Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 24 лютого 2020 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим,що 17 січня 2005 року у виконкомі Глибокопотіцької сільської ради Закарпатської області він зареєстрував шлюб з відповідачем. Посилається на те, що різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння у відносинах, стали причиною припинення сімейних відносин. Примирення вважає не можливим, оскільки шлюб між ними носить тільки формальний характер. На даний час разом не проживають та повністю припинили шлюбні стосунки. Просить суд розірвати шлюб. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник - [PERSON] подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повторно, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом на підставі частини 2 статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , сторони 17 січня 2005 року зареєстрували шлюб у виконкомі Глибокопотіцької сільської ради Закарпатської області, актовий запис №9. Після державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.4). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам кожного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved