Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Кредитна спілка «Громада» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 березня 2013 року між Кредитною спілкою «Громада» та [PERSON] був укладений кредитний договір №209 (далі - Кредитний договір). Пунктом 1.1 Кредитного Договору встановлено, що кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 коп. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 55,00% річних, зі строком дії Договору 24 фактичних місяці (з 14.032013 р. по 14.03.2015 р.). В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань по Кредитному договору, був укладений Договір поруки №209п від 14 березня 2013 року, за яким поручителем виступає [PERSON]. У зв'язку з тим, що позичальником зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом не виконуються належним чином, станом на 26.02.2015 р. утворилася заборгованість за кредитом у загальному по всім нарахуванням розмірі 4508,86 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також стягнути них витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача Горун П. В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомлялися. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14 березня 2013 року між Кредитною спілкою «Громада» та [PERSON] був укладений кредитний договір №209. Пунктом 1.1 якого встановлено, що кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 коп. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 55,00% річних, зі строком дії Договору 24 фактичних місяці - з 14.032013 р. по 14.03.2015 р. (пункт 1.4 Кредитного договору). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та надав кредит в розмірі 6000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 14 березня 2013 року на суму 6000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позичальник зобов'язання по поверненню кредиту по сплаті процентів за користування кредитом не виконуються належним чином, у зв'язку з чим станом на 26 лютого 2015 року утворилась заборгованість за кредитом в сумі 4113,07 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 3514,61 грн. та заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 598,46 грн. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 26.02.2015 року сума боргу за Кредитним договором №209 від 14.03.2013 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми становить 4508 (чотири тисячі п'ятсот вісім) грн. 86 коп. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором укладено Договір поруки №209п від 14 березня 2013 року, поручителем за яким виступає [PERSON]. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаний доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 1048 ЦК України, проценти за користування кредитом нараховуються та мають бути сплачені позичальником за весь строк користування кредитом, включаючи день погашення. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо відшкодування судових витрати у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору.

Outcome: approved