Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03 квітня 2013 року та до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з свідомим невиконанням рішення суду станом на грудень 2016 року у [PERSON] утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 99800 гривень. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті інфляційні втрати за призначеним розміром аліментів всього у розмірі 31806 гривень та пеня за несвоєчасно сплачені аліменти у розмірі 2720 гривень. Рішенням апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року, змінено рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року в частині розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнута неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2017 року по серпень 2017 року в розмірі 4060 гривень. Незважаючи на це, [PERSON] не сплатив суму заборгованості по аліментам та суму інфляційних втрат. Тому станом на 01 січня 2020 року сума боргу [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей становить 898840 гривень. Враховуючи те, що сума пені за прострочення сплати аліментів перевищує суму заборгованості зі сплати аліментів, тому [PERSON] просила стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 109300 гривень. В ході підготовчого провадження представник позивача [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог, якою просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №2/359/1511 від 03 вересня 2013 року, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, в розмірі 103300 гривень (а.с.51-52). ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.37). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.60). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача Райх Л.М. підтримала пред`явлений позов, з урахуванням зави про зменшення позовних вимог, та наполягала на його задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, яким під час ухвалення рішення у справі просила врахувати розрахунок пені за несплачені аліменти від 16 березня 2020 року, наданий нею за період з жовтня 2017 року та до моменту пред`явлення даного позову. Згідно деталізованого розрахунку розмір пені за несплачені аліменти становить 36150 гривень. Крім цього, представник відповідача вказала на те, що судом вже був розглянутий спір між сторонами по справі про стягнення пені зі сплати аліментів за період з 03 квітня 2013 року по 26 жовтня 2017 року. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів можуть бути заявлені виключно за період після ухвалення рішення суду про стягнення пені, тобто з 27 жовтня 2017 року. З цих міркувань відповідач та його представник вважають необґрунтованим наведений позивачем розрахунок заборгованості, оскільки такий розрахунок має починатися саме з 27 жовтня 2017 року. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 03 квітня 2013 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.14-15). 06 травня 2016 року постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Яценко Я.В. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/359/1511, виданого 03 вересня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області (а.с.23). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах за період з 03 квітня 2013 року по 21 грудня 2019 року (а.с.28), складеної головним державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Шведом Р.М. вбачається, що станом на 21 грудня 2019 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої становить 109300 гривень. За змістом постанови про виправлення арифметичної помилки від 16 березня 2020 року державним виконавцем вказано про неврахування боржником сплати грошових коштів у зв`язку з цим допущена арифметична помилка, тому суму заборгованості станом на 20 грудня 2019 року було зменшено та визначено в розмірі 103300 гривень (а.с.54-55). V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Відповідно до ч.2 ст.141 СК розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст.196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16 законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. б. норми процесуального права. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що в матеріалах цивільної справи міститься два розрахунки пені за несплачені аліменти, надані як представником позивача, так і контр-розрахунок, наданий представником відповідача. Так, згідно з розрахунком пені за несплачені аліменти (а.с.53), наданий представником позивача [PERSON] , за період з вересня 2017 року по грудень 2019 року розмір пені становить 882960 гривень. З урахуванням положення ч.1 ст.196 СК України, розмір пені становить 103800 гривень. В той же час, згідно розрахунку пені за несплачені аліменти (а.с.45), наданий представником відповідача [PERSON] , за період з жовтня 2017 року по листопад 2019 року розмір пені становить 36150 гривень. Аналізуючи вказані розрахунки за прострочення сплати аліментів, суд вважає необґрунтованим розрахунок, наданий представником позивача [PERSON] . Оскільки, під час визначення суми пені за період вересень 2017 року представником позивача помилково було визначено суму боргу у розмірі 103000 гривень, 101000 гривень, 99000 гривень, 97000 гривень, 95000 гривень, 93000 гривень, 91000 гривень, 89000 гривень, 87000 гривень, 85000 гривень. В той час як згідно заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі по 1000 гривень щомісячно на утримання дочки та сина. Тому базою для розрахунку суми пені зі сплати аліментів є щомісячний платіж з аліментів у розмірі 2000 гривень. На відміну від тих грошових сум, які зазначені в розрахунку, який міститься в матеріалах справи (а.с.53). Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року, з [PERSON] на користь [PERSON] вже була стягнута сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4060 гривень за період з 19 січня 2017 року по 11 серпня 2017 року (а.с.16-17,18-20) Разом з цим, враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц, пеня розраховується за кожний день, починаючи з наступного місяця, у який мала бути здійснена сплата аліментів, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таким чином, враховуючи, що відповідача вже було притягнуто до відповідальності за прострочення сплати аліментів, тому в даному випадку розрахунок пені за прострочення сплати аліментів має здійснюватися, починаючи з листопада 2017 року, тобто після постановлення Апеляційним судом Київської області відповідного судового рішення. Таким чином, в даному випадку розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 36150 гривень, виходячи з наступного розрахунку: за жовтень 2017 року - 2000 ? 61 ? 1% = 1220 гривень, за листопад 2017 року - 2000 ? 212 ? 1% = 4240 гривень, за грудень 2017 року - 2000 ? 263 ? 1% = 5260 гривень, за квітень 2018 року - 2000 ? 245 ? 1% = 4900 гривень, за червень 2018 року - 2000 ? 304 ? 1% = 6080 гривень, за вересень 2018 року - 2000 ? 273 ? 1% = 5460 гривень, за грудень 2018 року - 2000 ? 334 ? 1% = 6680 гривень, за жовтень 2019 року - 2000 ? 86 ? 1% = 1290 гривень, за листопад 2019 року - 2000 ? 56 ? 1% = 1120 гривень. При цьому, суд враховує, що сторонами по справі в наданих розрахунках тотожним чином були визначені період та сума фактичної сплати аліментного зобов`язання. З огляду на викладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2017 року по листопад 2019 року у розмірі 36150 гривень. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений частково. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 361 гривні 45 копійок (36150 / 103300 ? 100%), (1033 / 100% ?34,99 ) На підставі викладеного та

Outcome: partial