Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди та скасування рішення державного реєстратора, якому просила суд стягнути з відповідача на її користь шкоду в розмірі 100000,00 грн. В ході судового розгляду справи позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, та просить суд відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. та скасувати рішення державного реєстратора. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Затоківської селищної ради № 1459 від 17 квітня 2020 року позивачу [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0486 (кадастровий номер 5110300000:02:002:0489) для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] . На момент передачі вказаної земельної ділянки у власність позивача, остання була вільною від забудови, ніким не використовувалась та не доглядалась. Звернувшись до державного реєстратора з метою реєстрації права власності, позивачу було відмовлено з тієї підставі, що державна реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку зареєстрована за відповідачем. Підставою для державної реєстрації на спірну земельну ділянку за відповідачем слугувало рішення Затоківської селищної ради № 1442 від 17.04.2020 року. Разом з тим листом № 137/01-27 від 20.04.2020 року було повідомлено, що рішення Затоківської селищної ради № 1442 від 17.04.2020 року про передачу земельної ділянки площею 0,0486 (кадастровий номер 5110300000:02:002:0489) для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] не приймалось та земельна ділянка відповідачу не надавалась. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 25.05.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. 31.05.2021 року до канцелярії суду надійшла [PERSON] про збільшення позовних вимог. 07.06.2021 року позивачка надала до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить позовні вимоги в частині відшкодування шкоди залишити без розгляду. У вказаній заяві також просить суд з урахуванням продовження на території України карантину та встановлення відповідних обмежувальних заходів розглянути справу без її участі. 07.06.2021 року відповідач [PERSON] надав до канцелярії суд заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, зазначив також, що з позовом в частині скасування рішення державного реєстратора погодився вказав, що не заперечує проти задоволення позову в цій частині вимог. Ухвалою суду від 08.06.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про відшкодування шкоди залишено без розгляду. У судове засідання 08.06.2021 року сторони не з`явились. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що рішенням Затоківської селищної ради № 1459 від 17 квітня 2020 року позивачу [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0486 (кадастровий номер 5110300000:02:002:0489) для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] . На момент передачі вказаної земельної ділянки у власність позивача, остання була вільною від забудови, ніким не використовувалась та не доглядалась. Звернувшись до державного реєстратора з метою реєстрації права власності, позивачу було відмовлено з тієї підставі, що державна реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку зареєстрована за відповідачем. Підставою для державної реєстрації на спірну земельну ділянку за відповідачем слугувало рішення Затоківської селищної ради № 1442 від 17.04.2020 року. Разом з тим листом № 137/01-27 від 20.04.2020 року було повідомлено, що рішення Затоківської селищної ради № 1442 від 17.04.2020 року про передачу земельної ділянки площею 0,0486 (кадастровий номер 5110300000:02:002:0489) для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] не приймалось та земельна ділянка відповідачу не надавалась. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого\~самоврядування. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. З аналізу вищевказаних норм права можливо виснувати, що до компетенції сільських, селищних, міських рад належать виключні повноваження розпорядження (передачі у власність) земельними ділянками комунальної форми власності. Окрім того така передача можлива виключно на підставі прийнятого радою рішення. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язк частина 1 ст. 11 Цивільного кодексу України. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування ч. 4 ст. 11 ЦК України. Отже право власності на земельну ділянку комунальної власності може виникнути в особи в тому числі на підставі прийнятого органом місцевого самоврядування рішення. Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи, що Затоківська селищна рада не приймала рішення № 1442 від 17.04.2020 року про передачу земельної ділянки площею 0,0486 (кадастровий номер 5110300000:02:002:0489) для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] відповідачу [PERSON] , можливо дійти висновку, що відповідач набув у власність спірну земельну ділянку без відповідної правової підстави. Частиною 2 ст. 152 Земельного Кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом «б» ч. 3 цієї ж статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього. Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм\~Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13. З урахуванням того, що Затоківська селищна рада підтвердила обставини того, що рішення про передачу спірної земельної ділянки Відповідачу не приймалось, у зв`язку із цим запис про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно в силу закону не має окремого юридичного значення та не створює юридичних наслідків за відсутності підтвердженого права на вказане майно (договір, рішення, тощо). Оскільки Затоківською селищною радою не приймалось рішення № 1442 від 17.04.2020 року про передачу земельної ділянки площею 0,0486 (кадастровий номер 5110300000:02:002:0489) для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] , можливо дійти висновку як про його недійсність так і про відсутність юридичних наслідків пов`язаних із його прийняттям як то державна реєстрація права власності на спірну земельну ділянку. Аналогічний висновок зроблено в Постанові ВП ВС від 03.04.2019 по справі № 307/2382/15-ц (14-609цс18), про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно вчинена на підставі скасованого та нечинного рішення, яке зазначено підставою проведення такої реєстрації, є такою, що вчинена за відсутності правових підстав виникнення права власності. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб і не порушуючи їхніх інтересів. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави стаття 3 Конституції України. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань ст. 55 Конституції України. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ч. 2 ст. 5 ЦПК України. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (абзац 1 частини другої\~статті 26 Закону\~України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Таким чином належним способом судового захисту порушених прав та інтересів особи є\~скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав. Наведеного висновку дійшов Верховний Суд у численних постановах, зокрема від 23 червня 2020 року у справі № 906/516/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved