Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 12 квітня 2021 року Фінансове управління Конотопської міської ради в Сумській області звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь фінансового управління Конотопської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] в розмірі 12968,76 грн. Свої вимоги мотивує тим, що беручи до уваги ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 06.04.2021 року по справі №577/1523/21, провадження № 1кп/577/270/21 та кримінальне провадження №12021205080000011 від 05 січня 2021 року за фактом спричинення [PERSON] легких тілесних ушкоджень [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, потерпілий перебував на лікуванні в КНП КМР «Конотопської ЦРЛ ім. ак. М.Давидова». За наслідками противоправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, який перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» з 05.01.21 по 19.01.21 року (14 ліжко-дні). На лікування [PERSON] медичним закладом охорони витрачено 12968 грн. 76 коп. що підтверджується довідкою-розрахунком вказаного лікувального закладу від 08.04.2021 за вих. №01-14/1379. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 9). У судовому засіданні 26 травня 2021 року представник позивача Череднікова Т.О. позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і прохав відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] вважав, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, а тому вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення не доведена. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 6 квітня 2021 року, винесеної за результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021205080000011 від 5 січня 2021 року по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, 05.01.2021 року близько 17.00 год. [PERSON] , перебував поблизу буд [ADDRESS] зустрів [PERSON] , з яким у нього неприязні відносини протягом тривалого часу. Під час спілкування, між [PERSON] та [PERSON] виникла словесна сварка, в ході якої у [PERSON] виник раптовий злочинний умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, [PERSON] , перебуваючи в положенні стоячи напроти [PERSON] наніс останньому один удар ліктем правої руки в область лівого ока, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді садна та синця в ділянці зовнішнього кута лівої надбрівної дуги. Після чого, наніс ще один удар кулаком правої руки в область лівого вуха, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді лінійного розриву барабанної перетинки зліва. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 59 від 19.02.2021 року у [PERSON] на час судово-медичного обстеження тілесних ушкоджень не виявлено. Під час госпіталізації у відділення мали місце: садна та синець в ділянці зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, лінійний розрив барабанної перетинки зліва. Знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП КМР КІДРЛ відділення 78 з 05.01.2021 року по 19.01.2021 року з діагнозом: ВЧМТ. Забій головного мозку. Отолікворея. Множинні садна обличчя. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером пошкоджень. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час указаний потерпілим, що підтверджується записами медичної документації. По ступеню тяжкості синець, садна згідно правил судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень. Лінійний розрив барабанної перетинки зліва, отолікворея - так як для виздоровлення необхідно час більше 6 але менше 21 дня, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. ВЧМТ, забій головного мозку не підтверджено об`єктивними даними, тому згідно п.4.6 правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, в оцінку ступеню тяжкості братися не може. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися у вертикальному або близькому до нього положеннях. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, якими могли бути кулаки рук, ноги взуті у взуття та інші предмети. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілому було спричинено не менше 2-х ударів. Кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України було закрите на підставі п. 1 ч. 7 ст. 284 КПК України, оскільки потерпіла відмовилася від обвинувачення у провадженні у формі приватного обвинувачення. Позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого був залишений без розгляду (а.с. 3 - 4). Відповідно до довідки-розрахунку про фактичні витрати, наданої комунальним закладом «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка м. Давидова» за січень 2021 року, [PERSON] перебував на лікуванні у хірургічному відділенні з 05.01.2021 року по 19.01.2021 року і на його лікування було витрачено 12968,76 грн (а.с. 5). ІV. Норми права. Статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно із Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 3 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (пункт 4 Порядку). Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. V. Оцінка суду. Суд вислухавши сторони, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Посилання представника відповідача на те, що відсутні підстави для відшкодування витрат на лікуванні потерпілого, оскільки кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК України закрито, а тому його не визнано винним у вчинені правопорушення, є безпідставними з огляду на таке. За змістом статті 129 КПК України обвинувачений у кримінальному провадженні звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення. Отже, в усіх інших випадках, у тому числі і у разі, коли потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення питання про цивільно-правову відповідальність вирішується на загальних підставах. Враховуючи те, що кримінальне провадження щодо [PERSON] закрито у зв`язку із відмовою [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що відноситься до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення відшкодовуються у такому самому порядку як і при ухваленні обвинувального вироку. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 295/2579/17 (номер провадження 61-33266св18), який підлягає врахуванню судом в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України. Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню кошти на лікування потерпілого [PERSON] в розмірі 12968,76 грн., розмір яких об`єктивно підтверджується наданим розрахунком. Відповідно до вимог п.1 ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2270 грн. судового збору.

Outcome: approved