Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 08 січня 2013 року у розмірі 34957,59 гривень та суму судового збору у розмірі 2102 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 02 січня 2013 року підписав заяву, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в подальшому збільшився до 25000,00 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 30 вересня 2020 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 34957,59 гривень, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 25191,53 гривень та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 9746,06 гривень. Аргументи учасників справи. Відповідач відзив на позовну заяву, а також письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову суду не надав. Участь сторін та інших учасників справи. Представник позивача Дашко В.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України. Так, розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. У судові засідання, призначені на 01 березня 2021 року на 10 годину 00 хвилин та на 10 червня 2021 року на 14 годину 00 хвилин відповідач не з`явився, не повідомивши про причини неявки. У судові засідання, призначені на 29 грудня 2020 року на 12 годину 30 хвилин та на 20 квітня 2021 року на 12 годину 30 хвилин відповідач не з`явився, надавши суду заяви про відкладення розгляду справи для звернення за правовою допомогою. Судом надавалась відповідачу можливість звернутися за правовою допомогою, у зв`язку з чим розгляд справи двічі відкладався, однак, не зважаючи на це, у судове засідання, призначене на 17 серпня 2021 року на 15 годину 00 хвилин, відповідач знову не з`явився, подавши заяву про відкладення розгляду справи для звернення за правовою допомогою. При цьому, за весь час розгляду справи відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позов або ж будь-яких заперечень з приводу позовних вимог, надання відповідних доказів. Зазначені дії відповідача [PERSON] свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами як учасника справи, що є неприпустимим відповідно до вимог п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України. Враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача та його процесуальну поведінку, відповідно до вимог ч.ч. 1,4,6 ст. 233 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення по справі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Як вбачається зі змісту анкети-заяви [PERSON] про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 08 січня 2013 року, за умовами якого банк надає відповідачу кредит, розмір якого в подальшому збільшився до 25000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку підписана Вінтоняком М.Д. 08 січня 2013 року. За змістом довідки ПАТ КБ «ПриватБанк», на виконання умов вищевказаного кредитного договору відповідачу 10 січня 2013 року була видана кредитна картка з кінцевим строком дії до січня 2016 року, яка неодноразово перевипускалась, останній раз 11 грудня 2017 року зі строком дії до травня 2021 року. Згідно розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПриватБанк» станом на 30 вересня 2020 року за відповідачем утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25211,53 гривні: у тому числі заборгованість за поточним тілом кредиту у розмірі 20 гривень, заборгованість за простроченим тілом кредиту 25191,53 гривень, а також заборгованість по простроченим відсоткам у розмірі 9746,06 гривень. Позивачем надана Виписка по рахунку [PERSON] , яка також підтверджує вказані обставини. Зі змісту виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що останній здійснював банківські операції, в тому числі шляхом зняття готівки, переказу коштів, поповнення рахунку оплати послуг та вартості товарів. 14 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про акціонерне\~товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість за користь АТ КБ «ПриватБанк». Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Так, зі змісту вищевказаного кредитного договору вбачається, що [PERSON] підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг. В анкеті-заяві [PERSON] , Тарифах обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовах та правилах надання банківських послуг визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п.2.1.2.1 та 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, датою укладення договору є дата отримання карти, яка зазначена у заяві. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити та анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішення банку. Погашення кредиту передбачено п. 2.1.12.3 Договору, а саме поповнення карткового рахунку клієнтом здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку та зарахування їх банком на картрахунок отримувача, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Згідно до п. 2.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. Згідно до п. 2.1.12.7.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.12.6 Договору. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови , а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності будь-яких зауважень та заперечень з боку відповідача з приводу умов кредитного договору. Відповідач жодним чином не виклав своїх заперечень з приводу самого факту укладення вказаного кредитного договору з АТ КБ «ПриватБанк», а також з приводу незгоди з будь-яких з його складових, і під час судового розгляду, а тому, виходячи з вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд вважає вказані обставини встановленими. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки по рахунку боржника, за весь час, останній користувався кредитною карткою, виконував свої зобов`язання за кредитним договором щодо погашення заборгованості за наданим кредитом, тим самим погоджувався з усіма умовами кредитування. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається\~зі змісту\~виписки з\~банківського рахунку\~відповідача,\~останній не\~в повному\~обсязі сплатив\~суму кредиту,\~в результаті\~чого станом\~на 30 вересня 2020 року за ним утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25211,53 гривень та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 9746,06 гривень. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладення договору (надана сума кредиту, всі операції за картковим рахунком, з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 12 квітня 2012 року №578/5. Користуючись кредитними коштами відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору, твердження відповідача щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Із зазначеної банківської виписки, окрім іншого, вбачається порядок нарахування заборгованості дати та суми погашення відсотків, тіла кредиту, комісії та пені, тобто міститься повна інформація про рух коштів на рахунку відповідача, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей за договором. Отже, судом встановлено, що відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором б/н від 08 січня 2013 року у загальному розмірі 34957,59 гривень. Суду не надано беззаперечених, належних та допустимих доказів, які свідчать про звернення відповідача до банку із заявою про припинення дії договору або про його розірвання. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді відповідачем не була погашена вказана сума заборгованості, а тому вона підлягає стягнення з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Щодо судових витрат Згідно платіжного доручення №PROM5B2PWR від 05 жовтня 2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved