Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Лікар- психіатр поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» Фаріон О.О. звернувся до суду із заявою про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку. Просив надати дозвіл на психіатричний огляд [PERSON] , 1985 року народження, жительки [ADDRESS] , без її згоди чи згоди законного представника. В обґрунтування заяви заявник посилався на такі обставини. По відомостях, що одержані стосовно гр-ки [PERSON] , 1985 року народження, жительки [ADDRESS] , є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє реальні наміри та прямо вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Припущення лікаря - психіатра поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» [PERSON] ґрунтується на інформації про поведінку [PERSON] отриманої від [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Заявник [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , пояснила, що її дочка проживає разом з нею, вона вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно своїх сестер та неї, погрожує фізичною розправою. Лікар- психіатр поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» Фаріон О.О. у судовому засіданні вимоги заяви підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в ній. Пояснив також, що 12.03.2020 року він особисто спілкувався з [PERSON] та пропонував їй дати згоду на її огляд, однак вона згоди не надала. Під час візиту 12.03.2020 року вона не виявляла агресивних дій, лише нецензурно виражалася в його адресу та адресу поліцейських. Прокурор [PERSON] у судовому засіданні висловив думку, що заява лікаря психіатра поліклінічного відділення консультативно-діагностичного центру КНП «Кременецька РКЛ» Фаріона О.О. про проведення психіатричного огляду [PERSON] підлягає до задоволення. [PERSON] в судове засідання не з`явилася та її явка не була забезпечена. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності [PERSON] за наявними у справі доказами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Правові та організаційні засади забезпечення громадян України психіатричною допомогою визначаються Законом України «Про психіатричну допомогу» № 1489-III від 22 лютого 2000 року. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», передбачено презумпцію психічного здоров`я, тобто кожна особа важаться такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставі та у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Статтею 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що тяжкий психічний розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно зі статті 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. З висновку лікаря-психіатра поліклінічного відділення консультативно діагностичного центру Кременецької РКЛ Фаріона О.О. від 24 березня 2020 року вбачається, що лікарем психіатром встановлено підстави для обгрунтованого припущення у [PERSON] , 1985 року народження, ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона проявляє наміри вчинити дії, що являють небезпеку для неї та оточуючих. В силу вимог частини 1 статті 340 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У судовому засіданні встановлено, що висновок лікаря-психіатра про обґрунтоване припущення у [PERSON] тяжкого психічного розладу, ґрунтується на письмовій заяві матері [PERSON] - [PERSON] від 12.03.2020 року, яка не зареєстрована в медичній установі, як це передбачено в установленому законом порядку. А отже, дана заява та висновок лікаря - психіатра не може бути належним та допустимим доказом у справі. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що висновок лікаря-психіатра поліклінічного відділення консультативно діагностичного центру Кременецької РКЛ [PERSON] . від 24 березня 2020 року, щодо наявності у [PERSON] , 1985 року народження, ознак тяжкого психічного розладу, - є недопустимим доказом. Суд, також, критично оцінює як доказ лист Кременецького ВП ГУ НП в Тернопільській області, про вчинення агресивних дій, оскільки даний лист не є належним та допустимим доказом на підтвердження вчинення таких дій. До матеріалів заяви не додано доказів того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Також, в заяві лікаря психіатра та у його висновку відсутні відомості про вид ймовірного психічного розладу та його ознаки. Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що заявником не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що існують підстави, передбачені стаття 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» для проведення психіатричного огляду [PERSON] у примусовому порядку. За даних обставин суд вважає, що відсутні підстави, які передбачені статтею 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», які б давали суду право надати згоду на проведення психіатричного огляду [PERSON] у примусовому порядку, а тому, у задоволенні заяви лікаря-психіатра, слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed