Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, вказавши в заяві, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють, у зв`язку з чим, за період з 01.10.2013 року по 30.09.2020 року утворилась заборгованість у сумі 12287,21грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00грн. Відповідач [PERSON] не погоджуючись з позовом, надала відзив в якому зауважила, що окрім неї в квартирі ніхто не проживає та нею частково сплачувались послуги позивача, в розмірі 4049,62грн., які позивачем не враховані. Просила застосувати строк позовної давності, а також врахувати сплачені нею кошти та не заперечує проти стягнення заборгованість з урахуванням строку позовної давності в розмірі 3556,87грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав поданий позов у повному обсязі. Надав відповідь на відзив в якому зазначив, що Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.03.2017р. № 142 затверджено Порядок зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації, яким визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться. Тобто, відповідач повинен був своєчасно звернутися до КП «Водоканал» для проведення перерахунку з заявою та підтверджуючими документами у встановлений для цього термін. Але згідно інформації, наявної в КП «Водоканал», відповідач або члени його родини, власники з заявою та\~підтверджуючими документамищодо не проживання за вказаною адресою, не зверталися, а також не зверталися до підприємства з проханням (заявою) щодо обмеження або припинення надання послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, тощо. У зв`язку з відсутністю звернень, нарахування проводилися згідно чинного законодавства, оскільки відповідачі були та є зареєстровані протягом всього періоду за який виникла заборгованість за вищевказаною адресою та є належними відповідачами по даній справі. Також, відповідач [PERSON] у відзиву на позовну заяву, вказує на те, що нею проводилися оплати вартості наданих комунальних послуг. Однак, за даною адресою [ADDRESS] , Ленінським районним судом м. Запоріжжя був виданий судовий наказ № 334/8810/14-ц від 27.04.2016р. про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість по оплаті за воду та послуги каналізації в розмірі 12798,18 грн. та судовий збір 121,80 грн., який набрав законної сили та був пред`явлений до Дніпровського відділу державної виконавчої служби та відкрито виконавче провадження 17.02.2020 (ВП № 61286987 та ВП № 61286836 та ВП № 61287072). Постановою Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя від 02.11.2020р. закінчено виконавче провадження № 61287072 у зв`язку з тим, що сума боргу, виконавчий збір та витрати на організацію та проведення виконавчих дій сплачено боржником в повному обсязі. КП «Водоканал» вказані оплати за період зараховувало на заборгованість за минулі періоди на підставі наявних рішень суду, що узгоджується із Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 911/2630/18 (ЄДРСРУ № 86618989) де Верховний Суд зауважує, що у випадку, коли в графі платіжного доручення «призначення платежу» відсутні посилання на період, дату, номер договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення. В свою чергу, відповідно п. 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 21.01.2004 р. №22, реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів утримувачу. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Отже, здійснення відповідачами платежів в більшому розмірі, аніж були нараховані, без призначення платежу, свідчить про визнання відповідачами боргу за попередній період. Тому вказані оплати були спрямовані на погашення заборгованості за вищевказаним рішенням суду. Зі змісту розрахунку, доданого до позовної заяви вбачається, що відповідачі періодично здійснювали оплату за надані послуги, що свідчить про визнання відповідачами боргу перед позивачем, що в силу вимог ч. 1 ст. 264 ЦК України, є дії переривання перебігу позовної давності, оскільки відповідачі розуміли та були обізнані про наявність обов`язку здійснювати оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Просив поновити строк позовної давності, задовольнити позовні вимоги КП «Водоканал» шляхом стягнення з відповідачів в солідарному порядку боргу по оплаті за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 12287,21 грн. та судових витрат у розмірі 2102 грн. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Мосіна О.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просили їх задовольнити з урахуванням наданого відзиву на позов. Вислухав учасників процесу, дослідив матеріали справи та надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимоги, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно відповіді юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг від 16.12.2020р. № 01-71/19045, № 01-71/19046, №01-71/19047 в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] з 21.12.1984 року по теперішній час, [PERSON] з 12.08.1985 року по теперішній час, [PERSON] з 14.10.2004 року по теперішній час.(а.с.22,23,24). Відповідачі на підставі особового рахунку № [NUMBER] , оформленого на ім`я [PERSON] , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють, у зв`язку з чим, за період з 01.10.2013 року по 30.09.2020 року утворилась заборгованість у сумі 12287,21грн., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою про заборгованість (а.с.3-4, 5), а також розгорнутим розрахунком заборгованості, наданим позивачем під час розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Рішення Запорізької міської ради №546від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є акт органу місцевого самоврядування, який є обов`язковим для виконання на території м. Запоріжжя та є підставою для виникнення правовідносин між КП «Водоканал» та споживачами по водопостачанню та водовідведенню, а відтак і по сплаті вищевказаних послуг. Нарахування за користування послугами водопостачання та водовідведення проводяться виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку, відповідно до кількості осіб проживаючих за вказаною адресою. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ\~від 21.07.2005\~р.\~за №\~630 та типового договору зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом( місяцем). На підставі ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20\~цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст.ст. 67, 68\~ЖК України наймач квартири зобов`язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації. Відповідно до ст.\~64\~ЖК України члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Відповідно до ч.3 ст.815\~ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідачі не в повному обсязі виконують своїх зобов`язань по оплаті за спожиту воду та послуги каналізації, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті послуг наданих позивачем за період з 01.10.2013 року по 30.09.2020 року у сумі 12287,21грн. тобто за останні сім років. Відповідно до ст.256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України) Відповідно до ст.267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. Судом встановлено, що з даним позовом позивач звернувся до суду 26.11.2020, у зв`язку з чим позовна давність за вимогами з 01.10.2013 до 31.10.2017 спливла, що є підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині. Враховуючи, що з 01.11.2017 по 30.09.2020 року позивачем було нараховано до сплати 7\~251,44 грн., відповідачкою сплачено за цей період 4\~267,83 грн., заборгованість за даний період становить 2983,61 грн. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи у сукупності надані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, які знайшли підтвердження під час розгляду справи, проте підлягають частковому задоволенню, з врахуванням заперечень відповідача, шляхом стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги в межах строку позовної давності, з 01.11.2017 по 30.09.2020 року в розмірі 2983,61 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати, у зв`язку зі зверненням із позовом до суду, по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог, що становить 510,36 грн.

Outcome: partial