Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що в період з 23.09.2009 року по 28.02.2011 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Є батьками малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, згідно судового наказу від 07.11.2018 року стягуються аліменти з відповідача на його користь. Рішенням суду від 23.09.2019 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Позивач вказує, що з 2013 року донька [PERSON] проживає разом із ним у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ; матір дитини [PERSON] проживає окремо, життям та навчанням доньки не цікавиться, не відвідує. [PERSON] вказує, що він має достатньо часу щоб виховувати та займатись дитиною, має змогу забезпечувати дитину необхідними умовами для проживання та її нормального розвитку. Відповідач, натомість, не може дати дитині належного виховання та матеріального забезпечення. З урахування наведеного, вважає, що визначення місця проживання неповнолітньої дитини саме з ним відповідає її інтересам, а тому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з ним. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 07.11.2019 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 24.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги повністю, вказавши, що мати взагалі не відвідує доньку, на протязі більше трьох років жодного разу не бачилась із донькою, не несе жодних матеріальних затрат на утримання доньки [PERSON] , не спілкується з нею та не цікавиться її життям. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Кам`янської сільської ради Березнівського району Рівненської області [PERSON] суду пояснила, що відповідач неодноразово викликалась в сільську раду для надання пояснення з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки [PERSON] , однак жодного разу не прибула. Місцезнаходження відповідача їй не відомо, але за наявною у неї інформацією, [PERSON] періодично заявляється в будинку батька, однакзгодом знову зникає і її місце перебування йому не відомо. Відповідач [PERSON] дитиною не опікується, не відвідує взагалі. На підставі наведеного органі опіки та піклування вважає, що визначення місця проживання доньки саме з батьком буде відповідати інтересам дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, судова повістка надіслана відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, що вказана у довідці отриманої від УДМС України в Рівненській області. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із довідки про причини повернення судової повістки від 28.01.2020 року, [PERSON] за зареєстрованою адресою відсутня. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] була належним чинним повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилась в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відзив не подала. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що сторони у справі є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Великопільської сільської ради Березнівського району Рівненської області №509 від 21.03.2017 року [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21.03.2017 року. Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Березнівського району Рівненської області №76 від 28.10.2016 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Із акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] вбачається, що станом на 26.09.2019 року в житловому будинку по [ADDRESS] , [PERSON] , 1990 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 1951 року народження. Обстеженням встановлено, що [PERSON] проживає із донькою у своєму власному будинку, має присадибну ділянку де вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання. У будинку є три житлові кімнати, в наявності всі необхідні меблі та побутова техніка, у будинку чисто, є природній газ, дохід [PERSON] отримує від тимчасових робіт, дитина забезпечена всім необхідним. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Березнівського району Рівненської області №11 від 23.01.2020 року, затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно вищевказаного висновку, [PERSON] тимчасово не працює. Разом з ним за цією ж адресою зареєстровані та фактично проживають: мама - [PERSON] , 1951 року народження, пенсіонерка; дочка - [PERSON] , 2010 року народження, учениця 4 класу Березнівського НВК «ЗОШ І-ІІ ступенів - ліцей з професійним навчанням». Шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 28 лютого 2011 року. Місце перебування мами [PERSON] сільській раді не відоме, утриманням та вихованням дочки вонане займається, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Аліментні зобов`язання, згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2018 року відповідач [PERSON] на утримання дитини не сплачує. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2019 року (справа 555/1273/19) позбавлено [PERSON] , 1992 року народження, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, дочки - [PERSON] , 2010 року народження. 28 жовтня 2016 року дане питання розглядалось на засіданні виконавчого комітету. Кожен із шести членів виконкому висловив свою думку і бачення щодо подальшого проживання дитини з батьком. Виконавчий комітет прийшов до висновку (за результатами голосування), що доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини: [PERSON] з батьком [PERSON] . Орган опіки і піклування обґрунтував прийняття такого рішення тим, що [PERSON] , 2010 року народження, фактично проживає з батьком, який створює належний догляд за дитиною та займається її вихованням. Відповідно до положень ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (чинна для України з 27 вересня 1991 року) передбачено у п.1 ст.3, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, в судовому засіданні із наявних у справі доказів вбачається, що позивач піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток, навчання, для дитини створено належні житлово-побутові умови. Жодних фактів, що залишення дитини з батьком, буде суперечити її інтересам судом не встановлено. Відповідач [PERSON] в судове засідання (як і в попереднє судове засідання) не з`явилась, хоча належними чином була сповіщена. Будь-яких заперечень щодо позовних вимог, зокрема, шляхом надіслання відзиву, відповідачем висловлено не було. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням вище викладеного, приймаючи до уваги встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно положень ч.2 ст.8, п.п.в) п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору. Відповідно до п.п.в) п.2 ч.1 ст.8 вищевказаного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, що позивачами є одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю. З урахуванням вказаної норми Закону, позивач [PERSON] підлягає звільненню від сплати судового збору.

Outcome: approved