Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» (далі КП «Кривбасводоканал») звернулося до суду з вище вказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , та споживачами послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надає позивач. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . У квартирі відповідачів засіб обліку води відсутній. КП «Кривбасводоканал» виконуючи свої обов`язки постійно надавав та надає послуги з центрального водопостачання та водовідведення. Відповідачі порушують свої зобов`язання щодо оплати послуг, в наслідок чого за період з 01.04.2014 року по 16.07.2018 року виникла заборгованість, яка складає 20228,83 грн. Тому просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача солідарно заборгованість за отримані послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення в сумі 20228,83 грн., 3% річних, які становлять 1108,19 грн., витрати від інфляції 5536,04 грн., судовий збір в розмірі 1762,00 грн., а також повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір в розмірі 800,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в жодне судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про, що свідчать матеріали справи, заяви про відкладення розгляду справи не надавали. Правом на відзив не скористались. Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що комунальне підприємство «Кривбасводоканал», відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1107 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання м. Кривий Ріг» рішення Криворізької міської ради від 12.12.2012 року за №367 «Про затвердження науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання населення м . Кривого Рогу та норм витрат питної води на поливання газонів, присадибних ділянок, теплиць», надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям послуги централізованого водопостачання та водовідведення, у тому числі й за місцем проживання відповідачів. Згідно з ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14,15), та є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, які надаються КП «Кривбасводоканал». Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов`язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Згідно пунктів 17, 18, 21 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» щомісячно здійснюється централізоване постачання холодної води і водовідведення до житла відповідачів. Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване постачання холодної води і водовідведення квартири за адресою: [ADDRESS] за період з квітня 2014 року по червень 2018 року включно, становить 20228,83 грн. (а.с. 4). Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідачів на його користь 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат, нарахованих на суму несплаченої заборгованості. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Отже, неправомірними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які є зареєстровані в даній квартирі, позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. Вимога про повернення позивачу надмірно сплачено судового збору у розмірі 800,00 грн. задоволенню не підлягає з наступних підстав. З платіжного доручення №1053 встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що свідчить про те, що судовий збір сплачено не надмірно, а відповідно до ставки судового збору, передбаченого ЗУ «Про судовий збір». Судовий збір в розмірі 800,00 грн. відповідно до платіжного доручення №4301 сплачений позивачем за подання до суду заяви про видачу судового наказу, у прийнятті якої було відмовлено ухвалою суду від 16.11.2017 року (справа №210/5117/17, провадження №2-н/210/723/17) (а.с. 5, 6). За таких обставин та відповідно до ЗУ «Про судовий збір», позивачу необхідно звернутись до суду з заявою про повернення судового збору по цивільній справі №210/5117/17. На підставі викладеного,

Outcome: partial