Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12159,85грн. та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921грн. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вина відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 25.06.2016 року, встановлена в судовому порядку. На момент настання страхового випадку, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП в розмірі 12159,85грн. Згідно норм ст.1191ЦК України, ст.38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. В судове засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Сечко С.В. не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, 08.11.2019 року надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що на дату скоєння ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначає, що не був присутнім при огляді автомобіля потерпілого, не знає, як формувалась вартість пошкоджень. Крім того, відшкодування за послуги аварійного комісара в сумі 500грн. було сплачено згідно платіжного доручення від 12.08.2016 року, тобто, процес сплати страхового відшкодування в розмірі 12159,85грн. розпочався 12.08.2016 року. Таким чином, трирічний термін для подання позовної заяви сплинув 12.08.2019 року, а позовна заява до суду датована 16.09.2019 року.(а.с.49). 25.11.2019 року представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Сечко С.В. надіслав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, не встановлена обов`язковість виклику заінтересованих осіб. Експерт, який склав звіт №29/07/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу, має відповідне кваліфікаційне свідоцтво в галузі оцінки транспортних засобів. Крім того, ч.6 ст.261 ЦК України передбачено, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання, яке відбулося 22.09.2019 року, згідно платіжного доручення №7232рв від 22.09.2019 року, тому, позивач дотримався терміну, передбаченого ст.257 ЦК України. (а.с.58). В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Власенко В.М. просив відмовити в задоволенні позовних вимог МТСБУ, вказуючи, що трирічний термін для подання позовної заяви сплинув 12.08.2019 року, а позовна заява до суду датована 16.09.2019 року. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2016 року близько 12 години на автодорозі Київ-Одеса 23км+700м поблизу смт.Чабани Києво-Святошинського району Київської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», державний номер [NUMBER] , в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мітцубіші-Ландер», державний номер [NUMBER] , водій [PERSON] , що рухався попереду, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, що підтверджується копією постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2016 року, яка набрала законної сили 22.07.2016 року.(а.с.4). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди, відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, потерпілий [PERSON] 29.06.2016 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою від 27.07.2016 року про виплату йому страхового відшкодування. (а.с. 5-6). Згідно звіту №29/07/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 08.07.2016 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 11609,85грн. (а.с.11-17). На підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 21.09.2016 року №7232 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] », МТСБУ потерпілому [PERSON] здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 11609,85грн., що підтверджується копією платіжного доручення №7232рв від 22 вересня 2016 року. (а.с.20). Крім того, позивач поніс витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 550грн., що підтверджується копією платіжного доручення №03/07/16рв від 12 серпня 2016 року.(а.с.21). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Таким чином, з наданих та досліджених доказів, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , у передбаченому законом порядку, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а МТСБУ здійснило виплату, завданої потерпілому шкоди, тому, набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Щодо заяви відповідача про застосовування строків позовної давності, то, суд вважає наступне. Відповідно до ч. 1 ст.256 ЦК України, позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою по захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). При регресі, строк позовної давності обчислюється з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування. Оскільки, страхове відшкодування в розмірі 11609,85грн. МТСБУ перерахувало потерпілому [PERSON] 22 вересня 2016 року, тому, перебіг строку позовної давності необхідно рахувати саме з цієї дати. Враховуючи, що позивач МТСБУ звернулося до суду з позовом 20 вересня 2019 року, тому, суд вважає, що позивач звернувся до суду з даним позовом в межах строку позовної давності. Даний висновок суду узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року в цивільній справі № 200/13392/13-ц, від 27 грудня 2018 року в цивільній справі №373/2348/16-ц, від 23 травня 2018 року в цивільній справі № 199/1848/16, від 28 березня 2018 року в цивільній справі № 183/791/16-ц. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, дослідивши надані докази, враховуючи, що відповідач [PERSON] визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді, на момент дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність не була застрахована, а МТСБУ у встановленому законом порядку виплатило страхове відшкодування потерпілому і набуло право вимоги в порядку регресу до відповідача у розмірі виплаченої суми страхового відшкодування, дотримавшись трирічного строку позовної давності з моменту виплати страхового відшкодування, тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] сплаченого страхового відшкодування в сумі 12159,85грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1921грн. 00коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved