Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: У лютому 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, 12.10.2018 року приблизно о 23:15 годині вона потрапила до дорожньо-транспортної пригоди. З місця події бригадою швидкої допомоги позивачку доставлено до міської лікарні №1 м. Маріуполя з численними травмами та в стані травматичного шоку. У вказаному медичному закладі були відібрані зразки біологічного середовища - крові та сечі для проведення дослідження на кількісну наявність в організмі спирту етилового та наркотичних речовин та проведено медичний огляд з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння. За результатами огляду 13.10.2021 року лікарем зазначено, що [PERSON] орієнтується в просторі та часті, мовна здатність не порушена, зв`язаність висловлення, дихання не змінене, міміка звичайна, алкоголь або інші психоактивні речовини не вживала, запаху алкоголю чи іншої речовини з ротової порожнини не має, твереза. Між тим, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений п.6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, складено не було. Зразки біологічних середовищ для дослідження були направлені в лабораторію КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» (нині КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполь»). За результатами хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового від 18.10.2021 року №2619 встановлено наявність у крові [PERSON] спирту етилового 0,81 проміле. Вважає бездіяльність відповідача КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» в частині не складання висновку щодо результатів медичного огляду, протиправною, що є порушенням Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735. Крім того, дослідження біологічних середовищ проводилося на шосту добу, а саме дата забору матеріалу 13.10.2018 року о 03:10 годині, дата доставки біоматеріалу 18.10.2018 року о 08:00 годині, замість 5 діб, які встановлені вказаною Інструкцією, тому є всі підстави вважати результати проведеного дослідження неякісними та такими, що не можуть бути враховані при визначенні стану алкогольного сп`яніння, оскільки термін та умови зберігання біоматеріалу, що не відповідають вимогам, передбаченими методичними рекомендаціями. Також зазначила, при прийманні біоматеріалу лабораторією не був досліджений факт його неналежного отримання в частині, що стосується дати його забору та дати отримання на дослідження, а також відсутності в направленні таких істотних показників як умови транспортування зразка та відомості щодо вживання ліків та відсутність на етикетці підпису особи, в якої відібрано біоматеріали. На підставі викладеного, просить суд визнати недійсними результати хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового від 18.10.2018 №2619; визнати протиправною бездіяльність КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» в частині не складання акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; визнати протиправною бездіяльність КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» в частині не складання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; зобов`язати КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» перенести відомості з медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 13.10.2018. до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого передбачена вимогами Інструкції № 1452/735 (додаток №3); зобов`язати КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» скласти на підставі акту висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за формою, що передбачена вимогами Інструкції № 1452/735 (додаток № 4). Не погоджуючись з позовними вимогами, представник відповідача - директор Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполь» (в минулому КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя») Пієнко О.С. подав письмовий відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач не надала доказів, підтверджуючих зазначених в позові обставин. Зазначив, що 12.10.2018 року о 23:20 годині за участю [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме остання, керюучи автомобілем ВАЗ 21103, рухаючись зі швидкістю близько 80 км/год по автодорозі «Волноваха-Маріуполь», під`їжджаючи до блокпосту №М-016 здійснила наїзд на бетонну споруду. 18.10.2021 року до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» було доставлено біологічні середовища [PERSON] для проведення лабораторного дослідження на наявність спирту етилового. За результатами лабораторного дослідження було встановлено наявність в крові останньої 0,81 проміле алкоголю. Вважає, що довідка про результати хіміко-токсикологічного дослідження крові [PERSON] була складена у встановленому Законом та підзаконних актах вимогах та у відповідності до медичних стандартів. Вказана довідка є допустимим та належним доказом, що підтверджує перебування [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння під час дорожньо-транспортної пригоди 12.10.2018 року. Звертав увагу суду, що в Постанові Верховного суду від 28 січня 2020 року (справа №200/2048/19-а) суд погодився з рішенням судів першої та апеляційної інстанції про доведеність перебування [PERSON] під час ДТП в стані алкогольного сп`яніння, тому на думку відповідача вказана постанова набуває преюдиційного характеру. Представником відповідача Комунального некомерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольська міська лікарня №1» поданий письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначив, що 13.10.2018 року о 00:02 годині [PERSON] була доставлена до травматологічного відділення КНМ ММР «Маріупольська міська лікарня №1» з численними травмами. Зі слів позивача, вона отримала травму під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 12.10.2018 року о 23:00 годині на блок-посту при в`їзді в м. Маріуполь, під час якої вона знаходилась на пасажирському сидінні. Тобто вважає, що під час надходження [PERSON] до лікувального закладу, не було ніяких об`єктивних даних про те, що вона перебувала за кермом транспортного засобу та була водієм, а тому посилання сторони позивача на порушення відповідачем Інструкції, про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 є помилковими. Під час надання медичної допомоги [PERSON] , лікарем КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» згідно наказу по КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» №50 від 02.01.2018, наказу управління охорони здоров`я Маріупольської міської ради від 22.12.2017 року № 285 «Про медичний огляд на стан сп`яніння інших категорій осіб (крім водіїв) в закладах охорони здоров`я м. Маріуполя» було проведено огляд та відбір біологічних середовищ, а саме проба крові, з метою подальшого лабораторного дослідження та встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння обстежуваної особи. Про зазначені дії, згідно наказу, лікарем був складений протокол медичного огляду від 13.10.2018 року, біологічні середовища в подальшому були спрямовані до КЛПУ «Міській наркологічний диспансер м. Маріуполя» для проведення лабораторного дослідження. Посадовими особами КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» у відповідності з вимогами вищезазначених нормативних актів було проведено медичний огляд та відбір біологічного середовища для встановлення стану позивача наявність стану сп 'яніння. Щодо посилання позивача на сплив строку проведення дослідження біосередовища, зазначив, що датою забору матеріалу є 13.10.2018 року п`ять днів на які посилається позивач спливають 18.10.2018 року, тобто проведення біологічного дослідження середовища позивача 18.10.2018 року було здійснено на п`ятий день граничного строку. Зазначив, що самі по собі результати хіміко- токсикологічного дослідження про визнання якого недійсним заявлено вимогу, не породжує для позивача будь-яких прав чи обов`язків і не стосуються визнання або заперечень прав позивача. Зазначений документ може бути доказом на підтвердження перебування особи у стані алкогольного сп`яніння та прийняття певних рішень в тому числі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку з перебуванням його за кермом в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, як доказ у справі, такий висновок підлягає спростуванню саме у такій справі. Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду по справі № 215/1448/17 від 18.10.2018 року. За фактом дорожньо-транспортної пригоди Територіальним управлінням ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 12018050000000914 у зв`язку з чим вважає, що факт доведення недійсності результатів хіміко- токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового повинно бути доведено саме під час кримінального провадження 12018050000000914. ІІ. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору. Позовну заяву залишено без руху, надавши позивачці для усунення недоліків строк десять днів з дня отримання ухвали та роз`яснено, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Ухвалою судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2020 року відстрочено [PERSON] сплату судового збору до ухвалення рішення по даній цивільній справі, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. Роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи: Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Надала пояснення, аналогічні викладеним обставинам у позовній заяві. Зазначила, що відповідачем не складений акт, який би відповідав вимогам Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735. Дослідження біоматеріалів проводилися на шосту добу, що є порушенням законодавства. Їй невідомо для огляду яких осіб застосовується Інструкція Про проведення медичного огляду на стан сп`яніння іншим категоріям осіб (крім водіїв). Представник позивача [PERSON] - адвокат Комаров І.О. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на сплив строку проведення дослідження біосередовища, оскільки їх відбір відбувся о 03:10 годині 13.10.2021 року, а дослідження розпочато 18.10.2021 року після 08:00 години, тобто понад п`ять днів. Крім того, лікар [PERSON] зробив висновок, що позивачка на момент огляду твереза, а після дослідження в крові знайшли вміст спирту, прізвище лаборанта невідоме, результати аналізів не підписані Тобто висновок медичного огляду суперечить результату хіміко-токсикологічного дослідження. Позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольська міська лікарня №1» - адвокат Філипенко Є.С. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вважає, що доводи позивачки не підтверджені жодними доказами. Звертав увагу суду, що при надходженні [PERSON] до лікарні, остання повідомила, що не знаходилась за кермом, а тому лікарем правомірно відповідно до Інструкції по проведенню медичного огляду на стан сп`яніння іншим категоріям осіб (крім водіїв) та оформлення його результатів в лікувально-профілактичних закладах м. Маріуполя, затвердженої наказом начальника управління охорони здоров`я Маріупольської міської ради від 22.12.2017 року №285 був проведений огляд. В судовому засіданні позивачка не підтвердила факт того, що була водієм при вказаних обставинах. При надходженні особи до медичного закладу лікар проводить візуальний огляд, а в подальшому, після відбору біологічних матеріалів, лікар-нарколог досліджує їх та встановлює стан особи за результатами аналізів. Строк проведення дослідження біосередовищ по Інструкції встановлений в п`ять днів, забір аналізів відбувся 13.10.2021 року, а направлені на дослідження 18.10.2021 року, тобто на п`ятий день. Звертав увагу суду, що вимога щодо визнання недійсним результатів хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового від 18.10.2018 року №2619, не породжує для позивачки прав та обов`язків. Вказаному висновку буде надана оцінка судом під час розгляду кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди. На підставі викладеного, вважає, що позов є необґрунтованим, та таким, що ґрунтується на припущеннях. Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполь» у відзиві на позовну заяву розгляд справи просив провести за його відсутністю. ІV. Фактичні обставини справи, які стосуються предмету спору та встановлені судом: Судом встановлено, що згідно з медичним оглядом з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 13 жовтня 2018 року щодо [PERSON] в графі «11» запах алкоголю чи іншої речовини з рота стоїть позначка «немає», та зроблено висновок твереза за підписом відповідального працівника [PERSON] . Згідно направлення №52 лікарем міської лікарні №1 травматологічного відділення [PERSON] 13.10.2021 року направлено в лабораторію КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» кров [PERSON] на дослідження на наявність алкоголю, дата та час відбору зразка 03:10 годині 13.10.2018 року. Відповідно до результату хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на кількісну наявність спирту етилового КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» Міністерства охорони здоров`я України в обстежуваної [PERSON] , дата забору біологічного середовища - 13.10.2018 року о 03:20 годині; дата початку/закінчення дослідження 18.10.2018 року, встановлено наявність в крові спирту етилового 0,81 проміле. Згідно з виписки № 898 із медичної карти амбулаторного хворого КЗ «Маріупольської міської лікарні №1» у [PERSON] при надходженні 13.10.2018 року була взята кров і сеча на наявність спирту етилового, наркотичних речовин. Результат № 2619 від 18.10.2018 року - 0,81 г/дм3. Короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, стан при направленні, при виписці: травма ДТП 12.10.2018 біля 23:00 години зі слів постраждалої [PERSON] , сидячі на пасажирському місці, автомобіль врізався у загородження блокпосту на в`їзді у м. Маріуполь. Бригадою швидкої допомоги доставлена в ургентну МЛ №1, госпіталізована у травматологічне відділення для обстеження та лікування. З журналу реєстрації аналізів на вміст етанолу в біологічному матеріалі, дата взяття біоматеріалу 13.10.2018 року о 03:10 годині (кров), передача біоматеріалу 18.10.2018 року о 08:00 годині, ПІБ пацієнта [PERSON] , 1992 року народження, лікувальний заклад [PERSON] , висновок: 18.10.2018 року наявність в крові спирту етилового 0,81 проміле. V. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спору та мотиви суду: Як передбачено ч. 1 ст. 5 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог п. п. 2 та 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Наказом начальника управління охорони здоров`я Маріупольської міської ради від 22.12.2017 року №285 «Про медичний огляд на стан сп`яніння інших категорій осіб (крім водіїв) в закладах охорони здоров`я м. Маріуполя», затверджено Інструкцію по проведенню медичного огляду на стан сп`яніння іншим категоріям осіб (крім водіїв), оформлення його результатів в лікувально-профілактичних закладах м. Маріуполя (Додаток №2). Згідно п.1 Інструкції по проведенню медичного огляду на стан сп`яніння іншим категоріям осіб (крім водіїв) та оформлення його результатів в лікувально-профілактичних закладах м. Маріуполя, затвердженої наказом начальника управління охорони здоров`я Маріупольської міської ради від 22.12.2017 року №285, медичний огляд для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння, і виявлення та визначення алкоголю наркотиків та деяких лікарських речовин, що знижують увагу та швидкість реакції в зразках біологічних рідин (крові, сечі) для інших категорій осіб (крім водіїв) призначається в наступних випадках, коли законом передбачена відповідальність за: вживання алкоголю або перебування в стані сп`яніння; розпиття спиртних напоїв на роботі або в громадському місці; при травмах пов`язаних зі станом сп`яніння, в випадках, коли стан сп`яніння може бути розцінений, як груба недбалість потерпілого, що сприяла виникненню або збільшенню шкоди, і може притягти до повної матеріальної відповідальності за заподіяну шкоду в зв`язку з виконанням трудових обов`язків; на запит роботодавця, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань при розслідуванні нещасного випадку на виробництві; на запит Держгірпромнагляду (інспекції з охорони праці); за постановою слідчого, прокурора або суду при порушенні кримінальної справи; за клінічними показаннями, за власним бажанням особи (при письмовому зверненні особи з проханням провести такий огляд). Згідно п.5 Інструкції по проведенню медичного огляду на стан сп`яніння іншим категоріям осіб (крім водіїв) та оформлення його результатів в лікувально-профілактичних закладах м. Маріуполя, затвердженої наказом начальника управління охорони здоров`я Маріупольської міської ради від 22.12.2017 року №285 при обстеженні хворих, які поступили до лікувального закладу з приводу травми (виробничого, кримінального, побутового та ін. характеру) або отруєння невідомої етіології, в медичній документації («Медична карта амбулаторного хворого» форма №025/о або «Медична карта стаціонарного хворого форма» форма №003/0) лікарем вноситься відповідний запис про наявність стану сп`яніння (рекомендовано використовувати форму протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння) та складається висновок відповідної форми. При зверненні за амбулаторною допомогою з приводу травми громадянам з наявними ознаками вживання алкоголю обов`язково проводиться відбір біосередовищ (сечі, якщо неможливо здійснити відбір сечі, то здійснюється відбір крові) на виявлення етилового спирту. При виявленні в такої групи пацієнтів слідів від ін`єкцій, або інших ознак вживання наркотичних чи психотропних речовин проводиться відбір біосередовища (сечі) для проведення токсикологічних досліджень. При госпіталізації ургентних хворих з травмами та невідомої етіології отруєннями обов`язково в першу годину проводиться відбір біологічних середовищ (крові, сечі) на виявлення етилового спирту та наркотичних речовин (сечі). Згідно п.4 тієї ж Інструкції результати медичного огляду вносяться до журналу реєстрації медичних оглядів на стан сп`яніння. Згідно п.6 тієї ж Інструкції відбір, опечатування, дослідження та зберігання біосередовищ проводиться відповідно до вимог «Про проведення лабораторних досліджень на вміст етилового спирту та наркотичних речовин в біологічних рідинах при здійсненні медичних оглядів на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я». З матеріалів справи вбачається, що доставлена до КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» [PERSON] оглядалась лікарем [PERSON] як пацієнт за положеннями вказаної Інструкції. Таким чином, судом встановлено, що огляд [PERSON] не відбувався на підставі Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, на порушення якої посилається позивачка, та відповідний документ про такий огляд не складався, про що, зокрема, свідчить Журнал реєстрації аналізів на вміст етанолу в біологічному матеріалі, оскільки при надходженні [PERSON] до травматологічного відділення, остання зазначала, що перебувала на пасажирському сидінні. Зазначені обставини також не спростовані позивачкою в судовому засіданні. Не заслуговують на увагу суду твердження позивача про те, що результати хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового від 18.10.2018 року №2619 є недійсними, оскільки відбір крові та подальше дослідження відповідає вимогам