Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти з реєстрації місця проживання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартир від 02.06.1995 року позивач є власником квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою з 1997 року зареєстрований відповідач. 15.09.1998 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З 2009 року колишній чоловік покинув вказане житлове приміщення і з тих пір не проживав за вказаною адресою. Відповідач не приймав та не приймає участі в оплаті житлово-комунальних послуг, не несе інших послуг по утриманню квартири. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.07.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.06.1995 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4-5) У квартирі [ADDRESS] , крім позивача, зареєстровані син [PERSON] , [INFO] та колишній чоловік - відповідач по справі [PERSON] , [INFO] (а.с.7). 15.09.1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] є майном (житлом) позивача, відповідач є колишнім членом її сім`ї, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В позові [PERSON] стверджувала, що відповідач, який доводиться їй колишнім чоловіком з 2009 року, тобто більше 1 року, не проживає в квартирі, належній позивачу. 03.06.2019 року, сусідами був складений акт, затверджений керуючим ОЖБК, [PERSON] , згідно якого [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але фактично не проживає з 2009 року (а.с.3). На думку суду позивачка довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації, отже на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: partial