Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Самарського районного суду м.Дніпропетровська 10 листопада 2015 року надійшов цивільний позов публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з кожної з трьох відповідачів заборгованість за кредитним договором №0285/08/03-ENavW від 19.09.2008 року, яка обрахована станом на 20.10.2015 року в сумі 2 175 746,38 грн. 38 коп., з яких: 22922,23 дол. США (еквівалент 495 522,13 грн.) - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 17603,03 дол. США (еквівалент 380 534,13 грн.) - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 26499,55 дол. США (еквівалент 572 854,98 грн) - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 365,95 дол. США (еквівалент 7 910,94 грн.) - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 33025,23 дол. США (еквівалент 713 924,20 грн.) - пеня з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами; 5 000,00 грн. - штраф за порушення умов п. 3.3.7 Кредитного договору від 19.09.2008 року. В обґрунтування позовних вимог банк посилається на те, що 19.08.2008 року між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (правонаступник АКБ «Банк Форум» з 19.04.2010 року) та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір №0285/08/03-ENavW. Відповідно до умов п.1.1 договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 42 400,00 доларів США на придбання однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Для надання кредиту банк відкриває Позичальнику рахунок № [NUMBER] . Кредитні кошти надані строком по 18.09.2018 року (п.п. 1.1., 1.2 договору). За користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 10,5% річних, що нараховуються на рахунок № [NUMBER] (п.1.3 Договору). Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом щомісячного погашення ануїтетного платежу, що складається з частин основного боргу та процентів. Розмір ануїтетнтного платежу є незмінним протягом усього терміну дії Кредитного договору та зазначається в графіку, який є Додатком №1 до Кредитного договору та становить по 572,12 грн. щомісячно (п.2.3 Договору). Видача кредитних коштів в розмірі 42400,00 доларів США., що становить в еквіваленті до курсу НБУ станом на 19.08.2008 року 205 686,64 грн. підтверджується заявою фізичної особи [PERSON] від 12.09.2008 року та меморіальним валютним ордером №4293704 від 29.09.2008 року. В забезпечення виконання грошового зобов`язання виступило нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (Договір іпотеки від 19.08.2008 року №07-893/08, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрований в реєстрі під номером 3403). Також 19.09.2008 року були укладені договори поруки: між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки №07-894/08, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором від 19.09.2008 року №0285/08/03-ENavW (п.1.1 Договору поруки); між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки №07-895/08, за умовного якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором від 19.09.2008 року №0285/08/03-ENavW (п.1.1 Договору поруки). В порушення умов укладеного між сторонами Кредитного договору від 19.09.2008 року, відповідачка-1 починаючи з лютого 2010 року не виконує належним чином своїх зобов`язань, своєчасно не повертає Банку кредитні кошти та відсотки за їх користування. (т.1 а.с. 1-4) У відзиві представник відповідача [PERSON] [PERSON] , посилається на те, що відповідно до ст. 257-258 ЦК встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік. Згідно ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, що його порушила. Як передбачено умовами надання споживчого кредиту № 0285/08/03-ЕNavW від 19.09.2008 року, погашення кредиту здійснюється порядку та строки, які визначені в Заяві. У разі непогашення суми кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованості в частині непогашеної суми кредиту вважається такою, що прострочена. Кінцевою датою виконання позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту і визначеною в заяві до кредитного договору було визначено дату по 18.09.2018 року. Проте, позичальником повністю не було здійснено повернення кредитних коштів. 25.05.2009 року Банк, застосувавши п. 3.2.2 Кредитного договору, на адресу позичальника [PERSON] направив вимогу про дострокове повернення кредитних коштів. Відповідно до даної вимоги, банк просить на протязі 15 днів з отримання сплатити АКБ «Форум» заборгованість за кредитним договором № 0285/08/03-ENavWвід 19.09.2008 року у повному обсязі, а саме: кредитні кошти у сумі 41 376,61 дол. США, сплатити нараховані проценті 919, 58 дол. США, сплатити штрафні санкції у сумі 941,93 гривень. Дана вимога була отримана [PERSON] 26.05.2009 року, про що зроблено відповідну відмітку на вимозі. Таким чином відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору банк скористався своїм правом і зажадав дострокового погашення кредитних ресурсів, змінивши строк виконання зобов`язання за кредитним договором на 25.05.2009 року та мав право звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. З позовом Банк звернувся лише 10.11.2015 року. Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, банк відповідно\~до частини\~другої статті\~1050\~ЦК України\~змінив строкосновного зобов`язаннята був\~зобов`язаний пред`явити\~позов до позичальника та до поручителя протягом трьох років, починаючи від цієї дати 25.05.2009 року, що ним не булозроблено. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від № 6-2251цс 16 від 09 листопада 2016 року. Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Просить застосувати позовну давність до позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0285/08/03-ЕNavW від 19.09.2008 року. Аналогічні доводи викладено також у заяві про застосування позовної давності (т. 1 а.с. 187-188). Крім того стверджує, що нарахування пені в іноземній валюті суперечить Декрету Кабінету міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», та ст. 533 ЦК України, згідно якої грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Нарахована сума пені значно перевищує межі, визначені ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», тобто не вище подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. (т. 1 а.с. 164-166). Після заміни позивача ПАТ «Банк Форум» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано уточнений відзив на позов, в якому ще раз наголошує на застосуванні наслідків пропущення позивачем строків позовної давності. Зазначає, що 23 листопада 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено рішення, яким договір поруки №07-895/08 від 19.09.2008 року, укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум», визнано припиненим. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 03.04.2018 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 30.07.2020 року касаційну скаргу ПАТ «Банк Форум» залишено без змін, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 30.07.2020 року залишено без змін. Отже, оскільки договір поруки відносно поручителя [PERSON] припинив свою дію, то у позивача відсутні правові підстави для можливості стягнення заборгованості з [PERSON] . Крім того, відповідно до п.1 договору №0002/19/5 про відступлення права вимоги від 26.03.2019 р.: «1. За цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1, Додатку №1.1., Додатку №1.2. та Акті №1 приймання - передачі до цього Договору...». ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» наданий до суду Додаток №1 до Договору, згідно якого передається право вимоги лише за кредитним договором, укладеним між АКБ «Форум» та [PERSON] . Оскільки позовна заява подана до трьох відповідачів ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), а ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набув права вимоги лише до [PERSON] , що підтверджується наданим додатком №1 до Договору. Просить відмовити в позові повністю (т.2 а.с. 89-91). ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Після отримання судом відомостей щодо місця проживання відповідачів, зареєстрованого належним чином, ухвалою 26 листопада 2015 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 16 грудня 2015 року. 11 рудня 2015 року від [PERSON] надійшла апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження. Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2016 року апеляційну скаргу повернуто заявникові [PERSON] . Ухвалою 21 березня 2016 року за заявою представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , провадження зупинено до розгляду цивільних справ № 200/26926/15-ц та №200/27042/15-ц за позовами зазначених осіб до ПАТ «Банк Форум» про визнання договорів поруки припиненими, провадження у яких було відкрито Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська. За повідомленням голови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2017 року, цивільні справи № 200/26926/15-ц та №200/27042/15-ц були направлені за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва. Після отримання з Єдиного державного реєстру судових рішень результатів розгляду зазначених цивільних справ, ухвалою судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська 26 квітня 2018 року провадження у даній цивільній справі поновлено, призначено судове засідання на 21 травня 2018 року. За клопотанням представника ПАТ «Банк Форум» ухвалою 06 серпня 2018 року провадження у даній цивільній справі зупинено до набрання законної сили рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 10 серпня 2017 року в цивільній справі №755/9360/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк Форум» про визнання договору поруки припиненим, та до розгляду Верховним Судом цивільної справи №200/27042/15-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк Форум», про визнання договору поруки припиненим. У зв`язку з надходженням заяви представника відповідача [PERSON] [PERSON] , про закриття провадження у даній цивільній справі, ухвалою 05.12.2019 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 24 грудня 2019 року. Ухвалою 24 грудня 2019 року провадження по цивільній справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з припиненням позивача як юридичної особи, - закрито. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду 25 лютого 2020 року задоволено апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», скасовано ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2019 року, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 11.08.2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про заміну позивача, яке було розглянуто і задоволено ухвалою 16.09.2020 року. Також ухвалою 16.09.2020 року розглянуто і задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] , витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» належним чином засвідчену копію кредитного договору № 0285/08/03-ENavWвід 19.09.2008 року, укладеного між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») та [PERSON] ; детальну виписку з рахунку за зазначеним кредитним договором. 12.10.2020 року судом від представника позивача [PERSON] отримано належним чином засвідчену копію кредитного договору з графіком платежів, а також пояснення щодо неможливості надання детальної виписки, оскільки розпорядником виписки є лише первісний кредитор ПАТ «Банк Форум», припинений 04.07.2019 року. Представниками сторін неодноразово подавалися заяви про відкладення розгляду справи та проведення окремих судових засідань без їх участі. Ухвалою 22.10.2020 року закрито підготовчий розгляд справи, призначено справу до судового розгляду на 23.11.2020 року. Судовий розгляд відкладався за клопотаннями представників, а також відсутністю належних повідомлень про вручення судових повісток іншим відповідачам, необхідністю їх повідомлення шляхом оголошення на веб-порталі «Судова влада України». В судовому розгляді заслухано вступне слово представника позивача, досліджені письмові докази у справі. 16 лютого 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 19.08.2008 року між публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (правонаступник АКБ «Банк Форум» з 19.04.2010 року) та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір №0285/08/03-ENavW. Відповідно до умов п.1.1 договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 42 400,00 доларів США на придбання однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Для надання кредиту банк відкриває Позичальнику рахунок № [NUMBER] . Кредитні кошти надані строком по 18.09.2018 року (п.п. 1.1., 1.2 договору). За користування кредитними коштами встановлено плату в розмірі 10,5% річних, що нараховуються на рахунок № [NUMBER] (п.1.3 Договору). Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом щомісячного погашення ануїтетного платежу, що складається з частин основного боргу та процентів. Розмір ануїтетнтного платежу є незмінним протягом усього терміну дії Кредитного договору та зазначається в графіку, який є Додатком №1 до Кредитного договору та становить по 572,12 грн. щомісячно (п.2.3 Договору) (т.1 а.с. 6-7, т.2 а.с. 123-129). Видача кредитних коштів в розмірі 42400,00 доларів США., що становило в еквіваленті до курсу НБУ станом на 19.08.2008 року 205 686,64 грн. підтверджується заявкою фізичної особи [PERSON] від 12.09.2008 року (т.1 а.с. 31) та меморіальним валютним ордером №4293704 від 29.09.2008 року (т.1 а.с. 30). В забезпечення виконання грошового зобов`язання виступило нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується іпотечним договором від 19.08.2008 року №07-893/08, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрований в реєстрі під номером 213 (т.1 а.с. 15-17). Також 19.09.2008 року були укладені договори поруки: між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки №07-894/08, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором від 19.09.2008 року №0285/08/03-ENavW (п.1.1 Договору поруки) (т.1 а.с. 19); між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки №07-895/08, за умовного якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором від 19.09.2008 року №0285/08/03-ENavW (п.1.1 Договору поруки) (т.1 а.с. 18). Згідно розрахунку\~за кредитним\~договором №0285/08/03-ENavW\~від 19.09.2008\~року,\~заборгованість станом\~на 20.10.2015\~року зазначена\~в сумі\~2\~175\~746,38 грн. 38 коп., з яких: 22922,23 дол. США (еквівалент 495 522,13 грн.) - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 17603,03 дол. США (еквівалент 380 534,13 грн.) - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 26499,55 дол. США (еквівалент 572 854,98 грн) - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 365,95 дол. США (еквівалент 7 910,94 грн.) - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 33025,23 дол. США (еквівалент 713 924,20 грн.) - пеня з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами; 5 000,00 грн. - штраф за порушення умов п. 3.3.7 Кредитного договору від 19.09.2008 року. При цьому датою останнього платежу позичальника згідно розрахунку є 20.01.2010 року (т.1 а.с. 8-14). На адресу позичальника [PERSON] було направлено декілька вимог про дострокове повернення кредитних коштів: повідомлення від 28.04.2009 року (т. 1 а.с. 23), отримане згідно поштового повідомлення про вручення 11.05.2009 року (т. 1 а.с. 24), вимога від 25.05.2009 року, отримана під підпис 26.05.2009 року (т. 1 а.с. 22). Також банком складено вимогу на ім`я [PERSON] про дострокове повернення кредитних коштів від 15.08.2011 року, відомості про отримання якої відсутні (т. 1 а.с. 20-21). Відповідно до п.1 договору №0002/19/5 про відступлення права вимоги від 26.03.2019 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (новий кредитор): за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1, Додатку №1.1., Додатку №1.2. та Акті №1 приймання - передачі до цього Договору. (т. 1 а.с. 254-255). Згідно протоколу № 06/08-2019 від 06 серпня 2019 року загальних зборів ТОВ «ФК «Веста» зазначена юридична особа перейменована на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (т. 1 а.с. 258). ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» наданий до суду Додаток №1 до договору від 26.03.2019 року, згідно якого передається право вимоги лише за кредитним договором, укладеним між АКБ «Форум» та [PERSON] (т. 1 а.с. 256-257). Жодних інших додатків, актів чи письмових підтверджень набуття права вимоги до відповідачів [PERSON] та/або [PERSON] суду не надано. Постановою Верховного Суду від 30.07.2020 року в цивільній справі №200/27042/15-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа [PERSON] , про визнання договору поруки № 07-895/08 від 19 вересня 2008 року припиненим, касаційну скаргу ПАТ «Банк Форум» залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 30.07.2020 року в цій справі, якими зазначений договір поруки визнано припиненим, залишено без змін (т.2 а.с. 100-104). Натомість Постановою Верховного Суду від 12.06.2019 року в цивільній справі №755/9360/17-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа - [PERSON] , про визнання договору поруки № 07-894/08 від 19 вересня 2008 року припиненим, касаційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року в цій справі, якими зазначений договір поруки визнано припиненим, скасовано. У задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа - [PERSON] , про визнання договору поруки припиненим, відмовлено (т. 2 а.с. 172-173). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України і ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми. Суд вважає, що відповідач позичальник [PERSON] має повернути позивачеві суму неповернутого кредиту, відсотків та штрафу з таких підстав. У зв`язку\~з порушеннями\~ [PERSON] \~своїх зобов`язань\~за Кредитним\~договорам від\~19.09.2008\~року за\~розрахунком позивача\~утворилась заборгованість\~у загальному\~розмірі 2\~175\~746,38\~грн.,\~що нарахована\~станом на\~20\~жовтня 2015\~року,\~яка складається\~з 22922,23 дол. США (еквівалент 495 522,13 грн.) - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 17603,03 дол. США (еквівалент 380 534,13 грн.) - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 26499,55 дол. США (еквівалент 572 854,98 грн) - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 365,95 дол. США (еквівалент 7 910,94 грн.) - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 33025,23 дол. США (еквівалент 713 924,20 грн.) - пеня з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами; 5 000,00 грн. - штраф за порушення умов п. 3.3.7 Кредитного договору від 19.09.2008 року. Зазначені нарахування в частині сум неповернутих кредитних коштів, відсотків і штрафу суд вважає вірними і такими, що відповідають вимогам закону та умовам кредитного договору. Твердження представників відповідача [PERSON] про необхідність застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд вважає необґрунтованими, оскільки строк дії кредитного договору і виконання зобов`язань по ньому на час подання позову до суду не сплинули. Також суд звертає увагу на той факт, що сторони не укладали жодних угод про зміну строку виконання позичальником зобов`язань по договору чи зміну графіку платежів, як таке зазначав Верховний Суд України у постанові № 6-2251цс 16 від 09 листопада 2016 року (т. 1 а.