Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У серпні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 27 червня 1992 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Коростишівським районним відділом ЗАГС у Житомирській області, актовий запис № 89. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Одруження з відповідачем виявилось не вдалим, між сторонами виникали непорозуміння. З відповідачем припинили фактичні відносини, як подружжя, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначила, що їх сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить її інтересам, відновлення сімейних відносин є недоцільним. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2020 року здійснено перехід розгляду справи у судовому засіданні із повідомленням ( викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду позивачем подано заяву щодо проведення судового засідання без участі останньої, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не надійшов, інших заяв та клопотань відповідач не подавав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 червня 1992 року Коростишівським районним відділом ЗАГС Житомирської області, актовий запис № 89 і вказана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (а.с.3). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив не подав. Враховуючи вищевикладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. На підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved