Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що на початку 2016 року вона познайомилася з відповідачем [PERSON] . Між ними виникла взаємна симпатія, певний час вони зустрічалися і згодом почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в будинку під номером [ADDRESS] , який належить його батькам. У вказаному будинку вони проживали як сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, приймали гостей. На час знайомства відповідач перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі, проте тривалий час з дружиною стосунків не підтримував. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Миронівського районного суду Київської області від 22 травня 2019 року. На початку 2017 року відносини між ними погіршилися, почали виникати безпричинні сварки. Іноді в неї виникала підозра, що відповідач вживає наркотичні засоби. В такі моменти він ставав агресивним та ображав її. 23 березня 2017 року вона дізналася, що є вагітною, про що повідомила відповідача. Він спочатку визнавав себе батьком дитини, проте через сварки, які виникали між ними, 28 березня 2017 року вона змушена була зібрати речі і піти проживати до своїх батьків. Зареєструвати шлюб з нею відповідач відмовився. Під час вагітності її підтримували як її батьки так і батьки відповідача, а також його сестра. Його сестра супроводжувала її до лікаря під час першого візиту з приводу вагітності. В серпні 2017 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Миронівській ЦРЛ в зв`язку з загрозою переривання вагітності. В цей час в лікарні її провідували батьки та сестра відповідача. [INFO] в неї народився син [PERSON] . Відповідач не виявив бажання написати заяву про визнання батьківства, відомості про батька дитини були записані в актовому записі згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Прізвище дитини записано за прізвищем позивача « [PERSON] », а по батькові було зазначено ім`я відповідача, оскільки він являється батьком дитини. [PERSON] вона назвала сина на честь дідуся по батьковій лінії. Оскільки відповідач своє батьківство відносно дитини не визнає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, просила суд визнати відповідача батьком дитини та стягнути з нього аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 1 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року за клопотанням позивача у справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу для з`ясування питання чи є відповідач [PERSON] біологічним батьком дитини позивача [PERSON] . Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року в зв`язку з надходженням від експертної установи повідомлення про проведення експертизи та експертного висновку провадження у справі поновлено, справу призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 28 квітня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року до участі у цивільній справі, як правонаступника третьої особи Миронівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області залучено Миронівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідач відзиву на позов не подав. Аргументи учасників справи У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, в поданій до суду заяві просили розгляд справи проводити за їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги не визнає. У судове засідання представник третьої особи Миронівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника вказаного відділу. Фактичні обставини справи В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2016 року по [INFO] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, взаємні права та обов`язки. Проживали в будинку під номером [ADDRESS] , який належить батькам відповідача. Такі обставини зазначені позивачем та не спростовувались відповідачем, який позов визнав. [INFO] у позивача [PERSON] народився син [PERSON] . Відомості про батька дитини були записані в актовому записі про народження згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Оскільки мати дитини не перебувала у шлюбі та не було спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. У свідоцтві про народження дитини у графі «батько» зазначено « [PERSON] ». Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 13 грудня 2017 року, Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України № 00019213986 (а.с., а.с. 11,12). Такі обставини підтверджують той факт, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. За результатами проведеної експертизи молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 відсотків. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Такі обставини підтверджені висновком судово-медичної генетичної ідентифікації № 103-448-2019 від 19 лютого 2019 року, складеним експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с., а.с. 69-72). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Щодо визнання батьківства Відповідно до частини 1 статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Частиною 2 передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Статтею 128 Сімейного кодексу України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше [INFO] , суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу, зокрема частини 2 статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. За положеннями частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved