Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Кредитна спілка «Славутич - Кредит» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в позові посилається на те, що між кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 503 від 19.11.2013 р., відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 48 процентів річних за строковою заборгованістю або 96 процентів річних від суми залишку кредиту у разі порушення позичальником зобовязань, як усіх разом, так і кожного окремо, які зазначені в п.п.5.1.1. 5.1.7. договору. Згідно додатку №1 до договору було встановлено графік розрахунків, порядок повернення основної суми кредиту та плати за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 19 травня 2015 року. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору передбачено забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором шляхом укладання договору поруки. Відповідно до п.п.1.1 договору поруки №267 від 19 листопада 2013 року [PERSON] зобовязалася перед кредитною спілкою «Славутич - Кредит» нести відповідальність у повному обсязі за виконання обовязків [PERSON] згідно кредитного договору №503 від 19.11.2013 року, щодо повернення кредиту в сумі 6000,00 грн. та сплати відсотків по кредитному договору. Згідно п.2.1. договору поруки, у разі не виконання Боржником своїх обовязків за кредитним договором, боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Так, як у зазначений в договорі термін гроші та відсотки за користування кредитом повернуто не було, кредитна спілка «Славутич - Кредит» звернулась до [PERSON] та [PERSON] з письмовою вимогою про повернення суми боргу згідно кредитного договору, однак відповідей на ці листи так і не надійшло. Взяті на себе зобовязання [PERSON] та [PERSON] не виконали, у звязку з чим станом на 19.06.2015 року заборгованість становить 9927,11 грн., яка складається з наступного: 4002,00 грн. сума залишку кредиту, 2083,19 грн. сума відсотків, 3841,92 грн. сума заборгованості за користуванням кредитом. У звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, відповідно до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, своїх заперечень не надали. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2013 року між кредитною спілкою «Славутич - Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 503, на підставі якого їй було надано кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою 48 процентів річних за строковою заборгованістю або 96 процентів річних від суми залишку кредиту у разі порушення позичальником зобовязань, як усіх разом, так і кожного окремо, які зазначені в п.п.5.1.1. 5.1.7. договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані статтями 526, 527, 530, 610-611, 625, 1049, 1054 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також, в матеріалах справи міститься договір поруки №267 від 19 листопада 2013 року, відповідно до п.п.1.1. якого [PERSON] зобовязалась перед кредитною спілкою «Славутич - Кредит» нести відповідальність у повному обсязі за виконання обовязків [PERSON] згідно кредитного договору №503 від 19.11.2013 року, щодо повернення кредиту в сумі 6000,00 грн. та сплати відсотків по кредитному договору. Згідно п.2.1. договору поруки №267, у разі не виконання боржником своїх обовязків за кредитним договором, боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідальність за порушення договору передбачена статтею 554 ЦК України, так у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так, як у зазначений в кредитному договорі термін гроші та відсотки за користування кредитом повернуто не було, кредитна спілка «Славутич - Кредит» звернулась до [PERSON] та [PERSON] з письмовою вимогою про повернення суми боргу згідно кредитного договору, однак відповідей на ці листи так і не надійшло. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконали, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 19.06.2015 року заборгованість становить 9927,11 грн., яка складається з наступного: 4002,00 грн. сума залишку кредиту, 2083,19 грн. сума відсотків, 3841,92 грн. сума заборгованості за користуванням кредитом. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, право позивача підлягає захисту, а позов до задоволення у повному обсязі. Кредитна спілка «Славутич - Кредит», як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідачів понесених документально підтверджених витрат, зокрема суми судового збору в розмірі 243,60 грн. Стягненню, виходячи з кількості відповідачів з кожного окремого відповідача підлягає судовий збір у розмірі 121,75 грн. (243,60 /2= 121,80).

Outcome: approved