Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на право на право на земельну частку (пай) у землі, розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтень» та розташована на території Пархимівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, у суд звернулась [PERSON] до Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі. Позов мотивований тим, що після смерті [PERSON] позивач не може успадкувати вище вказане спадкове майно, так як відсутній правовстановлюючий документ. Позивач у судове засідання не зявилась, але від неї на час розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Пархимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника сільської ради. Представник відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника відділу Держгеокадастру. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За життя [PERSON] мала право на підставі рішення Козелецької районної адміністрації № 365 від 14 серпня 1996 року на земельну частку (пай) у землі, розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтень» та розташована на території Пархимівської сільської ради. Сертифікат серії ЧН № 0075996 було втрачено та взамін виготовлений 04 лютого 2008 року дублікат сертифікату серії РН № 972388, однак не було видано. 04 липня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 013607, яке видане 05 липня 2005 року виконавчим комітетом Пархимівської сільської ради. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, який посвідчено 15 травня 2005 року секретарем виконавчого комітету Пархимівської сільської ради, зареєстровано у реєстрі № 52, яким усе належне їй майно заповідала, позивачу у справі, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складу якої входить належне їй право на право на земельну частку (пай) у землі, розміром 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтень» та розташована на території Пархимівської сільської ради, право на яку має на підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації № 365 від 14 серпня 1996 року, яке посвідчено сертифікатом. Позивач у справі, [PERSON], як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняла її, оскільки своєчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Остерської районної державної нотаріальної контори [PERSON], але оформити своє спадкове право у нотаріальному порядку не має можливості, оскільки оригінал сертифікату, що посвідчував право на право на земельну частку пай за життя був втрачений, а дублікат, що посвідчує право було оформлено після смерті, тому отримати на даний час дублікат не можливо, як і подати вказаний правовстановлюючий документ до нотаріуса, для оформлення свого спадкового права у нотаріальному порядку, тому позивач змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач у справі, [PERSON], є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи Остерської державної нотаріальної контори. Спадкоємців за законом, які мають право на обовязкову часку у спадщині не має. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно частини 2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 11 Постанови ПВСУ від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право , є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай) але за життя не одержав сертифікат на право на земельну частку (пай), при вирішенні такого спору суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України 1990 року,Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 та відповідні норми ЦК УРСР. На підставі наведеного,

Outcome: approved