Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

із позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу у суд звернувся Фізична особа-підприємець [PERSON] до [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 червня 2018 року [PERSON] вступив у трудові відносини із ФОП [PERSON] . У той же день до відома [PERSON] доведена посадова інструкція водія вантажного автомобіля із функцією експедитора і з ним укладений договір про повну матеріальну відповідальність. 24 липня 2018 року між ДП «Шенкер» і ФОП [PERSON] укладений договір-заявка № ІЕАХ43590 про перевезення вантажу, за умовами якого ФОП [PERSON] зобов`язаний надати транспортні послуги - 25 липня 2018 року прийняти вантаж за адресою у [ADDRESS] і доставити вантаж до [ADDRESS] Фактично ФОП [PERSON] виконував роль субпідрядника з доставки вантажу, оскільки між вантажоотримувачем АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» і ДП «Шенкер» укладений договір транспортної експедиції, на виконання якого ДП «Шенкер» залучив ФОП [PERSON] 25 липня 2018 року працівник [PERSON] прийняв вантаж до перевезення, що оформлено ТТН від 24 липня 2018 року, разом із яким виданий супровідний документ № 64461 (видаткова накладна). Під час доставки обладнання 26 липня 2018 року за адресою до [ADDRESS] [PERSON] при виконанні своїх трудових обов`язків на автомобілі, д.н. [NUMBER] , самостійно відвантажений вантаж без присутності представників АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», та раніше за часом, що вказаний у заявці від 24 липня 2018 року. Після огляду обладнання, що [PERSON] відвантажив самостійно, виявилося, що обладнання є пошкодженим, а загальна сума збитків складає 43898.67 гривень. 27 липня 2018 року АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» заявило претензію ДП «Шенкер», яку останнє задовольнило. ДП «Шенкер» надіслало до ФОП [PERSON] претензію від 28 серпня 2018 року про відшкодування шкоди, заподіяної при перевезенні вантажу, у розмірі 43898.67 гривень. ФОП [PERSON] задовольнив таку претензію, відшкодувавши завдані збитки. При перевезенні вантажу [PERSON] порушені посадові обов`язки. Із вини [PERSON] позивачеві завдана матеріальна шкода. Представник позивача [PERSON] ставить позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ФОП [PERSON] грошових коштів у розмірі 43898.67 гривень для відшкодування шкоди у порядку регресу. За ухвалою від 19 серпня 2019 року судді Дніпровського районного суду м. Києва позовна заява Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди передана за підсудністю до Козелецького районного суду Чернігівської області. За ухвалою від 02 жовтня 2019 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди і позовна заява прийнята до розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. При судовому розгляді цивільної справи встановлені такі факти і відповідні правовідносини: за наказом № 06062018 від 05 червня 2018 року [PERSON] прийнятий із 07 червня 2018 року на роботу до ФОП [PERSON] ; зі змісту посадової інструкції водія вантажного автомобіля з функцією експедитора, затвердженої ФОП [PERSON] , із якою 07 червня 2018 року ознайомлений [PERSON], виходить, зокрема: перед розвантаженням водій зобов`язаний упевнитись, що вантаж видається уповноваженій особі вантажоотримувача, якщо водій не отримав підтверджуючі документи, повинен повідомити представників сторін та не розвантажувати вантаж; водій не має права залишити вантаж у вантажоотримувача, не оформивши належним чином документи (п. 10.4); 07 червня 2018 року між ФОП [PERSON] і [PERSON] укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого працівник, що займає посаду водія вантажного автомобіля приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей; 24 липня 2018 року між ДП «Шенкер» і ФОП [PERSON] укладений договір-заявка № ІЕАХ43590 про перевезення вантажу, за умовами якого ФОП [PERSON] зобов`язаний надати транспортні послуги - 25 липня 2018 року прийняти вантаж за адресою у [ADDRESS] і доставити вантаж до [ADDRESS]; 25 липня 2018 року [PERSON] прийняв вантаж до перевезення, що оформлено ТТН від 24 липня 2018 року, разом із яким виданий супровідний документ № 64461 (видаткова накладна); зі змісту акту № 1 про пошкодження, складеного 26 липня 2018 року представниками АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», виходить, що розвантаження обладнання (шафи пластикової з хедером, демонстраційною зоною та світлодіодною підсвіткою для сигарет) проведене без участі представників АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» о 10.00 годині за адресою у [ADDRESS]. Доставка була замовлена на 11.00 годину. По приїзду у вказаний час виявлена шафа у торговій точці. При розпакуванні обладнання у торговій точці виявлені його пошкодження. Водієм є [PERSON] , перевізником - ДП «Шенкер»; 27 липня 2018 року АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» заявлена претензія ДП «Шенкер» про відшкодування збитків у розмірі 43898.67 гривень. За платіжним дорученням № 8291 від 04 вересня 2018 року ДП «Шенкер» сплачений вказаний розмір грошових коштів до АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна»; 28 серпня 2018 року ДП «Шенкер» заявлена претензія ФОП [PERSON] про відшкодування збитків при перевезенні вантажу у розмірі 43898.67 гривень. ФОП [PERSON] за платіжним дорученням № 313 від 04 вересня 2018 року сплачений вказаний розмір грошових коштів до ДП «Шенкер». Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Пунктами першим та другим частини першої статті 134 КЗпП України визначено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. У ст. 135-1 КЗпП України визначено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Вислухавши позиції позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] , дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач [PERSON] , як працівник ФОП [PERSON] , на підставі договору від 07 червня 2018 року про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між ним і ФОП [PERSON] , несе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Матеріальна шкода ФОП [PERSON] заподіяна працівником [PERSON] внаслідок неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, що визначені посадовою інструкцією водія вантажного автомобіля з функцією експедитора. Позивач ФОП [PERSON] відшкодував ДП «Шенкер» шкоду в розмірі 43898.67 гривень, що завдана з вини працівника [PERSON] , отже має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин суд вважає, що із відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 43898.67 гривень для відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Із відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] необхідно стягнути грошові кошти в розмірі 768.40 гривень судового збору і 4020.00 гривень витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved