Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

МТСБУ звернулося до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 17 червня 2016 року в смт. Гостомель Ірпінського району Київської області на перехресті вулиць Кулішова - Садова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «КАМАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «SUZUKI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] та на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8464608 від 27 вересня 2015 року був забезпечений на території України. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 17 серпня 2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. На час скоєння ДТП відповідач не мав належним чином оформленого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 21 червня 2016 року до МТСБУ від [PERSON] надійшло повідомлення про ДТП. Відповідно до звіту № 16/06-А203 від 6 липня 2016 року про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ «SUZUKI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу та за вирахуванням суми ПДВ становить 4 803,25 грн. 25 жовтня 2016 року [PERSON] надіслав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування. 1 серпня 2016 року МТСБУ перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Незалежна експертна компанія» 550 грн. за послуги аварійного комісара. 16 листопада 2016 року МТСБУ видало наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] у розмірі 4 803,25 грн. 17 листопада 2016 року зазначена сума була перерахована на розрахунковий рахунок [PERSON] МТСБУ просило стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, у розмірі 5 353,25 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просив розгляд справи проводити без участі представника МТСБУ. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог частин 7, 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника позивача та відповідача, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Ухвалою від 12 червня 2019 року суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 серпня 2016 року, яка набрала законної сили, встановлено, що 17 червня 2016 року о 14 годині 30 хвилин в смт. Гостомель на перехресті вул. Кулішова - Садова [PERSON] керуючи автомобілем «КАМАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , залежно від дорожньої обстановки не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «SUZUKI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження автомобілів, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 15). Цією постановою [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у спричиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. У судовому засіданні встановлено, що на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8464608 від 1 вересня 2015 року автомобіль «SUZUKI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , був забезпечений на території України, строк дії договору з 27 вересня 2015 року до 26 вересня 2016 року включно. На час скоєння ДТП відповідач не мав належним чином оформленого договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8; 12). Відповідно п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Підпунктом «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2016 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну подію, що підтверджується копією відповідного повідомлення (а.с. 5). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до звіту № 16/06-А203 від 6 липня 2016 року про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ «SUZUKI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу та за вирахуванням суми ПДВ становить 4 803,25 грн., що підтверджується копією відповідного звіту (а.с. 17-27). З матеріалів справи (а.с. 14; 28; 30; 31; 32) вбачається, що 25 жовтня 2016 року [PERSON] надіслав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування. 1 серпня 2016 року МТСБУ перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Незалежна експертна компанія» 550 грн. за послуги аварійного комісара. 16 листопада 2016 року МТСБУ видало наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] у розмірі 4 803,25 грн. У судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2016 року зазначена сума була перерахована на розрахунковий рахунок [PERSON] , що підтверджується копією платіжного доручення № 8966рв від 17 листопада 2016 року (а.с. 33). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, позивач, як страховик, який виплатив страхове відшкодування страхувальнику на підставі договору майнового страхування, отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, відшкодувати збитки, заподіяні йому такою виплатою, - у межах фактичних витрат. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у порядку регресу в сумі 5 353,25 грн., а тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 762 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Зазначені витрати позивача підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved