Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Їй, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою у відповідності до норм чинного законодавства з її згоди був прописаний її син [PERSON] . У грудня 2017 року він помер і вона звертаючись по довідку про склад сім`ї до Обухівської селищної ради побачила, що за вищевказаною адресою зареєстровано ще дві особи - [PERSON] і [PERSON] , які не є членам їхньої сім`ї і, взагалі, ні їй, ні її родичам не знайомі. Дізнавшись про даний факт вона звернулась з відповідними запитаннями до працівників Обухівської селищної ради, однак їй повідомили, що за останні три роки за їхньою адресою, згідно з інформацією, що міститься в Обухівській селищній раді, немає відомостей щодо підстав реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] , а архіви усі знищені і, відповідно, відсутня можливість подивитись як працівники Обухівської селищної ради провели реєстрацію місця проживання зазначених осіб. Таким чином, у рамках чинного законодавства України, 29.03.2019 року було складено відповідний акт, на підтвердження незаконності реєстрації місця проживання Відповідача 1 та Відповідача 2, за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідачі ніколи не проживали і не проживають у вказаному домоволодінні, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в домоволодінні не мають і, взагалі, будинком вони не цікавляться, перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї Відповідачам не чинили. Просить суд позбавити [PERSON] і [PERSON] правом користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати Обухівську селищну раду зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . До початку відкритого судового засідання позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила справу розглянути без її участі. У відкрите судове засідання відповідачі не з`явилися з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.2000 року посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М., право власності зареєстровано 31.07.2000 року та записано в реєстрову книгу за №155-Д2 с.11. Згідно довідки Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 15.03.2018 року №187, вбачається, що згідно облікових даних з 26.12.2011 р. за адресою: [ADDRESS] по реєстрації значаться [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Інформацією, щодо реєстрації вищезазначених громадян селищна рада не володіє, так як заяви про реєстрацію громадян зареєстрованих на той час, зберігаються в Дніпропетровському РВ ГУ ДМС України. Згідно довідки виданої виконкомом Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 26.12.2017 року №316, вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] , проживав і був прописаний в [ADDRESS] з 28.04.2006 року по день смерті, з ним за даною адресою зареєстровані: [PERSON] 26.12.2011 року по теперішній час [PERSON] з 26.12.2011 року по теперішній час. В розумінні вимог Житлового Кодексу України, відповідачі являються членами сім`ї власника, та були зареєстровані в будинку зі згоди позивача, оскільки протилежних доказів, що вони не були членами її сім`ї і зареєстровані без її відому позивачем суду не надані. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.03.2019 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] пенсіонерка проживає у власному будинку, але не зареєстрована, її місце реєстрації: [ADDRESS] . При переоформленні документів з`ясувала, що за даною адресою зареєстровані дві особи: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , але ці особи ніколи не проживали у будинку і господиня будинку не знає як вони могли бути зареєстровані, так як вона як власник згоду на реєстрацію не давала. (а.с.10). Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частина 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вимогист.156 ЖК України передбачають, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі не проживають за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Конституція України є нормами прямої дії,які мають найвищу силу. Між тим, у відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що реєстрацією відповідачів в належному позивачу на праві власності житловому будинку порушуються законні права та інтереси позивача, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved