Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Лікар психіатр-нарколог Української районної лікарні [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить дозволити продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], яка тривалий час лікується від психічної хвороби, вчиняла суспільно-небезпечні дії, вбила батька, після вчинення злочину лікувалась примусово, з дня виписки отримує амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. Востаннє таке рішення було прийнято Обухівським районним судом 08.12.2014 року. В зв'язку з погіршенням психічного стану [PERSON] 21.07.2015 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів Української РЛ, яка дійшла до висновку про необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судовому засіданні лікар психіатр-нарколог [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити, пояснила, що [PERSON] має розлади психіки, такий стан є небезпечним для хворої та оточуючих людей, лікування слід призначити примусово, оскільки від добровільного лікування хвора ухиляється. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та пояснила, що вона є матір'ю [PERSON], рішенням Васильківського міськрайонного суду 11 травня 2010 року її визнано опікуном доньки. Незважаючи на постійне медикаментозне лікування стан дочки періодично погіршується, тому просить заяву лікаря психіатра-нарколога [PERSON] задовольнити та продовжити примусове лікування [PERSON] Прокурор заяву підтримав в повному обсязі. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. З 1977 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад. [PERSON] [INFO] вбила свого батька за хворобливими мотивами, ухвалою Обухівського районного суду від 18.09.1997 року до неї застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу. З 1997 року по 2011 рік [PERSON] лікувалась в Київській обласній психіатричній лікарні, в спеціалізованій психіатричній лікарні м. Дніпропетровська. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2010 року [PERSON] визнана недієздатною, її опікуном призначена матір - [PERSON]. Рішеннями Обухівського районного суду Київської області відносно [PERSON] неодноразово продовжували надання амбулаторної психіатричної допомогу у примусовому порядку, останнє від 08 грудня 2014 року. У висновку комісії лікарів-психіатрів у складі лікуючого лікаря психіатра-нарколога Української РЛ [PERSON] та лікаря психіатра-нарколога Обухівської ЦРЛ [PERSON] від 21.07.2015 року зазначено, що громадянка [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психіатричного розладу: шизофренія, параноїдна форма, безперервно - прогредієнтний перебіг, апато-дисоціативний тип дефекту. Зважаючи на характер скоєного правопорушення, наростання незворотніх змін особистості, недостатню критику до скоєного та до хвороби, нестабільність психічного стану, про що свідчить частота госпіталізацій ( 2 рази на рік), тому встановлено необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] у примусовому порядку. Вказані обставини встановлені судом з пояснень лікаря, зацікавленої особи в судовому засіданні, та наявних у справі і досліджених судом письмових доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника амбулаторна психіатрична допомога неповнолітньому здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Аналогічні положення закріплені в ч. 2 ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Враховуючи викладене вище, обставини встановлені судом з пояснень лікаря-психіатра та зацікавленої особив судовому засіданні та наявні у справі і досліджені судом письмові докази, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved