Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

На адресу суду надійшов позов [PERSON] до до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гайова, 8» про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] . Заяву мотивовано тією обставиною, що позивач, будучи власником спірного майна, здійснив переобладнання нежитлового приміщення в житлове, забезпечивши відповідними інженерними мережами та сучасним технологічним обладнанням згідно вимог стандартів, норм та правил, і технічних умов відповідних служб. Оскільки іншого способу переведення житлових приміщень в нежитлові не існує, лише в судовому порядку позивач має можливість реалізувати захист невизнаного права на майно. Позивач направив на адресу суду клопотання про підтримку позову та про розгляд справи за власної відсутності. Відповідач до суду направив заяву про визнання позову в якому висловився про відсутність будь яких заперечень. Просить розглянути справу у своїй відсутності. Всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини. Між [PERSON] та ТОВ «ВВС Буд» 25.05.2018 року було укладено інвестиційний договір №ТМ3, предметом якого зі сторонни позивача була фінансова інвестиція у будівництво багатоквартирного житлового будинку з метою отримання об`єкту нерухомого майна - творчої майстерні загальною площею 59, 2 кв.м. На виконання умов договору позивачкою у повному обсязі профінансовано будівництво спірного майна на суму 584 100 гривень. Надалі, 25 жовтня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «ВВС Буд» , підписано акт приймання передачі майна, змістом котрого сторони домовилися, що на виконання договору №ТМ3 від 25.05.2018 року, TOB «ВВС Буд» передало, а [PERSON] прийняла нерухоме майно з наступними характеристиками: творча майстерня, в [ADDRESS], площа 59, 2 кв.м. На момент підписання цього акту [PERSON] сплатила ТОВ «ВВС Буд» 584 100 гривень, і з моменту підписання акту нерухоме майно вважається таким, що передане інвестору. У подальшому, державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності за позивачкою на приміщення творчої майстерні [ADDRESS] , що стверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [PERSON] стверджує, що на її неодноразові усні звернення до Тернопільської міської ради, особисті прийоми у керівника управління містобудування, архітектури та кадастру про погодження зміни статусу приміщення на квартиру, останній було відмовлено мотивуючи це забороною на рівні держави. Позивач власними силами пристосувала приміщення під житлову квартиру загальною площею 59, 2 кв.м., житловою 31, 9 кв.м., без зміни конструктивних елементів, без проведення перепланувань та реконструкції. Технічним паспортом на творчу майстерню розробленого TOB «Тернопільське бюро технічної інвентаризації від 19.09.2019 р. зазначена фактична наявність в приміщенні: ванни, туалету, коридору, кімнат. Таке приміщення відповідає вимогам ДБН, санітарним та протипожежним нормам. Квартира в цілому придатна для подальшої експлуатації. В 2019 році позивач звернулась з заявою про погодження зміни цільового призначення вказаної творчої майстерні. У відповідь її було повідомлено, що послуга «введення до житлового фонду» рішенням виконавчого комітету міської ради скасована на законодавчому рівні. Відповідно до частини 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» при вирішенні спорів за позовами про визнання права власності на переобладнані самочинно квартири в багатоповерхових будинках, підлягає до застосування частина 2 ст. 383 Цивільного кодексу України. Згідно з вимогами частини 2 ст. 383 Цивільного кодексу України власник майна може на власний розсуд здійснити в ній зміни за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир в багатоповерховому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, надувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно, виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно з частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, захист права власності, здійснюється, зокрема, шляхом його визнання. Суд погоджується, що здійснена позивачкою перебудова нерухомого майна, не є самочинною в розумінні ст. 376 ЦК України, оскільки проведеним будівництвом не зайнято чужої земельної ділянки, перебудову здійснено в межах зовнішніх обмежуючих стін, а тому для врегулювання спору слід застосувати ст. 383 ЦК України. Проведеною перебудовою не порушено вимог ДБН, протипожежних та санітарних норм та правил. Судом також не встановлено, що зміною статусу приміщення з нежитлового в житлове призвело до порушень прав інших мешканців будинку, і балансоутримувач будинку має будь які заперечення проти проведеної позивачкою реконструкції.

Outcome: approved