Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з січня 2013 року вона постійно проживала разом із [PERSON] , [INFO] у квартирі [ADDRESS] . Позивач піклувалася про [PERSON] через її хворобливий стан, також вони разом вели спільне господарство. До січня 2013 року за адресою: [ADDRESS] позивач була зареєстрована з колишнім чоловіком [PERSON] , шлюб із яким 27 липня 1996 року було розірвано. [INFO] [PERSON] померла, кошти на її поховання надавала позивач. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Оскільки позивача проживала разом із [PERSON] , вони вели спільне господарство, то вона вважає себе такою, що має право на спадкове майно як спадкоємець четвертої черги за законом. Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. За своє життя померлою заповіт складений не був. Із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Л.С., проте постановою нотаріусу від 19 лютого 2020 року у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено. На підставі викладеного позивач просить встановити факт її постійного проживання разом із [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею право власності на вказане майно у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відзив на позовну заяву 24 червня 2020 року до суду надійшов відзив, в якому вказано, що у процесі розгляду цивільної справи № 333/2673/19 за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Запорізька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, були допитані свідки, які плуталися у своїх показах та не могли надати точної відповіді щодо дати смерті [PERSON] та адреси фактичної її проживання з померлої (чи у квартині позивача чи у квартирі померлої, яка розташована у сусідньому під`їзді будинку). Позивачем не доведено факту проживання із померлою щонайменше п`ять років до її смерті. За вказаних обстави відповідач просить відмовити у позові повністю. Додаткові пояснення на відзив 01 лютого 2020 року до суду надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких вказано, що твердження позивача про догляд за [PERSON] не можуть бути взяті як доказ, оскільки в разі встановлення, що особа потребує постійного стороннього догляду та не здатна самостійно себе обслуговувати, особа, що здійснює догляд, отримує відповідну державну допомогу за це, проте позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження цього. Наданий позивачем акт спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не може бути взятий до уваги як доказ, оскільки не відповідає встановленій формі. Процесуальні дії у справі Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року позовна заява залишена без руху, надано строк для усунення недоліків. 16 березня 2020 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 17 квітня 2020 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено. На підставі розпорядження керівника Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2020 року було призначено повторний автоматизований розгляд справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2020 року справа була передана у провадження судді Дмитрієвої М.М. Ухвалою суду від 10 червня 2020 року справа прийнята у провадження судді Дмитрієвої М.М., призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 15 жовтня 2020 року ухвалою суду підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду, витребувано від приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Л.С. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 114/2019 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , витребувано з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР відомості про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , витребувано з ГУПФ України в Запорізькій області дані щодо розміру пенсії в період з 1 лютого 2014 року до 1 лютого 2019 року [PERSON] , [INFO] , витребувано з територіального органу ДФС у Запорізькій області дані про розмір доходів [PERSON] період з 1 лютого 2014 року до 01 лютого 2019 року, витребувано з Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відомості про сімейний стан [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , в період з 01 лютого 2014 року до 01 лютого 2019 року, викликано у судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засідання позивач та її представник адвокат Артеменка Є.А. надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили її задовольнити повністю. Представник позивача проти задоволення заяви заперечувала, просила у позові відмовити. Установлені судом фактичні обставини у справі У судовому засідання свідок [PERSON] показала, проживає у [ADDRESS] . З [PERSON] знайому з 1988 року, коли вони разом працювали в одному інституті, також вона була її сусідкою зверху. За життя [PERSON] вона бачила, що вона проживає разом із [PERSON] . Вони разом робили ремонт в якому вона їй допомагала, в квартирі [PERSON] були речі [PERSON] , коли вона йшла з роботи, то бачила [PERSON] у домашньому одязі, яка готувала вдома у [PERSON] їжу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що проживає у [ADDRESS] . Обізнана, що з 2013 року [PERSON] проживала разом із [PERSON] . Неодноразово безпосередньо вона чула від [PERSON] , що вона просила [PERSON] не уходити до себе додому, оскільки вона боялася залишитися сама. Окрім цього, [PERSON] близько 2-3 останніх років погано ходила, через що [PERSON] їй постійно допомагала. Оскільки розмір пенсії [PERSON] був приблизно 1500-1600 грн., то [PERSON] віддавала їй допомагала, віддавала частину своєї заробітної плати їй. Свідок [PERSON] у судовому засідання показала, що проживає у кв. [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] проживали разом, оскільки в [PERSON] був діабет, через що [PERSON] їй постійно допомагала. Неодноразово бачила, що [PERSON] прибирала вдома у [PERSON] , готувала їжу. Вдома у [PERSON] були речі [PERSON] . [PERSON] займалася [PERSON] , яка надала для цього кошти. У свідоцтві № 17622 від 03 листопада 2000 року, виданому Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради зазначено, що кв. [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Квартира приватизована відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюбі між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 27 липня 1996 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . У довідці про причину смерті від 02 лютого 2019 року причиною смерті [PERSON] вказано хронічну ішемічну хворобу серця. У свідоцтві про поховання, виданому 02 лютого 2019 року КП «Спеціалізована ритуальна служба» вказано, що замовником поховання [PERSON] є [PERSON] . З акту про фактичне місце проживання від 13 травня 2019 року, складеного [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] зазначено, що [PERSON] , [INFO] , фактично з січня 2013 року проживала з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у квартирі [ADDRESS] . На підставі заяви [PERSON] від 10 липня 2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваловою Л.С. було заведено спадкову справу № 114/2019 після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Коновалової Л.С. від 19 лютого 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] через ненадання заявником документів, підтверджуючих до належності до кола спадкоємців четвертої черги. За відомостями Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України, за період з першого кварталу 2014 року по перший квартал 2019 року розмір доходів [PERSON] складає всього 333\~432, 20 грн. За відомостями Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя ГУПФ України в Запорізькій області, розмір пенсії [PERSON] за період з січня 2014 року по січень 2019 року всього складає 79\~456, 06 грн. Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2020 року апеляційну скаргу Запорізької міської ради задоволено частково. Заяву [PERSON] , заінтересована особа: Запорізька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без задоволення. Згідно із квитанціями про сплату житлово комунальних послуг за адресо [ADDRESS] за період з вересня 2018 року по квітень 2019 року всього сплачено витрати за надані житлово-комунальні послуги на загальну суму 6\~031, 08 грн. Позиція суду та нормативно правове обґрунтування Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майї, для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про прав на спадщину осіб, які проживали із спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільно проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до\~п.\~37\~постанови Пленуму\~ВССУ з\~розгляду цивільних\~та кримінальних\~справи «Про\~судову практику\~в справах\~про захист\~права власності\~та інших\~речових прав»\~від 07\~лютого 2014\~року \~№ 5\~з урахуванням положень\~частини першої статті 15\~та\~статті 392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.Виходячи зі\~змісту наведених\~норм права,\~потреба в\~такому способі\~захисту права\~власності виникає\~тоді,\~коли наявність\~суб`єктивного\~права власника\~не підтверджена\~відповідними доказами,\~підлягає сумніву,\~не визнається\~іншими особами\~або ними\~оспорюється,\~а не\~в тому\~разі,\~коли цими\~особами не\~виконується відповідне\~рішення суду,\~ухвалене раніше. Стаття\~392\~ЦК не\~регулює правовідносин\~щодо самочинно\~збудованого нерухомого\~майна. Оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. Статтею 392 ЦПК України передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved