Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви У квітні 2018 року до відділу Служби (управління) у справах дітей ЗМР надійшло звернення [PERSON] , яка повідомила, що її донька [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , а саме не утримує його матеріально, зловживає алкоголем, приводить чоловіків із кримінальним минулим та вчиняє сварки. За наслідками розгляду звернення у липні 2018 року дитину було взято на профілактичний облік. У ході роботи відділу було встановлено, що відповідно до інформації Запорізької ЗОШ № 103 [PERSON] життям сина не цікавиться, за твердженням [PERSON] донька постійно зловживає алкогольними напоями та залишає місце проживання. За наслідками направлених до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП України у Запорізькій області матеріалів відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. У липня 2019 року до відділу служби у справах дітей надійшла колективна заява від мешканців буд. [ADDRESS] про зловживання [PERSON] алкогольними напоями та відсутність участі у вихованні сина. Відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON] , 2005 року народження, вказані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. На теперішній час [PERSON] , [PERSON] , 2005 року народження, та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Вказані факти вказують на свідоме ухилення [PERSON] від виконання обов`язків матері, через що районна адміністрація ЗМР по Комунарському району як орган опіки та піклування звернулася до суду в інтересах [PERSON] , просить: відібрати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) матері, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Відзив на позовну заяву не надходив Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 11 березня 2020 року ухвалою суду підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування в інтересах [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказала, що у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, у судові засідання на 27 березня 2020 року та на 14 квітня 2020 року не з`явилася, причини її неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька вказані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. 17 квітня 2018 року до Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Комунарському району надійшла заява [PERSON] про зловживання [PERSON] алкогольними напоями, нехтування батьківськими обов`язками по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , витрачання коштів, які вона отримує на дитину, на себе. В акті обстеження умов проживання родини за адресою: [ADDRESS] зазначено, що житлове приміщення розташоване на шостому поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається із однієї кімнати. Умови проживання задовільні, квартира облаштована необхідними меблями та технікою. За вказаною адресою зареєстровані та проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За довідкою Запорізької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 103 ЗМР Запорізької області від 21 березня 2019 року, мати [PERSON] , 2005 року народження, учня 8-Б класу, - [PERSON] навчальний заклад не відвідує, телефонний зв`язок із класним керівником не підтримує, не цікавиться навчанням сина. 25 вересня 2018 року до Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Комунарському району надійшла заява [PERSON] про вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] , 2005 року народження. У листі Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді від 29 жовтня 2018 року, направленого на адресу Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Комунарському району вказано про вихід співробітників за адресою місця проживання [PERSON] та її сина, в результаті чого було встановлено, що [PERSON] підтвердила відсутність своєї участі у вихованні сина, відвідувань батьківських зборів та загалом житті дитини. За відомостями КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 6» від 25 липня 2019 року, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у дитячій амбулаторії № 10 з 15 листопада 2006 року народження . При оглядах на прийомі у дільничного лікаря завжди перебуває у супроводі бабусі, яка також займається його лікуванням та обстеженням. З акту обстеження умов проживання від 10 липня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не проживає разом із сином за вказаною адресою із березня 2019 року. Вказано, що дитина проживає із бабусею [PERSON] , [INFO] . За висновком Районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування від 20 лютого 2020 року, останній вважає доцільним відібрати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав строком на один рік. Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Згідно ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як, встановлено судом [PERSON] зловживає спиртними напоями, не приймає достатньої участі у вихованні дитини, не займається його лікуванням. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позасудові заходи впливу на [PERSON] у питаннях виховання нею свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не надали результатів, остання не приймає достатньої участі у вихованні дитини, не займається його лікування, через що, з метою забезпечення інтересів дитини, її гармонійного розвитку в безпечному та спокійному середовищі, суд вважає, що позовні вимоги про відібрання дитини підлягають задоволенню. Поряд із цим, оскільки положеннями ст. 170 СК України не встановлено строків відібрання дитини, враховуючи, що орган опіки та піклування у своєю висновку вважає за можливе відібрати дитину на один рік, суд приходить до висновку про відібрання дитини від матері на вказаний строк упродовж якого будуть встановлені обставини можливого подальшого виховання дитини матір`ю. Згідно із ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Враховуючи, що дитина проживає із бабусею, яка займається її утриманням та вихованням, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір не справляється за подання: заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Отже, у зв`язку з тим, що представник позивача звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідач.

Outcome: approved