Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.27.03.2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 31 травня 2012 року між ним та ПАТ Комерційний\~Банк «Приватбанк» укладено кредитний договір без номеру, за яким позивач отримала від відповідача грошові кошти у сумі 2000 грн. В середині березня 2018 року на підприємство, за місцем роботи позивача, від Слов'янського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі Слов'янського МВВС ГТУЮ у Донецькій області) надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису нотаріусу № 12195, виданого 17.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим\~А.А. Згідно виконавчого напису № 12195, виданого 17.11.2017 року, копію якого [PERSON] отримала 23.03.2018 року у Слов'янському МВВС ГТУЮ у Донецькій області, відомості про розмір заборгованості за кредитним договором без номеру від 31 травня 2012 року за період з 31.05.2012 року по 07.08.2017 року складає 24039 грн. 07 коп., у тому числі: 4925, 37 грн - заборгованості за тілом кредиту; 5754,34 - заборгованості за відсотками; та пені 11738 грн. - процентної складової та 500 грн - штрафу. Позивач вважає, що нотаріусом при процедурі вчинення та видачі виконавчого напису порушена основна її умова - безспірність грошової суми заборгованості, оскільки неустойка нарахована в порушення вимог статті 2 закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якої забороняється нараховувати пеню та/або штрафи на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають пунктах де проводилася антитерористична операція. У зв'язку з чим, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса від 17 листопада 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 12195, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим\~Артемом Анатолійовичем про стягнення з [PERSON] заборгованості у безспірному порядку за договором кредиту від 31.05.2012 року та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. Заперечуючи проти позову у відзиві, який надійшов на електрону адресу суду 13.04.2018 року (а.с. 23), представника відповідача Малервейн М.С., що діє на підставі довіреності №7903-К-О (а.с.27) зазначає, що з вимогами позовної заяви не згоден з тих підстав, що оспорюваних виконавчий напис був вчинений відповідно до вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. 25.08.2017 року банком направлялася боржнику вимога про необхідність виконання зобов'язань за кредитним договором та надавалася можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, якою [PERSON] не скористалася. Нарахування неустойки (пені та штрафу) було проведено з тих підстав, що оскільки кредитний договір був укладений у 2012 році, у банка на час нарахування штрафних санкцій була відсутня достовірна інформація про місце реєстрації та проживання в зоні проведення антитерористичної операції. Відповідач вважає, що нотаріус не зобов'язаний перевіряти безспірність нарахування заборгованості. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., який належним чином повідомлений про дати час і місце судового розгляду просив справу розглянути без його участі в судових засіданнях (а.с.89). 3. Третя особа Слов'янський міськрайонним відділ виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області який належним чином повідомлений про дати час і місце судового розгляду, представника в судове засідання не направив, просив справу розглянути без його участі (а.с.93). Інших заяв і клопотань від учасників справи не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 4. Ухвалою суду від 24.04.2018 року (а.с.37), клопотання позивача про витребування доказів - задоволено та витребувано від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича належним чином засвідчені копії документів, що були надані Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 17.11.2017 року, зареєстрований у реєстрі за № 12195, а саме: -кредитний договір від 31.05.2012 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк»; -розрахунок суми заборгованості за кредитним договором станом, що підлягає стягненню на підставі виконавчого напису; -заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про вчинення виконавчого напису; -підтвердження направлення боржнику та отримання ним вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором; документи, які підтверджують безспірність заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором. Ухвалу суду виконано. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. 31 травня 2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до умов якого , позичальник [PERSON] отримала кретит в порядку та на умовах, визначених уим Договором, що підтверджується копією Анкети -заяви про приєднання до Умов та Правил надлання банківськх послуг у ПриватБанку (а. 58). 6. Згідно копії розрахунку заборгованості за договором без номеру від 31.05.2012 року , укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] в наслідок неналежного виконання умов кредитного договору. Станом на 07.08.2017 року утворилася заборгованість у сумі 24039,07 грн, з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у сумі 4925, 37 грн; заборгованості за відсотками у сумі 5754,34 грн.; пені 11738 грн. та 1620,91 грн штрафу (а. 59-62). 7. 25.08.2017 ПАТ КБ «Приватбанк» направляло на адресу [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором без номеру від 31.05.2012 року (а. 63), якою вимагало протягом п'яти календарних днів з дати відправленняі письмової вимоги в повному обсязі повернути заборгованість у розмірі 24039,07 грн, що підтверджується копіями поштової квітнанції та списка поштових відправлень. в якому під №10 вказана [PERSON] (а. 64). 8. На підставі заяви з додатками від 28.08.2017 року (а. 56-57), поданої ПАТ КБ «Приватбанк» приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Завалієвим А.А. 17.11.2017 року вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 31 травня 2012 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 07.08.2017 року, грошових коштів у сумі 24039,07 грн з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4925,37 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 5754,34 грн.; заборгованості з пені у розмірі 11738 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина ) у розмірір 500 грн. та заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості ) у розмірір 1120,91 грн. за період 2012 року по 07 серпня 2017 року (а. 55). 9. Постановою старшого державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Колесник В.М. від 19.02.2018 року звернено стягнення на доходи боржника [PERSON], яка отримує дохід у ТОВ «Слов'янська будівельна компанія» (а. 11), копія якої направлена боржнику 19.02.2018 року (а.с.12). 10. Згідно з зареєстрованою 14 червня 2018 року новою редакцією Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в зв'язку з зміною типу акціонерного товариства, Банк змінив своє офіційне найменування з публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», скорочено офіційне найменування банку - АТ КБ «ПриватБанк». V. Оцінка Суду. 11. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 12. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 13. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. 14. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). 15. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. 16. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 17. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 18. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 19. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. 20. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). 21. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. 22. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. 23. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. 24. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. 25. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. 26. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 27. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. 28. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. 29. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. 30. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. 31. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 32. Аналогічна правова позиція вискладена в Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. При цьому, аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. 33. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. 34. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», зазначені в заяві про вчинення виконавчого напису, неправомірні. Зокрема, [PERSON], посилаючись на положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не погоджувалася з розміром нарахованих пені та штрафу за порушення умов та правил надання банківських послуг, який зазначений у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість. 35. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. 36. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. 37. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. 38. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України). 39. Відповідно до ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. 40. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. 41. Згідно паспорту громадянина України [PERSON] є громадянкою України та з 04.12.1998 року зареєстрована та постійно проживає у сел. Билбасівка Словянського району Донецької області (а. 9). Сел. Билбасівка Слов'янського району Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженийрозпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, дію якого призупинено розпорядженням від 5 листопада 2014 року № 1079-р, а також визнано таким, що втратило чинність, розпорядженням від 2 грудня 2015 року № 1275-р. Крім того, сел. Билбасівка Слов'янського району входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженогорозпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р. Тобто, нарахування [PERSON]., яка є громадянкою України та з 04.02.1998 року зареєстрована та постійно проживає у місті сел.\~Билбасівка Словянського\~району Донецької області, пені та штрафів на час проведення антитерористичної операції, починаючи з 14 квітня 2014 року, забороняється, а тому вимоги про стягнення пені у сумі 11738 грн. та штрафу у сумі 1620,91 грн не є безспірним. 42. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка була висловлена Верховним Судом України в постанові від 13.03.2017 року у справі за № 6-2879цс16. 43. Суд вважає, що доводи [PERSON], щодо неправильного розрахунку розміру неустойки: пені та штрафу за порушення умов та правил надання банківських послуг, який був поданий ПАТ КБ «ПриватБанк» нотаріусу для вчинення виконавчого напису, є важливими і такими, що можуть прямо вплинути на результат розгляду справи, а тому суд приймає ці доводи позивачки та доходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 44. При зверненні [PERSON] до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з позовних вимог немайнового характеру був сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. (а.с.1). Згідно з частиною 1 та пунктом 3 частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи з задоволених позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви підлягають стягненню 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved