Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. В заяві зазначено, що [PERSON] раніше не перебував на обліку в КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. 06 грудня 2019 року [PERSON] у супроводі матері [PERSON] , поліції та спеціалізованої бригади швидкої допомоги був доставлений до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, де пройшов обстеження та йому був поставлений діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин». Того ж дня [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що хворий страждає на психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (метадон, каннабіноїди): стан відміни з делірієм, у зв`язку із чим являє потенційну небезпеку, тому [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку для подальшого проведення адекватного лікування. КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради просить суд госпіталізувати [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просив суд їх задовольнити. При цьому пояснила, що в теперішній час хворий вже виписаний з їх закладу, оскільки у нього 07 грудня 2019 року різко погіршився загальний стан здоров`я, в зв`язку із чим він був переведений до реанімації міської лікарні. Зараз стан психічного здоров`я [PERSON] поліпшився, тому на сьогодні потреба у госпіталізації його у примусовому порядку до закладу з надання психіатричної допомоги відпала. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заяву не підтримала та пояснила, що її сину [PERSON] дійсно було погано, він поводив себе неадекватно, міг заподіяти шкоду собі та всім оточуючим, в зв`язку із чим його було доставлено до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. Проте, зараз він перебуває на лікуванні в реанімації звичайної міської лікарні, загальний стан його здоров`я тяжкий, а психічний стан поліпшився. В судове засідання особа, щодо якої розглядається питання, [PERSON] не з`явився, в зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, тому суд вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. [PERSON] , 1985 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] , раніше не перебував на обліку в КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради. 06 грудня 2019 року о 01 годині 10 хвилин [PERSON] у супроводі матері [PERSON] , поліції та спеціалізованої бригади швидкої допомоги був доставлений до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, де пройшов обстеження та йому був поставлений діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин». Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради від 06 грудня 2019 року, хворий [PERSON] страждає на психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (метадон, каннабіноїди): стан відміни з делірієм. За своїм психічним станом пацієнт виявляє потенційну небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок чого госпіталізація у примусовому порядку до закладу з надання психіатричної допомоги та подальше лікування є доцільним. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу та відсутність критичної оцінки свого стану, лікування хворого можливо лише в стаціонарних умовах. Пацієнт виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок чого хворий потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 340 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, заклад з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином, встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він вчиняв та виявляв реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, у зв`язку із чим станом на 06 грудня 2019 року хворий потребував госпіталізації до психіатричного закладу, оскільки його лікування виявлялось можливим лише в стаціонарних умовах. Разом із цим, як було з`ясовано в ході судового розгляду, в теперішній час психічний стан [PERSON] покращився, а загальний стан здоров`я навпаки суттєво погіршився, в зв`язку із чим 07 грудня 2019 року хворого було виписано з КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради та доставлено до реанімаційного відділення КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Мелітопольської міської ради Запорізької області, де він знаходиться на стаціонарному лікуванні. Тобто, вбачається, що станом на час судового розгляду хворий [PERSON] не потребує госпіталізації до психіатричного закладу, оскільки така необхідність в зв`язку із встановленими вище обставинами відсутня. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про неможливість задоволення заяви, оскільки відсутні передбачені законом підстави для госпіталізації хворого до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed