Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 01.11.2018 року по 15.10.2019 року відповідачу було надано послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідач належним чином не здійснював оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим, виникла заборгованість на загальну суму 4 327 грн. 38 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води у розмірі 4 327 грн. 38 коп. та понесені судові витрати у сумі 2 270 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 16.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 18.10.2021 від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву у яких він зазначив про те, що заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки квартира у яку позивачем надавалися послуги з центрального опалення та постачання гарячої води дійсно належала йому на праві власності, проте 16.10.2019 була продана ним [PERSON] , який при покупці вказаної квартири був обізнаний про наявність заборгованості та за їх усною домовленістю погодився сплатити вказану заборгованість не враховуючи її у вартість квартири при покупці. В судове засідання представник позивача не з`явилась, разом з тим подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, у своїх письмових поясненнях просив розглянути справу за його відсутності, крім того подав до суду оригінал квитанції про сплату боргу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини щодо прав та обов`язків між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від24.06.2004№1875-IV (у відповідній редакції), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.02.2005 по теперішній час, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-47 від 09.07.2021. Разом з цим, судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належала відповідачу на праві приватної власності на підставі Спадкового договору, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. 07 листопада 2012 року за реєстром №2395, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.09.2019 року, номер запису про право власності:33400527, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1923189523101 та була ним відчужена на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чернявським В.В., зареєстрованим за №2563 на користь [PERSON] . У період з 01.11.2018 року по 15.10.2019 року позивач надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком належних до стягнення платежів, який здійснено відповідно до періоду надання послуг. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п.5 ч.3 ст.20, ч.1,2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017 року, який набрав чинності 10.12.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Згідно довідки Концерну «Міські теплові мережі» та розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] , за період з 01.11.2018 по 15.10.2019, відповідач має заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води розміром 4 327грн. 38 коп. Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовується, тому на підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. 08.12.2021 відповідачем [PERSON] до суду було подано заяву про погашення боргу до якої додано оригінал платіжного доручення №40354066-2 від 03 грудня 2021 року про сплату 4 327,38 грн на користь Концерну «МТМ». Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що відповідачем сплачено заборгованість, про яку заявлено у позовній заяві, що підтверджується оригінал платіжного доручення №40354066-2 від 03 грудня 2021 року, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем погашено наявну заборгованість. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Оскільки добровільна сплата відповідачем боргу свідчить про визнання ним позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% судового збору сплаченого позивачем при подачі позову, а 50% підлягає поверненню з Державного бюджету.

Outcome: approved