Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 13.02.2018 року позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд: - вселити позивачів в [ADDRESS]; - змінити договір найму житлового приміщення ( квартири) за адресою: [ADDRESS], виділивши\~ [PERSON] окрему ізольовану кімнату площею 8,65 кв.м. та кухню площею 6,0 кв.м., коридор площею 2,73 кв.м., що мають окремий вхід, а відповідачу у користування кімнату площею 20,0 кв.м. та кухню 13,65 кв.м., що мають окремий вхід;\~ - визначити, що рішення суду\~ є підставою для укладення з [PERSON], Приморською районною адміністрацією\~\~ договору найму на виділені приміщення. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіна Р.Д. від 22.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 20.01.2018 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву. 25.04.2018 року прийнято до провадження зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], по якій просив суд: - визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування квартирою № 59, що розташована в будинку № 32 по вул. Манежній в м. Одесі; - зазначити, що дане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 19.06.2018 року допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідок [PERSON], яка є сусідкою [PERSON], пояснила, що [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі не проживали, з [PERSON] проживала лише бабуся, яка зловживала спиртними напоями. [PERSON] є сусідом з 2007 року, [PERSON] який є сусідом з 2006 року, [PERSON] ( сусід з 1995 року) та [PERSON], який є сусідом з 2004 року зазначили, що [PERSON] та [PERSON] ніколи не бачили, вони не проживали, позивач за зустрічним позовом проживав з бабусею. В судовому засіданні позивачі первісний позов підтримали, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні зустрічний позов просив задовольнити, в задоволенні первісного позову просив відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ ( ДОВОДИ) СТОРІН. [PERSON] та [PERSON] первісний позов обгрунтовують тим, що у період часу з 1996 [PERSON] проживала однією родиною без реєстрації шлюбу з [PERSON], від якого 15.12.1997 року народилась [PERSON]. В 1997 році [PERSON] переїхала до квартири [ADDRESS]. На час вселення до вищезазначеної квартири [PERSON] квартира перебувала у комунальній власності та основним квартиронаймачем була мати [PERSON] [PERSON]. У вказаній квартирі також проживав онук [PERSON] від іншого сина [PERSON]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2009 року за [PERSON] визнано право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], яке залишено в силі ухвалою Верховного суду України від 30.08.2010 року. На підставі додаткового рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.04.2011 року [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] були зареєстровані в спірній квартирі. У 2011 році [PERSON] та [PERSON] переїхали на прохання [PERSON] до іншої квартири на тимчасове проживання. 15.10.2017 року [PERSON] померла. В якості нормативного обгрунтування позову посилаються на ст.ст. 63, 64, 104 ЖК України. [PERSON], заперечуючи проти первісного позову та обгрунтовуючи зустрічний посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у спірній квартирі на підставі рішення суду без його та [PERSON] ( основного квартиронаймача) згоди. Зазначає, що [PERSON] та [PERSON] не є членами родини основного квартиронаймача та більше шести місяців не проживають в [INFO] без поважних причин. Посилаючись на ст. 71 ЖК України [PERSON] просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] проживала однією родиною без реєстрації шлюбу з [PERSON], від якого 15.12.1997 року народилась [PERSON] ( свідоцтво про народження серії І-ЖД № 140091, видане Відділом реєстрації громадянського стану Центральної райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 61). В 1997 році переїхала до квартири [ADDRESS]. На час вселення до вищезазначеної квартири [PERSON] квартира перебувала у комунальній власності та основним квартиронаймачем була мати [PERSON] [PERSON]. У вказаній квартирі також проживав онук [PERSON] від іншого сина [PERSON]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2009 року по справі № 2-1781/09 за [PERSON] визнано право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], залишено в силі ухвалою Верховного суду України від 30.08.2010 року. На підставі додаткового рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.04.2011 року [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] були зареєстровані в спірній квартирі. 15.10.2017 року [PERSON] померла ( свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 490026, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 10549). В судовому засіданні встановлено, що в 2011 році [PERSON] та [PERSON] переїхали до іншої квартири на тимчасове проживання та по теперішній час в спірній квартирі не проживають, що підтверджено сторонами в судовому засіданні та показами свідків. ІV. ОЦІНКА СУДУ Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та допитавши свідків, вважає за необхідне зустрічний позов задовольнити частково, в задоволенні первісного позову відмовити. 1.ПРО ВИЗНАННЯ ОСІБ ТАКИМИ, ЩО ВТРАТИЛИ ПРАВО КОРИСТУВАННЯ ЖИТЛОВИМ ПРИМІЩЕННЯМ На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст..107 ЖК УРСР наймач або член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття незалежно від предявлення позову про це. Відповідно до ст..150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК УРСР, право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї зберігається протягом шести місяців. Відповідно до ст.. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені сроки, провадиться в судовому порядку. Оскільки судом встановлено та підтверджено сторонами в судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] не є членами сімї наймача та більше ніж шість місяців без поважних причин не проживають в [INFO] права та інтереси позивача за зустрічним позовом - [PERSON], як основного квартиронаймача, порушуються, суд дійшов до висновку, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання втратившими право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання осіб відділами у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб за зверненням заінтерисованої особи на підставі відповідного рішення суду. Отже в задоволенні вимоги про знаття з реєстраційного обліку суд вважає за необхідне відмовити, як заявленою передчасно, оскільки визнання втратившим право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстраційного обліку. 2.ПРО ЗМІНУ ДОГОВОРУ НАЙМУ ТА ВСЕЛЕННЯ Позивачі [PERSON] та [PERSON], як на нормативно-правове обгрунтування заявлених вимог посилаються на ст. 63, 64, 104 ЖК України, які закріплюють те, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачами усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з найму жилого приміщення та мають право вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ними, укладення окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. З огляду на те, що позивачі за первісним позовом не являються членами сімї наймача, в спірній квартирі не проживають протягом тривалого часу, що підтверджено ними в судовому засіданні та зазначено в позові, враховуючи, що підтверджень того, що позивачі несуть усі обовязки, що випливають з найму жилого приміщення, суду надано не було суд вважає за необхідне в задоволення первісного позову відмовити. V. СУДОВИЙ ЗБІР Відповідно до змісту ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. З огляду на те, що судом зустрічний позов задоволено частково, а в задоволенні первісного позову відмовлено, суд вважає за необхідне суму судового збору, сплаченого [PERSON] за подачу зустрічного позову стягнути на його користь з [PERSON] та [PERSON]. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: partial