Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Наприкінці грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 27 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюб існує виключно формально. З цих підстав [PERSON] переконана, що збереження сім`ї та подальше спільне життя з [PERSON] є неможливими, а тому просить розірвати шлюб. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також вказала, що наполягає на задоволенні позову. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.19-20). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.25). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 27 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №266 (а.с.8). За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.11 «Припинення шлюбу» СК України. V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. В прохальній частині позовної заяви позивач просила суд не покладати на відповідача понесені нею судові витрати, а тому в цій частині суд не вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved