Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог. 1.Позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача КП «Південукргеологія» на його користь заборгованість з виплати заробітної плати з липня 2015 року і по листопад 2016 року включно, в розмірі 53 053,09 грн., а також моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн. Аргументи учасників справи. 2.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01 жовтня 2012 року він був переведений на посаду водія транспортних засобів в Комплексної геологічної експедиції «Кривбасгеологія», яка є структурним підрозділом Казенного підприємства «Південукргеологія» Державної служби геології та надр України, що підтверджується Наказом № 37 «Про реорганізацію відокремлених підрозділів підприємства» КП «Південукргеологія» від 10.06.2011 року, а також Наказом № 79 «Щодо зміни структури підприємства» КП «Піваденукргеологія» від 01.11.2017 року, згідно наказу №374-к від 01.10.2012 року. 01 січня 2018 року він був переведений на посаду водій транспортних засобів в Комплексної геологічної експедиції «Кривбасгеологія» згідно наказ №120-к від 29.12.2017 року, де і працює по теперішній час. Відповідно до Галузевої угоди на 2017-2019 роки між Державною службою геології та надр України і Всеукраїнською профспілкою працівників геології, геодезії та картографії фінансування діяльності структурного підрозділу КГП «Кривбасгеологія» здійснювали рівними частинами КП «Південукргеологія» і Державна служба геології та надр України. За зазначеним наказом і штатним розкладом йому була нарахована щомісячна заробітна плата в розмірі за 2015 рік - липень 1000,00 грн.,серпень 1147,26 грн.,вересень 1605,45 грн.,жовтень 310,79 грн.,листопад 1448,51 грн., грудень 1629,39 грн. за 2016 рік-січень 210,43 грн.,лютий 1670,95 грн.,березень 1654,98 грн.,квітень 3259,49 грн.,травень 2388,42 грн.,липень 3453,32 грн.,серпень 4836,18 грн.,вересень 4668,24 грн.,жовтень 4668,24 грн.,листопад 4238,38 грн. Таким чином, сума заборгованості з невиплаченої заробітної плати з липня 2015 року і по листопад 2016 року включно, складає 38 189,98 гривень, з урахуванням індексу споживчих цін на індексу інфляції, відповідно до Рекомендацій порядку застосування індексів інфляції при розгляді справ, викладених у листі ВРУ від 03.04.1997 р. № 62-97р. у відсотковому розрахунку склала: за 2015 рік - липень 49,5%,серпень 50,7%, вересень 47,3%,жовтень 49,3%,листопад 46,3%,грудень 45,3%. за 2016 рік - січень 44%,лютий 44,6%,березень 43,2%,квітень 38,3%,травень 38,2%,липень 38,6%,серпень 39%,вересень 36,6%,жовтень 32,8%,листопад 30,5%. Згідно Закону України № 2050 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів з зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМ України за № 159 від 21.02.2001 року сума компенсації обчислюється, як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, таким чином сума компенсації для позивача складає: за 2015 рік - липень 495,00 грн.,серпень 581,66 грн.,вересень 759,38 грн.,жовтень 153,22 грн.,листопад 670,66 грн., грудень 738,09 грн. за 2016 рік - січень 92,59 грн., лютий 754,24 грн.,березень 714,95 грн., квітень 1248,38 грн., травень 912,38 грн.,липень 1332,98 грн., серпень 1886,11 грн., вересень 1708,58 грн., жовтень 1531,18 грн., листопад 1292,71 грн. З урахуванням індексу споживчих цін і компенсації невиплаченого грошового доходу разом заборгованість складає 38 189,98 гривень, згідно довідки від 05.09.2019 року № 01/12-451 Комплексної геологічної експедиції КП «Південукргеологія», яка є структурним підрозділом Казенного підприємства «Південукргеологія» з липня 2015 року по листопад 2016 року включно, несплаченої своєчасно заробітної плати з урахуванням суми заборгованості заробітної плати, індексу споживчих цін і компенсації за несвоєчасно сплачену заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 14 863,11 гривень складає загальну суму 53 053,09 гривень. 03.04.2019 року він звернувся з заявою до КП «Південукргеологія» з вимогою сплати йому простроченої заборгованості з виплати заробітної плати з липня 2015 року по листопад 2016 року, на загальну суму 38 189,98 гривень з урахуванням виплати компенсації за незаконну затримку з виплати заробітної плати за визначений строк. 15.08.1019 року КП «Південукргеологія» йому була надана довідка, за якою підприємство визнало заборгованість з виплати компенсації позивачу за несвоєчасно виплачену заробітну плату з липня 2015 року по 2016 рік у розмірі 38 189,98 гривень. Несплата нарахованої заробітної плати з липня 2015 року по листопад 2016 рік, порушило його звичайний життєвий уклад, він був змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, матеріального забезпечення життя своєї сім`ї і близьких, що в свою чергу призвели до істотних моральних страждань. Таким чином він вважає за необхідне стягнути також і моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень. 3. Від в.о. генерального директора КП «Південукргеологія» Сіцькова О.В. надійшов відзив на позовну заяву з якого вбачається, що відповідач позовні викладені в позовній заяві визнає частково. Так, підприємство з 2014 року знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Рахунки періодично арештовувались, а з серпня 2018 року, арештовані рахунки до тепер. Працівники звертаються до судів, частково заробітна плата сплачується через комісію по трудовим спорам. Таким чином, відповідач визнає що заборгованість щодо виплати заробітної плати [PERSON] в сумі 38 189,98грн., за 2015-2016 рр., згідно наданої Довідки від 15.08.2019р. № 01/12-423, має місце на даний час. В частині стягнення моральної шкоди просив відмовити з огляду на таке. Щодо відшкодування моральної шкоди відповідач зазначає таке. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт заподіяння йому моральної шкоди, обставини які визначають її характер та обсяг. Позивач до недавнього часу ще працював на підприємстві і ми вважаємо що, не довів наявності моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, а також наявності чи необхідності його додаткових зусиль для організації свого життя. Не зазначив позивач і того, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. До того ж, компенсація моральної шкоди працівникам за рахунок коштів підприємства, що виплачується за рішенням суду не є зарплатною виплатою (п. 3, пп.3.13. ІНСТРУКЦІЇ зі статистики заробітної плати, затвердженої Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713). А працівник має право звернутися до суду без обмеження жодним строком, згідно ч.2 ст. 233 КЗпП за стягненням заборгованості по заробітній платі. Тобто, процесуальний строк порушено (більш ніж на три роки). Заяви та клопотання учасників справи. 4. Представник позивача [PERSON] до зали судового засідання не з`явися, надав до суд заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 5. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. 6. Представник третьої особи також, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Обставини справи, встановлені судом. 7. 03.04.2019 року [PERSON] звернувся до в.о. генерального директора КП «Південукргеологія» з заявою про виплату йому заборгованості по заробітній платі за період з 2014 року по 2016 рік ( а.с.7). 8. Відповідно до копі трудової книжки [NUMBER] [PERSON] перебуває в трудових відносинах з КП «Південукргеологія» ( а.с.8). 9. Згідно відповіді КП «Південукргеологія» Державна служба геології та надр України заборгованість з заробітної плати за період з 2014, 2015, 2016 року у [PERSON] становить 38189,98 грн. ( а.с.9). 10. Постановою старшого державного виконавця Соборного відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Ястокевича В.В. від 15.08.2018 року при примусовому виконанні судових наказів накладено арешт на всі відкриті рахунки КП «Південукргеологія» ( а.с. 36-37). Джерела права й акти їх застосування. 11. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 12. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. 13. Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. 14. Відповідно до ст. 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. 15. Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 16. . Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. 17. Згідно ст. 22 Закону України «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. 18. Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому зарплати без обмеження будь-яким строком. 19. Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати» провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. 20. Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. 21. Згідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). 22. За положеннями п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. 23. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. 24. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством. 25. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. 26. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 27. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з КП «Південукргеологія». В період час з липня 2015 рок по листопад 2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі в розмірі 38189,98 грн. 28.Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати складає 14 863,11 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості з виплати заробітної плати становить 53053,09 грн., вищезазначені обставини визнаються сторонами, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. 29. Суд приймає до уваги твердження представника відповідача, що компенсація моральної шкоди за рішенням суду не є заробітною платою, а тому на неї не поширюються положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України. Тому, позивач під час звернення до суду з позовом в частині стягнення моральної шкоди пропустив тримісячний строк, визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач зазначив про пропуск загального строку звернення до суду з вимогою про стягнення моральної шкоди, завданої невиплатою заробітної платні - три роки, та просив в цій частині відмовити. Таким чином, суд вважає, що відповідачем заявлено вимогу про застосування наслідків пропуску строків звернення до суду. 30. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. 31. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 32. Зі змісту позовної заяви вбачається, що заборгованість перед позивачем із заробітної плати складає за період з липня 2015 року по листопад 2016 року 38189,98 грн., сума компенсації за затримку виплати заробітної плати складає 14 863,11 грн., які підлягають стягненню в повному розмірі у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог в цій частині. 33. В частині стягнення моральної шкоди суд відмовляє позивачу у зв`язку із пропуском строків звернення до суду, про що було зазначено у відзиві відповідачем. Розподіл судових витрати. 34. Позивач при зверненні до суду із позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 35. За таких обставин з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за позовну вимогу про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial