Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У червні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. На обґрунтування позову зазначила, що вона, [PERSON] , [INFO] , досягла загального пенсійного віку та є пенсіонеркою - особою з інвалідності 2 групи, отримує пенсію по інвалідності. Від шлюбу з [PERSON] , вона має сина - [PERSON] . Батьківських прав у відношенні відповідача вона не позбавлялась. Все життя вона дбала про свого сина разом із чоловіком, дбали про нього надали освіту, гідне виховання. На цей час вона проживає одна, потребує сторонньої допомоги. Син, [PERSON] , проживає окремо від неї, допомоги не надає, він самоусунувся від спілкування. Вона є самотньою, людиною похилого віку, єдиним доходом у неї є пенсія, інших джерел доходу вона не має. Крім того вона має ряд складних захворювань, через що їй встановлена 2 група інвалідності, потребує постійного лікування. Сума, що залишається є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум і її не вистачає на харчування, взагалі. Побутовими предметами першої необхідності вона забезпечити себе не може. Відповідач [PERSON] працездатний, проживає окремо від неї, не піклується про неї, не допомагає, хоча має таку можливість, аліментних зобов`язань не має. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності вона не отримує від сина жодної моральної та грошової підтримки. Вважає, що в неї є право на отримання аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно. Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму непрацездатних осіб, починаючи з дня звернення до суду та довічно. Допустити негайне виконання рішення. 10.11.2021 року через канцелярію суду, відповідач надав суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що він не визнає позов в повному обсязі. Зазначає, що він [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: Батько - [PERSON] , [INFO] , Мати - [PERSON] , [INFO] . Коли йому виповнилось 6 років батьки розлучилися у зв`язку з непристойною поведінкою позивачки, яка почала влаштовувати особисте життя. Батько також не міг приділяти йому належної уваги, так як постійно працював у відрядженні. Тому, десь з 1988 року, він став проживати разом з тіткою батька - [PERSON] , яку він називав бабусею, і яка й займалась його вихованням, утриманням і яка була йому матір`ю. Проживав він з нею однією сім`єю, в її помешканні за адресою: [ADDRESS] . Батько одружився вдруге і від нової дружини у нього народився син, він проживав по [ADDRESS] . Після смерті бабусі, яка померла [INFO] , він залишився проживати в її квартирі за адресою: [ADDRESS] . 02.10.2015р. він одружився з [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , і [INFO] народився син [PERSON] . Його дружина, в 2020 році звільнилась з роботи у зв`язку з необхідністю доглядати за дитиною до досягнення 14 років, не працює, є безробітною, перебувала на обліку в центрі зайнятості до 15.06.2021р. Тобто, наразі він має на своєму утриманні двох малолітніх дітей та безробітною дружину, яка є домогосподаркою та займається вихованням двох дітей. Повідомив, що він не працює, але має нестабільний підробіток, так як інколи перевозить вантажі за наявності замовлень. Раніше працював водієм за кордоном. Дочка [PERSON] відвідує дитячий садочок, за харчування в якому він сплачує кошти, та додаткові заняття логопеда. [INFO] помер його батько, який тривалий час тяжко хворів. На протязі його хвороби, він надав допомогу батькові на лікування. Зазначає, що за все своє осмислене життя, він не знав, що таке мати. Позивачка його ніколи не любила, не турбувалась про нього, ні матеріально ні морально не було ніякої допомоги. Виховання, турботи, ласки, материнської уваги ніколи не було. Вона жила окремим, особистим життям, вони ніколи не були однією сім`єю. Позивачка свідомо ухилялась від його виховання, свідомо нехтувала своїми обов`язками, ніхто не чинив їй перешкод в цьому. Також, позивачка в 2016 році звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до нього про втрату права користування житлом колишнього члена сім`ї власника. На обґрунтування позову зазначила, серед іншого, що її син, разом із нею з 1990 року зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 1990 року в спірній квартирі не проживає, ніколи не намагався вселитися до неї, в квартирі ніколи не було його речей. Він проживав у родичів за адресою: [ADDRESS] . Він відсутній в квартирі більше 25 років. Рішенням суду по цій справі від 11.10.2016 року, в позові відмовлено в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилена. Вважає, що позивачкою не надано доказів на підтвердження потреби у сторонній матеріальній допомозі, та необхідності в лікуванні. Окрім довідки про розмір пенсії за травень 2021 р. позивачкою не надано інших доказів, про отримання/не отримання субсидії, про наявність/відсутність іншого майна що може приносити дохід, не надано довідки з місця реєстрації про осіб що зареєстровані разом з позивачкою тощо. Також повідомив, що відносно нього Дніпровським відділом ДВС у м. Кам`янське, відкрито виконавче провадження № 62870697, про стягнення з нього суми в розмірі 52448,62 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального окруґ № 1257 рід 11.08.2020 р. Просить суд відмовити у задоволенні позову та врахувати той факт, що відсутнє законодавчо закріплений обов`язок щодо довічного утримання батьків, які не виконували своїх батьківських обов`язків. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31.08.2021 року цивільний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.11.2021 року постановлено допитати свідків. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, позовні вимоги не визнав, просив врахувати наданий ним відзив. Представник відповідача адвокат Журікова І.В. в судове засідання з`явилася, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила врахувати обставини викладені у відзиві. Допитана у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її племінником, із яким вона спілкується, підтримує сімейні відносини. Зазначила, що позивачку вона бачила тільки одного разу, коли її племіннику не було ще одного року. Вона знає позивачку тільки з негативного боку, яка не піклувалася про свого сина та чоловіка (її брата), вела аморальний спосіб життя, уходила з дому. Її брат - батько відповідача постійно працював, доглядати племінника погодилася тітка - [PERSON] , у якої племінник почав проживати у віці два роки. Їй відомо, що позивачку не позбавляли батьківських прав відносно її сина, оскільки не хотіли звертатися до суду. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , якого вона знає з 1984 року. Зазначила, що вихованням [PERSON] займалася його бабуся [PERSON] , яка забезпечувала його усім необхідним. За місцем мешкання [PERSON] вона тільки одного разу бачила позивачку [PERSON] , яка у дворі будинку гучно сперечалася зі своїм сином [PERSON] . Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом відповідача, якого він знає з 1986 року. Йому відомо, що вихованням та доглядом відповідача [PERSON] займалася його бабуся - [PERSON] , якій ніхто у цьому не допомагав. До повноліття [PERSON] він ніколи не бачив за місцем мешкання його матір [PERSON] , яка допомоги йому не надавала. Зі слів [PERSON] , йому відомо про суперечки між сином [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , яка пред`являє до нього претензії та вимоги. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Позивач [PERSON] досягла пенсійного віку є пенсіонеркою (а.с.7), згідно копії довідки до акту МСЕН Серія 10ААА № 570437 позивачці встановлено інвалідність 2 групи, безстроково (а.с.8). Згідно довідки про доходи № [NUMBER] позивач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності (а.с.6). Згідно змісту позову позивач батьківських прав у відношенні відповідача вона не позбавлялась. На цей час вона проживає одна, потребує сторонньої допомоги, інших джерел доходу крім пенсії вона не має. Згідно копії свідоцтва про шлюб, 02.10.2015 р. відповідач [PERSON] одружився з [PERSON] (а.с.33). Відповідно до копій свідоцтв про народження від шлюбу відповідач [PERSON] має дочку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.34, 35). Його дружина, в 2020 році звільнилась з роботи у зв`язку з необхідністю доглядати за дитиною до досягнення 14 років, не працює, є безробітною, перебувала на обліку в центрі зайнятості до 15.06.2021р.(а.с.36-40). Згідно копії свідоцтва про смерть [INFO] помер [PERSON] - батько відповідача [PERSON] , який тривалий час тяжко хворів (а.с.31, 32). Згідно змісту заперечень відповідача - позивачка для нього є сторонньою людиною, вона свідомо ухилялась від його виховання, нехтувала своїми обов`язками, ніхто не чинив їй перешкод в цьому. Згідно копії рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.10.2016 року позивачка зверталася до суду з позовом до відповідача про втрату права користування житлом колишнього члена сім`ї власника. В позові відмовлено в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилена. (а.с. 41, 42, 43). Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання непрацездатної матері. Відповідач заперечує проти задоволення позову. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зав`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Враховуючи, що наявність материнства (кровного споріднення) сторони не оспорювали, позивачка досягла пенсійного віку, має інвалідність, батьківських прав не позбавлялась, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати матір, відповідно до положень частини першої статті 202 СК України. Згідно частини першої статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути із [PERSON] потрібно врахувати не тільки стан здоров`я та матеріальне становище позивача, а й матеріальний та сімейний стан відповідача, зокрема, наявність двох дітей 2016 р.н. та 2021 р.н., а також дружини яка не працює та знаходиться у декретній відпустці. Відтак, на переконання суду розмір аліментів, які слід стягувати із відповідача на користь позивача має бути саме у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн щомісячно. Відносно заперечень відповідача щодо звільнення його від обов`язку утримання матір, суд враховує наступне. Відповідно до частини першої статті 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Згідно частини другої статті 204 СК України несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом. Аналізуючи матеріали справи суд приходить до переконання, що відповідачем не надано переконливих доказів для застосування положень статті 204 СК України, покази свідків щодо ухилення позивача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків цього не підтверджують, а тому підстави для відмови у позові в повному обсязі відсутні. Враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial