Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності на садовий будинок з надвірними спорудами, що розташований у м. Чернігів в [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,0666 га, які придбані за угодою купівлі - продажу №14568 від 24.06.1998 року, укладеною на Українській товарній біржі у порядку спадкування (а.с.2-5). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. До складу майна входить садовий будинок [ADDRESS] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори надано угоду купівлі-продажу від 24 червня 1998 року, укладену на Українській товарній біржі, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 16.08.2019 року відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.11.2019 року позов [PERSON] до Чернігівської міської ради, третя особа: Перша Чернігівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування залишено без розгляду відповідно п.1 ч.2 ст.200, п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. Ухвалою суду від 07.11.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач та її представник не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити повністю. Представник відповідача Чернігівської міської ради в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів від 17 січня 1994 року №7 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку у садівничому товаристві «Земля» (а.с.81). Згідно угоди купівлі-продажу від 24.06.1998 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала садівничий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] (а.с.6). Вказаний договір був посвідчений на Товарній біржі «Українська» реєстраційний №14568 від 24.06.1998 року без його подальшого нотаріального посвідчення, та зареєстрований Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 364, інвентарний номер 514 (а.с.10). У зв`язку з чим [PERSON] видано реєстраційне посвідчення від 06.11.1998 року (а.с.7). Згідно інформаційної довідки Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» №4219 від 003.11.2017 року станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на садівничий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] (а.с.19). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на садівничий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] . За життя, 30 листопада 1993 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла доньці - [PERSON] - позивачу по справі (а.с.8). 20 травня 2013 року позивач звернулася до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері (а.с.60). Однак, постановою державного нотаріуса від 11.06.2019 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері на садівничий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , оскільки вищевказана угода купівлі - продажу, укладена спадкодавцем, не була посвідчена нотаріально (а.с.21). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1998 році, відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про товарну біржу», товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст. 2 Закону «Про товарну біржу» встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. За положеннями ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Разом з тим, згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладання спірного договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Статтею 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права після смерті матері, оскільки угода купівлі-продажу нерухомого майна не була нотаріально посвідчена та не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, а тому суд вважає необхідним захистити права позивача та позовні вимоги задовольнити. V. Розподіл судових витрат. Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у зв`язку з чим,

Outcome: approved