с. 168 з об.). Позичальник [PERSON] після отримання двох вимог про дострокове повернення кредитних коштів, отриманих 11 та 26 травня 2009 року, продовжувала частково здійснювати щомісячні платежі, останній платіж у розрахунку позивача датовано 20.01.2010 р. Після припинення виплат банк дійсно склав ще одну вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, сума нарахувань яких за датою збігається з вихідною датою вимоги 15.08.2011 року, проте жодних доказів про вручення позичальнику чи навіть направлення цієї останньої вимоги позивачем не надано. Сукупність зазначених\~обставин не\~дає суду\~підстав вважати,\~що банк\~в односторонньому\~порядку змінив\~строквиконання основного зобов`язання,та для\~застосування правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові № 6-2251цс 16 від 09 листопада 2016 року немає підстав. Інші правові позиції судів касаційної інстанції (т. 1 а.с. 171-175) пов`язані з формою заяви про застосування строків позовної давності та наявності попереднього судового рішення про звернення стягнення на іпотечне майно, що не стосується даного спору. Отже строк позовної давності позивачем не пропущено і з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача 67\~390,76 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті України за офіційним курсом НБУ 27,9671дорівнює 1\~884\~724,12 грн., та складається із простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 22922, 23 доларів США, поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів 17603,03 доларів США, простроченої заборгованості по відсотках 26499,55 доларів США, поточної заборгованості по відсотках 365,95 доларів США, а також штрафу в розмірі 5000,00 грн. Щодо вимоги позивача стягнути 33025,23 дол. США (еквівалент 713 924,20 грн.) - пеня з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами, суд зазначає таке. На час виникнення правовідносин з нарахування цієї пені діяв Декрет\~Кабінету міністрів\~України від\~19\~лютого 1993\~року №\~15-93\~«Про систему\~валютного регулювання\~і валютного\~контролю»,\~який не\~передбачав можливості\~нарахування неустойки,\~в тому\~числі пені,\~в іноземній\~валюті,\~який припинив\~діяти з\~набранням чинності Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII від 21 червня 2018 року. Ст. 5 цього Закону визначає, що: 1. Гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків. 2. Усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків за: 1) операціями зі здійснення іноземних інвестицій та повернення іноземному інвестору прибутків, доходів (у тому числі дивідендів) та інших коштів, одержаних на законних підставах у результаті здійснення іноземних інвестицій; 2) операціями банків з надання банківських та інших фінансових послуг на підставі банківської ліцензії; 3) операціями з надання фінансових послуг, визначених пунктами 1-5\~частини другої та частиною третьою статті 9 цього Закону, що надаються небанківськими фінансовими установами та операторами поштового зв`язку, які мають ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій; 4) операціями з розміщення, виплати грошового доходу та погашення облігацій, казначейських зобов`язань України, номінованих в іноземній валюті, якщо це передбачено проспектом цінних паперів (умовами їх розміщення); 5) операціями з купівлі-продажу державних цінних паперів, номінованих в іноземній валюті, якщо ініціатором або отримувачем за такою валютною операцією є банк; 6) іншими операціями, визначеними Митним кодексом\~України та (або) нормативно-правовими актами Національного банку України. Розрахунки за операціями, визначеними цією частиною, можуть проводитися в іноземній валюті, у гривні, а також у банківських металах. 3. Сплата комісії, інших платежів за здійснення операцій, визначених пунктами 1-6 частини другої цієї статті, здійснюється виключно у гривні, крім розрахунків зі сплати процентів (відсотків) за депозитами або кредитами (позиками), що можуть проводитися в іноземній валюті, банківських металах та у гривні. Крім того нарахована сума пені значно перевищує межі, визначені ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», тобто не вище подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, суд приходить до висновку, що нарахування пені в іноземній валюті суперечить наведеному вище законодавству. Також слід зазначити, що позивач наряду з пенею просить стягнути штраф у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до\~частини першої\~ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Таким чином штраф і пеня є різновидами неустойки. Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Подаючи позов, банк зазначив, що штраф сплачується за порушення пп. 3.3.7. кредитного договору, що пов`язано з обов`язком страхування предмета застави на користь Банку в акредитованих страхових компаніях, чого дійсно відповідачем виконано не було. Разом з тим, підстави для стягнення штрафу визначені п. 4.4. кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених п. 3.3. (крім п. 3.3.2.) цього договору. При цьому п. 3.3. містить також і пп. 3.3.3., згідно якого позичальник зобов`язаний сплачувати кошти, передбачені п. 2.10 цього Договору, витрати, пов`язані з проведенням дій по примусовому погашенню простроченої заборгованості, а також на вимогу Банку сплачувати можливі неустойку, штраф та пеню. Пеня в свою чергу передбачена п. 4.1. кредитного договору, і передбачена на випадок несвоєчасного повного чи часткового повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову оплату процентів. Аналізуючи наведені умови кредитного договору, суд доходить висновку, що банк міг на власний розсуд обирати підставу для стягнення штрафу, в тому числі й таку, що по суті дублює договірну умову про відповідальність за несвоєчасне повернення кредитних коштів і відсотків, що обумовлює неможливість одночасного стягнення і штрафу, і пені, як цивільно-правової відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже у задоволенні вимоги про стягнення пені з [PERSON] слід відмовити. Відповідно до частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно постанови Верховного Суду від 30.07.2020 року в цивільній справі №200/27042/15-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа [PERSON] , визнано припиненим договір поруки № 07-895/08 від 19 вересня 2008 року. Отже, оскільки договір поруки відносно поручителя [PERSON] припинив свою дію, то у позивача наразі відсутнє право вимоги для стягнення заборгованості з [PERSON] , що є безумовною підставою для відмови в позові стосовно відповідача [PERSON] . Дія договору поруки № 07-894/08 від 19 вересня 2008 року відповідно до постанови Верховного Суду від 12.06.2019 року в цивільній справі №755/9360/17-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа - [PERSON] , припинена не була. Відтак відповідач [PERSON] як поручитель за зобов`язаннями позичальника [PERSON] згідно ст.553 Цивільного кодексу України може нести відповідальність перед кредитором. Статтею 554\~ЦК України\~передбачено,\~що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 3.1\~договорупоруки № 07-894/08 від 19 вересня 2008 року визначено, що у випадку невиконання зобов`язань по Кредитному договору та цьому Договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, у даних правовідносинах в силу закону і договору поручитель [PERSON] і боржник (позичальник) [PERSON] мають нести цивільно-правову відповідальність як солідарні боржники. За змістом заявлених позовних вимог, які не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися протягом розгляду справи, вимогу про солідарне стягнення заборгованості заявлено не було. Натомість позивач вимагає стягнути ідентичну суму, яка складається з тотожних видів нарахувань, з кожного відповідача окремо. Відповідно до часини першої ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Незважаючи на те, що в обґрунтуванні позовних вимог міститься посилання на ст.ст. 553, 554 ЦК України, позивач вочевидь обрав інший спосіб захисту, вимагаючи у прохальній частині позову стягнення однієї й тієї ж суми з кожної з відповідачів окремо. Задоволення позовних вимог більше, ніж з однієї з відповідачів, не лише не буде відповідати належному способу захисту порушеного права позивача шляхом стягнення суми заборгованості солідарно з відповідачів, але буде явним виходом за межі позовних вимог за критерієм ціни позову. Крім того,позивачем є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», яке відповідно до до п.1 договору №0002/19/5 про відступлення права вимоги від 26.03.2019 року та Додатку №1 до зазначеного договору набула право вимоги лише до позичальника [PERSON] , оскільки жодних інших додатків, актів чи письмових підтверджень набуття права вимоги до відповідача [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог частини другої ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» мав достатньо часу для подання доказів щодо наявності права вимоги до поручителя [PERSON] , при цьому у заяві представника даного позивача про заміну позивача (т. 2 а.с. 76-77) зазначено саме про набуття права вимоги лише до боржника за кредитним договором. Ця обставина також була встановлена ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року (т. 2 а.с. 29-32). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги лише до [PERSON] . Зазначені обставини та вимоги закону виключають підстави, за яких можливо стягнути з [PERSON] грошові кошти, і у задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Оскільки позивач ПАТ «Банк Форум» на час подачі позову до суду перебував на стадії ліквідації згідно Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №49 від 16.06.2014 року (т. 1 а.с. 37-38), і був звільнений від сплати судового збору в силу п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягають стягненню на користь держави з [PERSON] пропорційно суми задоволених позовних вимог в граничному розмірі для фізичних осіб, визначеному пп.1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Інших судових витрат учасниками процесу заявлено не було.

Outcome: partial