Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів, суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю. Цю пенсію не отримала за життя його мати, [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, спадщина складається з недоотриманої пенсії в сумі 66429,75 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання коштів, однак відповідачем неправомірно було обмежено суму виплати успадкованого. Так, Управлінням враховано період з 26.12.2016 по 30.06.2019, тобто три роки до звернення, та виплачено 62363,59 грн, а у виплаті пенсії за період з 01.03.2016 по 25.12.2016 було відмовлено. Залишок суми відповідач сплатити відмовляється, посилаючись на положення ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» щодо обмеження виплати недоотриманої з вини пенсіонера пенсії 3-х річним строком. Вважає такі дії відповідача неправомірними та просить суд стягнути з нього на його користь грошові кошти в розмірі 13860,84 грн, набуті в порядку спадкування за законом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. До суду позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій наполягав на позовних вимогах. Відповідачем наданий судові відзив на позовну заяву з проханням відмови у задоволенні позовних вимог. Згідно з відзивом [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Сума недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.03.2016 по 30.06.2019 складала 76224,43 грн. Позивач звернувся до Управління за недоотриманою пенсією 27.12.2019. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2019, виданого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С., йому була виплачена недоотримана пенсія у розмірі 62363,59 грн за період з 26.12.2016 по 30.06.2019. Сума недоотриманої пенсії була зменшена згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. В судове засідання представник відповідача не з`явився, будучі повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 04.03.2020 справа надійшла до Димитровського міського суду Донецької області та була автоматично розподілена у провадження судді Салькової В.С. 05.03.2020 ухвалою судді відкрите провадження у справі (загальне позовне провадження), розпочате підготовче провадження та призначене підготовче засідання на 26.03.2020. 26.03.2020 підготовче провадження у справі ухвалою суду закрите, справа призначена до судового розгляду на 16.04.2020. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] (свідоцтво про народження на а.с.7). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Чистякове Донецької області (свідоцтво про смерть на а.с.4). На момент смерті [PERSON] була пенсіонером (пенсійне посвідчення на а.с.8). [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , спадковим майном згідно із яким є кошти у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 66429,75 грн (а.с.5). Покровське об`єднане УПФУ Донецької області сплатило [PERSON] недоотриману [PERSON] пенсію частково в розмірі 62363,59 грн, про що вказав позивач у позовній заяві і що підтверджується наданим відповідачем відзивом. За інформацією Покровського ОУПФУ Донецької області, наданої на письмове звернення адвоката Варцаби О.Д., за №4987/02/25 від 26.02.2020, [PERSON] перебувала на обліку у Покровському ОУПФУ. Виплата пенсії їй була призупинена з 01.03.2016. Розмір не виплаченої за життя [PERSON] пенсії за період з 01.03.2016 по 30.06.2019 складав 76224,43 грн. Грошові кошти, недоотримані за життя [PERSON] , виплачені в сумі 62363,59 грн (а.с.9). V. Оцінка суду. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина перша статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказує, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зауважує, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. За таких підстав суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала за життя його матері [PERSON] , в розмірі 4066,16 грн (66429,75 грн належних до виплати спадкоємцю - 62363,59 грн фактично виплачених спадкоємцеві = 4066,16 грн). У стягненні суми, заявленої позивачем в розмірі 13860,84 грн слід відмовити з підстав недоведеності вимоги. Пред`являючи до стягнення суму, що є більшою від різниці між розміром спадкового майна та виплаченою відповідачем недоотриманою пенсією, позивач фактично вимагає визнання за ним права власності у порядку спадкування на недоодержану пенсію померлої матері у сумі 13860,84 грн (76224,43 грн загалом нарахованої [PERSON] пенсії - 62363,59 грн успадкованої пенсії згідно із свідоцтвом про право на спадщину) та стягнення цієї суми з відповідача. Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке згідно з положеннями частини 1 статті 1298 ЦК України видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. За роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Тобто, зверненню до суду із вимогами про визнання права власності у порядку спадкування має передувати відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину, до складу якої входить недоотримана пенсія у сумі 66429,75 грн. Згідно з наданими суду відомостями Покровського ОУПФУ в свідоцтві про право на спадщину зазначено суму, яка є меншою від дійсного розміру недоотриманої пенсії, в той час як постанови про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену недоотриману пенсію (у більшому розмірі) матеріали справи не містять. За таких обставин у позивача відсутні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, вимога про стягнення неохопленої свідоцтвом про право на спадщину суми недоотриманої пенсії є такою, що задоволенню не підлягає. VІ. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №3 від 29.02.2020 про сплату ним судового збору в сумі 840 грн 80 коп. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених судом вимог в розмірі 246 грн 69 коп.

Outcome: partial