Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

І. Зміст заявлених вимог та заперечень сторін. Звертаючись до суду з заявою заявник просить суд встановити факт, належності [PERSON], яка померла [INFO], свідоцтва [NUMBER] про право особи стої власності на домоволодіння від 29 квітня 1962 року, зареєстрованого Прилуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації 30 квітня 1962 року, запис в реєстровій книзі №632. Заявник свої вимоги аргументує тим, [INFO] року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої є заявник. Остання звернулася до нотаріуса з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але отримала відмову через розбіжність у написанні прізвища спадкодавиці в правоустановлюючому документі, а саме: в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння належного спадкодавиці. Оскільки встановити юридичний факт належності [PERSON] свідоцтва [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння від 29 квітня 1962 року можливо тільки в судовому порядку, тому заявниця звернулись до суду з відповідною заявою. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в загальному провадженні на 08 год. 00 хвилин 12липня 2018 року(а.с.16) ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання заявниця не з»явилася, але недала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради в судове засідання не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує . ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] померла [PERSON] в [ADDRESS] Відповідно до довідки Малодівицької селищної ради № 1776 від 15.06.2018 року [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. На день смерті разом з нею проживали та були зареєстровані : дочка [PERSON], [INFO], онука - [PERSON], зять - [PERSON], правнук -[PERSON](а.с.6) Згідно з довідки Малодівицької селищної ради № 1779 від 15.06.2018 року, номер будинку в [ADDRESS] було змінено на основі рішення виконкому Малодівицької селищної ради №15 від 08 серпня 1968 року(а.с.7) З свідоцтва [NUMBER] від 29 квітня 1962 року про право особистої власності на домоволодіння вбачається, що одна друга частина домоволодіння в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, голова двору громадянка [PERSON](а.с.8) З домової книги реєстрації громадян проживаючих в будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] значиться володільцем вказаного будинку(а.с.9,10) V. Норми права, які підлягають застосуванню. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документівособі, прізвище ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім»ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. VI.Оцінка доказів та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Оцінюючи ,надані заявниками докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що свідоцтво [NUMBER] про право особистої власності на домоволодіння від 29 квітня 1962 року, зареєстрованого Прилуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації 30 квітня 1962 року, запис в реєстровій книзі №632 на ім»я [PERSON] дійсно належить [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні обставини, викладені в заяві, знайшли своє підтвердження, а тому, проаналізувавши вищевказані докази у справі в їх сукупності та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об'єктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що заявником доведено, наявність обґрунтованих підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для них юридичне значення, оскільки надає право на спадкування, що передбачено Цивільним кодексом України та заявники позбавлені можливості іншим чином, ніж у судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документі. VІІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. На підставівищевикладеного,

Outcome: approved