Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. 18.07.2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 51421 грн. за Генеральною угодою від 29.08.2013 року про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.08.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором без номера, за якою останній отримав кредит у розмірі 18478,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання відповідачем банку грошових коштів (щомісячного платежу) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] ознайомлений та погодився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами, що підтверджується його підписом у заяві та відповідає вимогам ч.1 ст.634 ЦК України щодо умов договору приєднання. \~ \~ \~ \~Пунктом 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості. Відповідач [PERSON] умови договору не виконав і не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. Станом на 15.06.2019 року виникла заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем в розмірі 51421 грн., з яких: 14397,67 грн. заборгованість за кредитом; 8,35 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 32216,63 грн. заборгованість за пенею та комісією; 4798,35 грн. штраф за п.2.2. Генеральної угоди. 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом подати відзив на позов та не подав до суду відзиву із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та щодо розрахунку заборгованості відповідно до позовних вимог, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 31.07.2019 року (а.с.47-48). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. 18.07.2019 року представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюком О.С. надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.41). 2. Крім того, 18.07.2019 року представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюком О.С., разом з позовною заявою надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.42). 3. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі \~ \~ 1. Ухвалою\~суду\~від 31.07.2019\~року прийнято\~до\~розгляду позовну\~заяву Акціонерного\~товариства комерційного\~банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 24.09.2019 року з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.47-48). \~ \~ 2. 24.09.2019 року судове засідання відкладено на 10.10.2019 року у зв`язку із неприбуттям відповідача (а.с.54). 3. 10.10.2019 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.57). За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. 4. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 16.01.2008 року договору кредиту за №SAMDN50000019247829 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , а також 29.08.2015 року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості за вказаним договором і приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.67), що складається із самої Генеральної угоди, анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ від 16.01.2008 року (а.с.6) та Умов і Правил надання банківських послуг, що затверджені головою правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дубілетом О.В. (а.с.6-31). Згідно з п.1.7 Статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 21.05.2018 року, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.38-39). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ та Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за вказаним вище договором і приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 16.01.2008 року (а.с.6), оскільки заперечень щодо вказаної обставини відповідач до суду не надсилав. Відповідно до п.п.1.1.1. умов Генеральної угоди, зменшено розмір заборгованості, що виникла в період надання позичальнику кредиту. Заборгованість по договору кредиту з дати підписання Генеральної угоди складає 19704,25 грн. (п.1.1.2. Генеральної угоди). Дата остаточного погашення кредиту по договору кредиту 28.02.2014 року (п.1.1.3. Генеральної угоди). Банком надано відповідачеві строковий кредит в сумі 18478,75 грн. на строк 6 місяців з 29.08.2013 року по 28.02.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 0,001% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказаних в заяві, умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється з «1» по «25» число кожного місяця щомісячним платежем в сумі 2079,79 грн. (п.2.1. Генеральної угоди). Пунктами 1.4., 2.11. Генеральної угоди передбачено, що позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості по кредиту в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку у відповідності до Умов і правил надання банківських послуг. Згідно з п.1.2. Генеральної угоди, з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується в день підписання Генеральної угоди мати залишок на рахунку в сумі 1225 грн. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, що слідує за днем повернення кредиту (2-ий день), рахується простроченою (п.1.3.2. Генеральної угоди). \~ \~ \~ \~Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, які відповідач [PERSON] підписав, останній зазначив, що погоджується із вказаними вище Умовами і Правилами. Пунктом 2.2. Генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 4798,35 грн. При порушенні відповідачем строків платежів більше, ніж на 30 днів, позичальник, згідно з п.1.1.5.20. Умов і правил надання банківських послуг, зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. [PERSON] порушено умови Генеральної угоди щодо погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Генеральної угоди, оскільки сплати не проводилися. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за договором кредиту становить 51421 грн., з яких: 14397,67 грн. заборгованість за кредитом; 8,35 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 32216,63 грн. заборгованість за пенею та комісією; 4798,35 грн. штраф за п.2.2. Генеральної угоди (а.с.4-5). Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] не висловив, оскільки відзиву на позову у встановлений строк до суду не надіслав. Оскільки факт виконання умов договору кредиту та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт та повернення кредиту і процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. \~ \~ \~ \~ Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України). VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором кредиту та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт та повернення кредиту і процентів за користування кредитом. Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості суду не надано. Оскільки факт виконання умов договору та Генеральної угоди про реструктуризацію і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. (а.с.1).

Outcome: approved