Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСБ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди від дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого вказала, що з 02 серпня 2017 року в м.Мирнограді Донецької області по вул.Соборна, 1 за її участі та участі водія [PERSON], який керував автобусом ПАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді множинної тупої травми: закритий лінійний перелом тіла лівої лонної кістки без зміщення, закритого лінійного поперечного перелому гілки лівої сідничної кістки з незначним зміщенням, забою м'яких тканин тьмяно-скроневої області голови, садна шкіри і забиття м'яких тканин задньої зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглобу. Згідно з вироком Димитровського міського суду Донецької області від 27 березня 2018 року водій [PERSON] був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди від 02 серпня 2017 року та засуджений за ст.286 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 5100 грн. зі стягненням на користь держави витрат на лікування позивача в сумі 9973,50 грн. Крім того, у вироку встановлено, що автобус належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Товариству з обмеженою відповідальністю «ПСБ», працівником якого є водій [PERSON], який в той день виконував свої обов'язки з перевезення пасажирів. У відшкодування понесеної на лікування позивача матеріальної шкоди [PERSON] сплатив їй 6450 грн. Посилаючись на положення ст.1187 ЦК України, решту коштів, витрачених на своє лікування в сумі 1499 грн., яка підтверджена відповідними чеками на придбання ліків, вона бажає стягнути з відповідача. Крім того, вважає що діями відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що вона не відчуває себе здоровою людиною після травми, переміщується за допомогою палиці. Змінився ритм її життя, ритм життя її родичів, які доглядають за нею, вона відчуває постійні душевні страждання та дискомфорт. Страхи які переслідують її після травми заважають їй жити повноцінним життям. Тому, враховуючи зміни, які відбулися в її житті після отриманої травми, вважає що їй спричинена моральна шкода, яку вона за методикою Ерделевського А.М. оцінює в сумі 1072224 грн. та яку просила стягнути з відповідача на свою користь. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, пояснила, що після травми вона іноді користується громадським транспортом, іноді викликає для своїх потреб таксі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що у повному обсязі не погоджується з вимогами позивача про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1499 грн., оскільки матеріальна шкода в повному обсязі позивачу відшкодована. З сумою моральної шкоди 1072224 грн. не погодився, зазначивши, що методика визначення моральної шкоди Ерделевського Е.М., на яку посилається позивач, не може бути прийнята судом для розрахунку моральної шкоди, оскільки вона 29.01.2016 року рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України була виключена з Реєстру методик та внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, затвердженої наказом Міністерства юстиції України. Погодився на відшкодування позивачу суми моральної шкоди 5000 грн. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснень не надав. Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» до судового засідання не з'явився, про час та місце справи повідомлений у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 03.10.2018 року на підставі ухвали судді заява залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків заяви, які були усунуті 12.10.2018 року. 16.10.2018 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд якої по суті призначений на 14.30 год. 12.11.2018 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення). У зв'язку з клопотанням представника відповідача про надання документів , розгляд справи відкладений на 03.12.2018 року, 28.12.2018 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 02 серпня 2017 року в м.Мирнограді Донецької області по вул.Соборна, 1 за участі позивача [PERSON] та участі водія [PERSON], який керував автобусом ПАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді множинної тупої травми: закритий лінійний перелом тіла лівої лонної кістки без зміщення, закритого лінійного поперечного перелому гілки лівої сідничної кістки з незначним зміщенням, забою м'яких тканин тьмяно-скроневої області голови, садна шкіри і забиття м'яких тканин задньої зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглобу (а.с. 32). Згідно з вироком Димитровського міського суду Донецької області від 27 березня 2018 року водій [PERSON] був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди від 02 серпня 2017 року та засуджений за ст.286 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 5100 грн. зі стягненням на користь держави витрат на лікування позивача в сумі 9973,50 грн. Даним вироком також встановлено, що автобус належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Товариству з обмеженою відповідальністю «ПСБ», працівником якого є водій [PERSON], який в той день виконував свої обов'язки з перевезення пасажирів (а.с. 27-29, 30). Вказані обставини визнані сторонами, тому не підлягають доказуванню згідно зі ст. 82 ЦПК України. V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України, життя і здоров'я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. У відповідності до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що на лікування позивача було витрачено 9973,50 грн., які витрачені Мирноградською центральною міською лікарнею та стягнуті за вироком суду, а також факт сплати [PERSON] позивачу на лікування суми 6445,91 грн., яка підтверджена розпискою. Сума матеріальної шкоди 1499 грн., яку позивач бажає стягнути з відповідача на свою користь не підтверджується матеріалами справи, оскільки згідно з інформацією Мирноградської центральної міської лікарні, медикаменти, на які позивачем була витрачена сума 1499 грн. та чеки яких додані до матеріалів справи, позивачу згідно з медичною документацією не призначались. Таким чином, суд вважає, що позивачу слід відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди. За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка повязана із порушенням основних гарантованих Конституцією України прав громадян право на життя. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та на її користь з відповідача слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 25000,00 грн., частково задовольнивши відповідні позовні вимоги. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. В силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 16,91 грн. На підставі ч.1 ст.3 Конституції України, ст.ст. 23, 1172, 1187 ЦК України,

Outcome: partial