Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

І. Короткий зміст вимог заявника. Представник заявника звернувсяв Монастириський районний суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , якому він є сином, також встановити факт належності правовстановлюючих документів померлому [PERSON] , а саме Свідоцтва від 25.10.2002 року про право особистої власності на житловий будинок з належними до нього будівлями по [ADDRESS] , де він записаний як « [PERSON] » та факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно до якого входить: - житловий будинок по [ADDRESS] . Вказану спадщину прийняла дружина спадкодавця, мати заявника [PERSON] . [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , після смерті якої залишилось вищевказане спадкове майно. Представник заявника вважає, що [PERSON] вищевказану спадщину прийняв та вступив у фактичне управління спадковим майном, проте звернувшись до нотаріальної контори нотаріусом заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки існують розбіжності в актових записах і правовстановлюючому документіта не надано доказів, які підтверджують факт прийняття спадщини. Так, у свідоцтві про народження заявника та у свідоцтві про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] батько заявника записаний як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть як « [PERSON] ». Через розбіжності в вищевказаних актових записах і правовстановлюючому документі заявник не може підтвердити родинні відносини з своїм батьком, належність його батькові свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок з надвірними будівлями та факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] в зв`язку з чим виникають труднощі для реалізації його прав на оформлення документів на спадщину. ІІ. Процесуальні рішення в справі.. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 06.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав заявника для оформлення документів щодо подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , якому він є сином, також встановити факт належності правовстановлюючих документів померлому [PERSON] , а саме Свідоцтва від 25.10.2002 року про право особистої власності на житловий будинок з належними до нього будівлями по [ADDRESS] , де він записаний як « [PERSON] » та факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте представником заявника подано заяву про розгляд справи у відсутності представника заявника та заявника, подану заяву підтримують повністю просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи Гранітненської сільської ради в судове засідання не з`явився, проте подав пояснення (відзив) в якому просить судовий розгляд справи проводити за його відсутності, з обставинами, викладеними у заяві погоджується. Частиною 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] у віці 72 років в с.Гранітне Монастириського району Тернопільської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 12.10.2005 року. Ще за життя [PERSON] належав: - житловий будинок з належними до нього будівлями по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності. Відповідно до свідоцтва про одруження матері та батька заявника серії [NUMBER] , виданого повторно 10.01.1983 року, записано, що шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу мати заявника змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , батьками останнього записані [PERSON] та [PERSON] . З довідки виданої Гранітненською сільською радою Монастириського району Тернопільської області 17.06.2020 року №51 встановлено, що з [PERSON] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] його дружина [PERSON] . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Гранітненської сільської ради за №146 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одна і та сама особа. З аналізу вищевказаних письмових доказів, суд дійшов висновку, що при видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] у свідоцтві була допущена помилка щодо написанняпобатьковібатька заявника, а саме замість « [PERSON] » записано « [PERSON] », в зв`язку з чим суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] є одна і таж особа, а тому відповідно є батьком [PERSON] . Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , судом встановлено таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні даних, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] є одна і та ж особа то відповідно Свідоцтво про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , видане на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] у віці 90 років в м.Тернопіль померла мати заявника - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , після смерті якої залишилось спадкове майно. Заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у відкритті спадкової справи за законом після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів про встановлення факту проживання на час відкриття спадщини з спадкодавцем, що підтверджується відмовою Монастириської державної нотаріальної контори від 30.06.2020 року №283/01-16. Факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] по [ADDRESS] підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №54 згідно якої [PERSON] до моменту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживав з нею без реєстрації. \~ \~ \~ \~V. Джерела права й акти їх застосування. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення родинних відносин суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для звернення до нотаріальної контори, оскільки він претендує на спадкове майно після смерті своєї матері [PERSON] . Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19.06.2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК в старій редакції) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення так як породжує для заявника юридичні наслідки щодо подальшого звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право. А тому, беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в частині встановлення родинних відносин підлягає задоволенню. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право. Згідно п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності, а також встановлені судом обставини того, що [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] є одна і таж особа суд дійшов висновку, що факт належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , видане на ім`я « [PERSON] » підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та копіями правовстановлюючих документів. Отже заява [PERSON] в частині встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини суд враховує наступне. У\~ст. 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~ст. 1219 ЦК України\~(ст.ст.\~1218,\~1231 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми\~ст. 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч. 3, 4\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ч. 1 ст. 379 ЦК України). Фізична особа може мати кілька місць проживання (ч. 6 ст. 29 ЦК України). Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Отже, для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину необхідно, щоб таке проживання було постійним. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані представником заявника докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підставна та підлягає до задоволенню. VI.Судові витрати. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved