Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що концерн «Міські теплові мережі»\~у період з 01.07.2015 р. по 30.04.2018 р.\~надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , де мешкає відповідач на загальну суму 31641,19 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача та сплачений судовий збір. Представник концерну «МТМ»\~в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 03.04.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те що, відповідач не укладав з позивачем договору про надання будь-яких послуг, також просив застосувати строк позовної давності. В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та день судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2\~ст.\~247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Концерн «Міські теплові мережі»\~у період з 01.07.2015 р. по 30.04.2018 р.\~надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 31641,19 грн., де відповідач мешкає та є користувачем вказаної квартири. За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу концерну не надходило. Концерн «МТМ»\~є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання споживачам, зокрема і відповідачу. Стаття 526 ЦК України\~визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в\~ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630,\~встановлюють, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Щодо заперечень відповідача, що стосуються не укладення договору з відповідачем про надання будь-яких послуг, суд не бере їх до у ваги у зв`язку з наступним. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, стягувач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Враховуючи зміни, внесені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства віх 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду від 22.11.2005 року №4» «Про затверджена порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення те постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання», відключенню від мереж централізованого опалення підлягають лише окремі житлові будинки. Відключення окремих приміщені житлового будинку не передбачено чинним законодавством. Факт надання послуг є безспірним та беззаперечним. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води між сторонами тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. Відповідач просив застосувати трьохрічний строк позовної давності у зв`язку з пропуском строку. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. 16.01.2019 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся з цим позовом до суду. Враховуючи вказану дату звернення позивача з цим позовом до суду, то останній має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності, тобто з 16.02.2016 року. У зв`язку з цим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.07.2015 року до 31.12.2015 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском трьохрічного строку позовної давності. Отже, вирішуючи питання про розмір заборгованості за надані послуги за період з 01.01.2016 року по 30.04.2018 року, суд враховує, що за вказаний період відповідачу були надані послуги на суму 29012,97 грн. Строк вимоги про розрахунок за надання послуг за січень 2016 року настав після 20.02.2016 року у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 29012,97 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1616 грн.

Outcome: partial