Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. [PERSON] (далі - [PERSON] ) звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек»» (далі - ПрАТ «Вістек») про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що з 02 квітня 2001 року по 30 березня 2020 року працював у ПрАТ «Вістек». 30 березня 2020 року звільнився за угодою сторін, відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України (наказ №37-к/тр-зв від 30 березня 2020 року), про що зроблена відмітка у трудовій книжці. Зазначає, що на день звільнення йому була нарахована, але не виплачена заробітна плада за період з 01 жовтня 2019 року по 30 березня 2020 року, у розмірі 30 353 грн 14 коп та компенсація за невикористану щорічну відпустку за 14 календарних днів. Проте роботодавець добровільно сплатити заборгованість по заробітній платі відмовляється. У зв`язку з зазначеним просить суд стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати, у сумі 30 353,14 грн. 2.Відповідач у заяві по суті справи позовні вимоги визнав частково в розмірі 30 353,41 грн (з урахуванням податків та зборів 38 379,36 грн). Просив зменшити розмір середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, обмежившись розміром заробітної плати при звільненні. 3.Позивач у відповіді на відзив просив відмовити вимогам ПРАТ «Вістек» зазначеним у відзиві, а саме зменшенні розміру середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Крім того просив врахувати надані довідки та аргументи та стягнути з ПРАТ «Вістек» заборгованість по заробітній платі у сумі 28615 грн 95 коп, розмір середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні у сумі 11 488 грн 80 коп, що складає загальний розмір заборгованості 40104 грн 75 коп. 4.Відповідач у поясненнях по справі просив закрити провадження у справі №219/6164/20 в частині стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 32 846,50 грн, оскільки відповідачем в повному обсязі сплачено заборгованість із заробітної плати, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку у розмірі 32 846,50 грн та зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 10 000 грн,. 5.Позивач заявою від 17 серпня 2020 року зменшив розмір позовних вимог з урахуванням пояснень відповідача та просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10 000 грн. ІІ. Заяви, клопотання 6.Позивач у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, наполягав на задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10 000 грн. 7. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без участі представника ПрАТ «Вістек», просив закрити провадження у справі №219/6164/20 в частині стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 32 846,50 грн, оскільки відповідачем в повному обсязі сплачено заборгованість із заробітної плати, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку у розмірі 32 846,50 грн та зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 10 000 грн Розгляд справи просив проводити за його відсутністю за наявними у справі матеріалами. ІІІ. Процесуальні дії у справі 8.Ухвалою суду від 30 червня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того сторонами запропоновано надати пояснення по суті справи та усі наявні в них докази. 9.З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Установлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин 10. [PERSON] з 02 квітня 2001 року по 30 березня 2020 року року перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Вістек», що підтверджуються записами у трудовій книжці позивача. Отже не викликає сумніву і не заперечувався сторонами той факт, що роботодавцем, з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах під час його звільнення, а також особою, яка повинна провести повний розрахунок з останнім, є саме ПрАТ «Вістек». 11.30 березня 2020 року трудові відносини між сторонами було припинено на підставі п.1 ст.36 КЗпП згідно наказу №37-к/тр-зв від 30 березня 2020 року, з яким позивач ознайомився і отримав від роботодавця трудову книжку. 12.Фактичний розрахунок при звільненні з позивачем згідно положень ст.47 та ст.116 КЗпП України ПрАТ «Вістек» проведений не був, зокрема не виплачено: заробітну плату за період з 01 жовтня 2019 року по 30 березня 2020 року. 13.Згідно довідки ПрАТ «Вістек» від 06 липня 2020 року загальна сума заборгованості заробітної плати перед [PERSON] за період з 01 жовтня 2019 року по 30 березня 2020 року складає 32 846,50 грн, (з урахуванням податків та зборів 41 476,37 грн). (а.с.38). 14.Фактичний розрахунок з позивачем був проведений 23 липня 2020 року та 13 серпня 2020 року, а саме відповідачем в повному обсязі сплачено заборгованість із заробітної плати, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку в розмірі 32 846,50 грн, що підтверджується наданими відповідачем реєстром №176 від 23 липня 2020 року, №192 від 13 серпня 2020 року про перерахування на рахунки отримувачів згідно угоди №3283413 та платіжними дорученнями. (а.с. 51-64). 15.За змістом довідки ПрАТ «Вістек» №692/23 від 07 липня 2020 року середньоденний заробіток позивача складає 382,96 грн при середньогодинному 47,87 грн (а.с.19). V. Оцінка суду 16.Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 17.Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. 18.Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 19.Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. 20.ЄСПЛ неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 Конвенції є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. 21.Відповідно до частини першої ст.47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. 22.Згідно із частиною першою ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. 23.Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст.233 КЗпП у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за ст.47 КЗпП роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. 24.Згідно ч. 2 ст.233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право на звернення до суду з позовом про стягнення належній йому зарплати без обмеження будь-яким строком. 25.Зі змісту заяв сторін по суті справи, наданих документів, убачається, що відповідачем визнається той факт, що позивач [PERSON] знаходився з ПрАТ «Вістек» в трудових відносинах, був звільнений 30 березня 2020 року та з ним не було проведено остаточного розрахунку при звільненні. 26.Отже, як вбачається з матеріалів справи остаточний розрахунок з позивачем був проведений 23 липня 2020 року (4230,55 грн) та 13 серпня 2020 року (28 615,95 грн), а саме відповідачем в повному обсязі сплачено заборгованість із заробітної плати, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку в розмірі 32 846,50 грн. 27.Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, за положеннями статті 117 КЗпП обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. 28.Під час розгляду справи було достовірно встановлено, що відповідач не провів повний розрахунок з позивачем в день звільнення, мав перед ним заборгованість з заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку в сумі 32 846,50 грн, а тому є підстави для застосування до відповідача відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, передбачену ст. 117 КЗпП. 29.Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. 30.З урахуванням норм тривалості робочого часу за період 31 березня 2020 року по 13 серпня 2020 року з урахуванням розміру середньоденного заробітку - 382,96 грн, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку буде складати не менше, ніж заявлені позивачем до стягнення 10 000 грн. 31.Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку в межах заявлених позовних вимог в розмірі 10 000 грн підлягають задоволенню. VIIІ. Розподіл судових витрат між сторонами 32.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене та

Outcome: approved