Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. В березні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року з [PERSON] на його користь були стягнуті аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 8 лютого 2016 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Однак [PERSON] ухиляється від виконання рішення суду. Тому за період часу з 1 лютого 2017 року до 31 грудня 2017 року у неї виникла заборгованість за аліментами в розмірі 26693 гривень та пеня за прострочення їх сплати в розмірі 47225 гривень 73 копійок. У зв`язку з тим, що розмір пені за прострочення сплати аліментів істотно перевищує розмір заборгованості за аліментами, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 26693 гривень. 2. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 3. Представник відповідача [PERSON] посилається на те, що [PERSON] погасила заборгованість за аліментами в повному обсязі. Крім того, розмір пені за прострочення сплати аліментів становить лише 8114 гривень 38 копійок. Тому представник відповідача [PERSON] не заперечує проти стягнення з його довірителя пені за прострочення сплати аліментів в такому розмірі та просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача грошових коштів в більшому розмірі. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. 4. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 3 квітня 2018 року (а.с.20-21) позовна заява була передана на розгляд Бориспільського міськрайонного суду. 5. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 травня 2018 року (а.с.34-35) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 жовтня 2018 року (а.с.76-77) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 7. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року (а.с.6-9) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 8 лютого 2016 року до досягнення повноліття найстаршою дитиною. 8. Ця обставина свідчить про те, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» СК України. IV. Норма права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. 9. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. 10. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. V. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 11. З довідки-розрахунку по аліментам, складеної старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Красуцькою Г.Ю. (а.с.16), вбачається, що в період часу з 1 лютого 2017 року до 1 грудня 2017 року у [PERSON] виникла заборгованість за аліментами в розмірі 26693 гривень. Крім того, у відповідача виникла пеня за прострочення сплати аліментів за період часу з 1 лютого 2017 року до 31 грудня 2017 року в розмірі 47225 гривень 73 копійки. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, викладеним в позовній заяві (а.с.3). 12. Водночас, розмір пені за прострочення сплати аліментів майже вдвічі перевищує розмір заборгованості за аліментами. 13. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 26693 гривень. VІ. Аргументи представника відповідача, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. 14. Дійсно, в матеріалах цивільної справи міститься копія платіжного доручення №Р24А373709070А31852 від 19 лютого 2018 року (а.с.44), з якого вбачається, що [PERSON] погасила заборгованість за аліментами в розмірі 26692 гривень 98 копійок. Однак погашення цієї заборгованості за аліментами відбулось лише 19 лютого 2018 року, тоді як пеня за прострочення сплати аліментів стягується за зовсім інший період часу з 1 лютого 2017 року до 31 грудня 2017 року. 15. Тому обставини, викладені в платіжному доручення №Р24А373709070А31852 від 19 лютого 2018 року, не стосуються предмета доказування. За цією ознакою вказаний письмовий доказ є неналежним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України. 16. Крім того, у відзиві на позов міститься письмовий розрахунок відповідача (а.с.41), з якого вбачається, що розмір пені за прострочення сплати аліментів становить лише 8114 гривень 38 копійок. Однак достовірність цього розрахунку спростовується письмовим розрахунком позивача (а.с.3), виконаним з дотриманням порядку, що роз`яснений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18).

Outcome: approved