Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

КП «РВУВКГ» Рубіжанської міської ради Луганської області звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 2466,78 гривень, в тому числі\~\~сума основного боргу - 1972,49 гривні, інфляційні нарахування -323,03 гривні, 3% річних - 171,26 гривня. В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області від 24 липня 2002 року було утворено юридичну особу КП «РВУВКГ», яка надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення фізичним та юридичним особам міста. Також позивач вказує, що відповідач є його абонентом (особистий рахунок № 11265), що між підприємством та відповідачем встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг; тариф на послуги централізованого водопостачання та водовідведення для споживачів (населення) встановлений рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області від 25.06.2008 року № 37/2 у період з 01.07.2008 року по 31.08.2010 року складав 2,56 гривні за 1 куб. м. за послуги з централізованого водопостачання, а також 3,25 гривні за 1 куб. м. (з урахуванням ПДВ) - за послуги з централізованого водовідведення. У період з 01.09.2010 року тариф на вказані послуги був встановлений рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області від 20.07.2010 року № 362 та складає 3,06 гривні за 1 куб. м. за послуги з централізованого водопостачання та 5,70 гривень за 1 куб. м. (з урахуванням ПДВ) - за послуги з централізованого водовідведення Свої зобов'язання підприємство виконало, надавши відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідач отримала послуги, будь-яких претензій щодо якості чи порядку надання зазначених послуг відповідач не висувала. Відповідач не здійснювала оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення , внаслідок чого\~\~утворилася заборгованість за період з 01.01.2000 року по 30.11.2012 року , яку позивач і просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності ,підтримав позовні вимоги . Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності ,при розгляді справи просила застосувати позовну давність. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.03.2013 року у справі № 425/819/13ц (провадження № 2-с/425/5/13), було скасовано судовий наказ № 2-н/425/2/13 від 23.01.2013 року ,виданий Рубіжанським міським судом Луганської області за заявою Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення суми заборгованості в розмірі 2466,78 грн. за надані комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та судових витрат з [PERSON]І . Рішенням Рубіжанської міської ради Луганської області № 362 від 20.07.2010 року було затверджено тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення для 1 групи населення ( споживачів) та 2 групи населення (бюджетних установ) Комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради Луганської області(а.с.8) Відповідач є абонентом КП «РВУВКГ» та отримує від нього послуги, між нею та позивачем встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого водопостачання та водовідведення),що сторонами не оспорювалось. Згідно п. 1 ч. 1 ст 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року послуги з централізованого постачання та водовідведення є різновидом житлово-комунальних послуг в залежності від функціонального призначення. Відповідно ч. 22 Закону Украни «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 року споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; аналогічне положення міститься також в п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» . Згідно зі ст. 67 Житлового кодексу Української РСР плата\~ за\~ комунальні\~\~послуги\~(водопостачання, газ,теплова енергія\~та інші\~\~послуги) береться\~крім\~квартирної\~плати\~за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого\~\~індексу інфляції за весь час прострочення,\~\~а також три проценти річних\~\~від\~\~простроченої\~\~суми,\~\~якщо\~\~інший\~\~розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи станом на 16.04.2015 року розмір основного боргу з 01.01.2000 року по 30.11.2012 року складає 1972,49 гривень, інфляційні втрати складають 323,03 гривень, 3% річних 171,26 гривень, загальна сума заборгованості становить 2466,78 гривень. 14.09.2015 року відповідачем до суду була подана заява, в якій вона просить застосувати позовну давність . Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув о переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до позовної заяви та розрахунку заборгованості особового рахунку позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з 01.01.2000 року по 30.11.2012 року у розмірі 1972,49 гривень. Із розрахунку ,наданого позивачем виходить,що позивачем було перервано строк позовної давності в січні 2013 року (подання заяви про видачу судового наказу ) . Отже, суд вважає , що підлягає стягненню заборгованість за період з 01.01.2010 року, тобто за три роки, що передували моменту переривання строку позовної давності по 30.11.2012 рік (згідно з розрахунком заборгованості - а.с. 4) у сумі 788,29 гривень (заборгованість на 01.01.2010 року складала 1184,20 гривні, на 30.11.2012 року - 1972,49 гривень: 1972,49 - 1184,20 = 788,29 гривні). Стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2000 року по 30.12.2009 року, суд вважає ці вимоги обґрунтованими, проте судом вбачається сплив строку позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем, через те, суд приходить до висновку про можливість застосування позовної давності та відповідно до приписів ст. 267 ЦК України відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог до відповідача в частині стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2000 року по 30.12.2009 року в сумі 1184,20 гривні за пропуском позовної давності. Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України та інфляційних втрат ,суд зазначає,що позивач не надав належного розрахунку ,який підтверджує зазначені вимоги отже в цій частині слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені та понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, тому, оскільки вимоги задоволені на 31,9%, то на користь позивача з відповідача слід стягнути 77,70 гривень судового збору (243,60 х 31,9%) = 77,70 гривен).

Outcome: partial