Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

КП «Тролейбусне депо № 2» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь підприємства матеріальну шкоду в розмірі 8388,28 грн., посилаючись на те, що внаслідок ДТП, яке сталось з вини [PERSON], підприємству завдано збитків у вигляді втрати доходів від простою тролейбусів на заявлену суму. В судовому засіданні представник позивача КП «Тролейбусне депо № 2» - [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, у своїх письмових запереченнях по суті позовних вимог посилався на те, що відповідальність особи, винної в ДТП, була застрахована ТДВ «МСК», а тому саме страховик має відшкодовувати потерпілому збитки, спричинені внаслідок ДТП. В подальшому у судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому причини неявки визнані судом неповажними. Представник відповідача ТДВ «Міжнародна страхова компанія» - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що упущена вигода, тобто той дохід, який не був одержаний КП «Тролейбусне депо № 2» внаслідок затримки руху електротранспорту, не є страховим випадком відповідно до положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому відсутні підстави для відшкодування даної шкоди страховою компанією. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини спавши, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного. 21.06.2014 в районі будинку № 8/2 по пр.. [PERSON] в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з 12-15 години по 15-15 години в напрямку Салтікм виникла перешкода для руху тролейбусів маршрутів №№ 3, 35, 19. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.07.2014 [PERSON] було визнано винним у ДТП, що сталось 21.06.2014 о 12-20 годині в районі будинку № 8/2 по пр.. [PERSON] в м. Харкові, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 21.06.2014 начальником відділу безпеки руху КП «Тролейбусне депо № 2» за участю інспектора відділу оформлення ДТП ДАІ в м. Харкові УМВС України в Харківській області старшого лейтенанту міліції [PERSON] складено [PERSON], яким зафіксовано перерву руху тролейбусів, внаслідок створення з вини водія [PERSON] перешкоди на проїзній частині по пр.. [PERSON] в бік Салтівки в м. Харкові уздовж контактних проводів. Відповідно до Положення про порядок розрахунку збитків при загальних затримках та закриттю руху міського електротранспорту по КП «Тролейбусне депо № 2» було проведено розрахунок втрат підприємства від затримку руху тролейбусів на загальну суму 8388,28 грн. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові, крім випадків, передбачених ст.. 19 даного закону, тобто у випадку витрат перевізника, повязаних з безоплатним проїздом своїх працівників, які не включаються до складу валових витрат і не підлягають відшкодуванню з бюджету. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками є витрати, які особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі і витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). ТДВ «МСК» відповідно до умов полісу АС/0016649 від 04.07.2013 здійснювало страхування цивільно-правової відповідальності водія [PERSON] Відповідно до положень ст.. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталась за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застраховано, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Статтею 28 даного закону визначено види шкоди, які підлягають відшкодуванню; упущена вигода не є страховим випадком, а тому стягненню з страховика не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги КП «Тролейбусне депо № 2» до [PERSON], правові підстави для стягнення заявленої шкоди з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» відсутні. Частиною 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог На підставі викладеного та

Outcome: approved