Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (в подальшому КП BMP «ВМТЕ») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з липня 2010 року по лютий 2015 року в загальній сумі 55507,55 гри., в тому числі інфляційних сум 11585,97 грн. та 3% річних 3689,75 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2014 року було скасовано судовий наказ №127/21440/14-ц про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, з зв'язку з чим вени предявили вимоги до відповідачів в позовному порядку. Вказують, що квартира [ADDRESS] в якій мешкають відповідачі, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «ВМТЕ». Відповідачі одержуючи зазначені послуги і порушуючи вимоги закону станом на 09 лютого 2015 року заборгували позивачу 55507,55 грн., ще підтверджується наданою до суду оборотною відомістю по особовому рахунку, що ставить позивача в скрутне фінансове становище, а тому просило задовольнити позов як обґрунтований і стягнути зазначену суму. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червню 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [PERSON]., [PERSON] солідарно на користь комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з жовтня 2011 року по лютий 2015 рік в розмірі 20545,75 гривень, з яких 16345,77 гривень заборгованість за послуги теплопостачання, 784,73 гривень 3% річних, 3415,25 гривень індекс інфляції, а також 291,58 гривень судового збору. В іншій частині позову відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням суду, КП ВМР «ВМТЕ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 07 жовтня 2015 року апеляційну скаргу КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2015 року в частині солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] скасовано та відмовлено в задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення залишено без змін. Не погодившись і з рішенням апеляційного суду Вінницької області від 07 жовтня 2015 року, КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» було подано касаційну скаргу, посилаючись що попередні рішення підлягають скасуванню як незаконні та необґрунтовані, в звязку з порушенням судами норм матеріального та процесуального права. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року, касаційну скаргу КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 7 жовтня 2015 року скасовано, справу вирішено передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час судового засідання представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачі та їх представники заперечували щодо задоволення позовних вимог, з тих підстав, що в квартирі фактично з відповідачів по справі проживає лише [PERSON], а [PERSON] та її представник просили застосувати строк позовної давності та задовольнити позов частково, врахувавши розрахунок здійснений відповідачем [PERSON] з врахуванням 3-х річного строку позовної давності та з врахуванням того, що фактично послугами користувалися лише 5 зареєстрованих осіб. Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення. Так, при розгляді справи судом встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] обслуговується позивачем, який надає мешканцям квартири послуги централізованого теплопостачання. Договору про надання надання послуг з централізованого опалення та постачання води між сторонами не укладався. Проте, оскільки позивачем було надано відповідачу послуги, тому договір про надання послуг був фактично укладений з моменту отримання відповідачем таких послуг. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ комунального господарства м. Вінниця в квартирі №57, що в будинку №94 по вул. Келецька, в м. Вінниці зареєстровано 10 осіб, а саме: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], 01.11.1999р.н.;[PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.7, том 1). Під час розгляду справи судом було встановлено, що протягом періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, в т.ч. і гарячого водопостачання в спірній квартирі фактично проживало 5 (пять) осіб, а саме: [PERSON], [PERSON] та троє її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Окрім того, [PERSON] 17.09.2014 року померла (а.с. 92, том 1); [PERSON] фактично не проживає за адресою реєстрації з 08.09.2005 року по даний час (а.с. 70, том 1); [PERSON] фактично не проживає за адресою реєстрації з 1999 року по даний час (а.с. 71); [PERSON] фактично не проживає за адресою реєстрації з 1999 року по даний час (а.с. 72, 79, том 1); [PERSON] фактично не проживає за адресою реєстрації з 2005 року по даний час (а.с. 72); [PERSON] ([PERSON], згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 156111, а.с.56, том 1) [PERSON] фактично не проживає за адресою реєстрації з 2004 року по даний час (а.с. 76, 77, том 1). На підставі зазначеного можна зробити висновок, що зазначені особи фактично вибули з квартири за адресою: [ADDRESS] у інші місця постійного проживання, тому вимоги п.п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.п. 1 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року з приводу тимчасової відсутності споживача та/або членів його сімї на них не розповсюджуються, оскільки вони вибули з помешкання не на тимчасовій, а на постійній основі. За таких обставин у задоволенні вказаного позову в частині до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як до солідарних боржників слід відмовити, оскільки з часу вибуття з квартири вони не є споживачами зазначених послуг. А тому вимоги позивача про стягнення заборгованості з усіх відповідачів є необґрунтованими. Згідно ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ст. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідає положенням ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Щодо заперечення відповідача [PERSON] проти позову з проханням застосувати строк позовної давності, то на думку суду вона не заслуговує на увагу, оскільки для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252, 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК У країни). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Внесення [PERSON], як встановлено, періодичних платежів за надані послуги вказують на визнання нею свого боргу, а тому існують підстави для застосування ч. 1 ст. 264 ЦК України. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримує послуги з теплопостачання і допустили заборгованість: 40\~231,83 грн. борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, що підтверджується оборотною відомістю, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України з відповідача [PERSON] слід стягнути 3% річних в сумі 3\~689, 75 грн. та інфляційні нарахування в сумі 11\~585, 97 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, [PERSON] на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» судовий збір в розмірі 291, 58 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial