.05.2014 року де стягувачем є відповідач, а боржником позивач, головним державним виконавцем відділу ПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з сплатою визначеного зазначеним вище рішенням суду боргу в повному обсязі, виконавче провадження було закінчене, припинено чинність арешту майна боржника за номером обтяження №8549607, та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду. Рішення суду від 15.04.14. про стягнення боргу виконувалося у національній валюті, як визначено у самому рішенні та виконавчих листах. При цьому, судом враховувалося, що при зверненні до відповідачів із вимогами про стягнення боргу Банк визначився із сумою стягнення в національній валюті України, обрахованою у відповідності до вимог\~ЦК України, що, відповідно, становило 4514039,40 грн. боргу та 146120,02 грн. пені. У силу\~ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Зазначені положення\~ЦК України\~визначили правило для цивільного обороту щодо валюти вираження грошових зобов'язань, як от: що зобов'язання має бути виражене в грошовій одиниці України - гривні. Так, у відповідності до\~ст. 192 ЦК України\~законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Отже, вираження ціни договору в гривнях є звичайним та вірним в разі укладення договорів між фізичними та юридичними особами. Згідно із ч.ч. 1, 2\~ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже стягнення за борговими зобов'язаннями відповідачів перед Банком визначене за згаданим рішенням суду від 15.04.14 саме у є грошовій одиниці України - гривні, що кореспондується із позицією ВС України, висловленою у постанові Пленуму ВС України №14 від 18.12.09 «Про судове рішення», на яку послався суд першої інстанції . Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06.09.2016 року (№ провадження 22-ц/789/1088/16, відхилено апеляційну скаргу ПАТ «УкрСибБанк» та залишено в силі ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.07.2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги Банку на неправомірні рішення та дії державного виконавця і скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, а т.ч. ВП 46242657, на підставі на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з сплатою визначеного зазначеним вище рішенням суду боргу в повному обсязі. Висновки Суду. Чинний на сьогодні ЦПК України, що стосується вимог законності та обґрунтованості судового рішення, передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). З ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора у справі №607/12028/13-ц від 15 квітня 2014 року, про задоволення вимог кредитора про дострокове погашення усієї суми існуючої на той час заборгованості, кредитний договір припинив свою дію, а правовідносини сторін позивача та відповідача, що ґрунтувалися на кредитному договорі, зокрема сплата на нарахування процентів припинилися, оскільки судове рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою ст. 625 ЦК України. Даного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд Верховного Суду в Постанові від 14 лютого 2018 року у провадженні №61-2404св18. А тому суд відзначає, що із ухваленням судом рішення 15 квітня 2014 року у справі №607\\12028\\13-ц про дострокове стягнення на користь ПАТ «УкрСибБанк» з позивача та третіх осіб, як з солідарних боржників, всієї суми заборгованості за кредитним договором від 20.07.2007 року за №11186521000 в розмірі 564\~749, 08 доларів США, що станом на 16.05.2013 року становить 4\~514\~039, 40 гривень, пеню в розмірі 18\~281 доларів США, що еквівалентно станом на 16.05.2013 року 146\~120, 02 гривень, припинилися зобовязальні відносини сторін, що гуртувалися на кредитному договорі, і виникли зобовязальні грошові відносини із повернення визначеної судом суми коштів та нарахованих на дату проведення розрахунку (16.05.20013 року) процентів та пені, невиконання якого (зобовязання) тягне за собою фінансову відповідальність, визначену ст.. 625 ЦК України. Вищезазначене рішення суду було виконане боржником у повному обсязі, що про що свідчить постанова державного виконавця від 29.04.2016 року у ВП 46242657 про закриття виконавчого провадження стосовно позивача, на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з сплатою боргу в повному обсязі, правомірність котрої (постанови) підтверджено ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06.09.2016 року (№ провадження 22-ц/789/1088/16), котрою відхилено апеляційну скаргу ПАТ «УкрСибБанк» та залишено в силі ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.07.2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги Банку на неправомірні рішення та дії державного виконавця і скасування постанов про закінчення виконавчого провадження, а т.ч. ВП 46242657, на підставі на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з сплатою визначеного зазначеним вище рішенням суду боргу в повному обсязі. Відтак системний аналіз наданих сторонами доказів дозволяє суду зробити висновок про часткову піставність позовних вимог шляхом визнання припиненими у звязку з виконанням, зобовязання за кредитним договором від 20.07.2007 року за №11186521000, укладеним між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON], в частині повернення тіла кредиту, суми процентів за користування кредитними коштами та пені, нарахованої за неналежне виконання умов кредитного договору, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2014 року, станом на дату проведення розрахунку 16.05.2013 року.

Outcome: partial