Інструкції по проведенню медичного огляду на стан сп`яніння іншим категоріям осіб (крім водіїв) та оформлення його результатів в лікувально-профілактичних закладах м. Маріуполя, затвердженої наказом начальника управління охорони здоров`я Маріупольської міської ради від 22.12.2017 року №285. Посилання позивачки та її представника на порушення п`ятиденного строку дослідження біосередовищ є хибними, оскільки вказаний строк не врегульований нормами Тимчасової інструкції «Про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння», яка затверджена заступником Міністра МОЗ СССР 01.08.1988 N06-14/33-14, на які вони посилаються. Крім того, суд звертає увагу, що самі по собі результати хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового, про визнання недійсними якого заявлені вимоги, не порушує суб`єктивні цивільні права й охоронювані законом інтереси [PERSON] та не породжує для позивача будь-яких прав чи обов`язків і не стосуються визнання або заперечень прав позивача. Зазначений документ може бути доказом на підтвердження чи спростування перебування особи у стані алкогольного сп`яніння та прийняття певних рішень в тому числі й по кримінальному провадженню відносно позивача за ч.2 ст.286 КК України. Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як визнання недійсним результатів хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового. Умовою для застосування судом іншого способу судового захисту, яка передбачена ч.2 ст. 5 ЦПК України, є відповідна вимога, вказана в позовній заяві відповідно до п.4 ст. 175 ЦПК України, яка регулює зміст позовної заяви -позивач зобов`язаний вказати інший спосіб захисту права, який не суперечить закону, і який він просить визначити у разі неефективності існуючого способу захисту порушеного права. Позивачем [PERSON] в позовній заяві не зазначена вимога, у відповідності до якої суд може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За встановлених обставин справи та з урахуванням вищевказаних вимог законодавства позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним результатів хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового від 18.10.2018 року №2619 не підлягають задоволенню, оскільки позивачем обрано неналежний спосіб захисту, так як вказані результати не є ні правочином, який можна визнати недійсним, ні актом органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який можна визнати незаконним, а також не впливає на права та обов`язки позивача. Таким чином права позивача не підлягають захисту в обраний нею спосіб, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу позовних вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки із встановлених в судовому засіданні фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] у судовому засіданні належними і допустимими доказами не доведено, як саме результатами хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового від 18.10.2018 року №2619, порушено її права, яким саме вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, не відповідають оскаржувані результати, а тому пред`явлені позовні вимоги [PERSON] є безпідставними і задоволенню не підлягають. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним результату хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ людини на кількісну наявність спирту етилового від 18.10.2018 року №2619, інші позовні вимоги є похідними, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання протиправною бездіяльності КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» в частині не складання акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; визнання протиправною бездіяльність КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» в частині не складання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; зобов`язання КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» перенести відомості з медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 13.10.2018 року до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого передбачена вимогами Інструкції № 1452/735 (додаток №3); зобов`язання КНП ММР «Маріупольська міська лікарня №1» скласти на підставі акту висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за формою, що передбачена вимогами Інструкції № 1452/735 (додаток № 4). VI. Судові витрати: Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2020 року позивачці [PERSON] відстрочено сплату судового збору до постановлення рішення у справі. Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840,80 грн. (на час звернення позивача до суду). Враховуючи викладене, оскільки позивачці було відстрочено сплату судового збору до винесення судового рішення у даній справі, а суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, тому з позивачки [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved