Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Кредитна Спілка «Інтеграл» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між КС «Інтеграл» та членом Спілки [PERSON] було укладено кредитні договори на умовах поворотності, строковості, платності, а саме: 1) кредитний договір № 506/3/С від 15 травня 2012 року, на підставі якого Спілкою надано Боржнику кредит в розмірі 5000,00 грн. строком на 18 місяців з 15 травня 2012 року по 15 травня 2013 року з платою за користування фінансовим кредитом із розрахунку 75 % річних; 2) кредитний договір № 506/4/С від 16.05.2012 року, на підставі якого Спілкою надано Боржнику кредит в розмірі 10000,00 грн. строком на 18 місяців з 16 травня 2012 року по 16 листопада 2013 року з платою за користування фінансовим кредитом із розрахунку 75 % річних; 3) кредитний договір № 506/5/С від 15.04.2013 року, на підставі якого Спілкою надано Боржнику кредит в розмірі 9000,00 грн. строком на 12 місяців з 15 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року з платою за користування фінансовим кредитом із розрахунку 75 % річних. Спілка належним чином виконала свої обов`язки, встановлені кредитним договором щодо надання кредиту своєчасно і у повному обсязі, проте, відповідач не виконує прийняті на себе зобов`язання щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом. У 2015 року Кредитна спілка «Інтеграл» зверталася до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] заборгованості за вищезазначеними договорами. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2015 року № 243/9055/15-ц позовні вимоги Кредитної Спілки «Інтеграл» до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволені повністю, стягнуто зі [PERSON] на користь КС «Інтеграл», станом на 31 серпня 2015 року: - заборгованість за кредитом за кредитним договором № 506/3/С від 15.05.2012 року в сумі 1824,61 грн.; - заборгованість за кредитом за кредитним договором № 506/4/С від 16.05.2012 року в сумі 3810,76 грн.; - заборгованість за кредитом за кредитним договором № 506/5/С від 15.04.2013 року в сумі 7760,23 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом за кредитним договором № 506/3/С від 15.05.2012 року в сумі 6792,55 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом за кредитним договором № 506/4/С від 16.05.2012 року в сумі 14188,56 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом за кредитним договором № 506/5/С від 15.04.2013 року в сумі 28893,57 грн.; -3 % річних за порушення строків здійснення сплати за користування кредитом за кредитним договором № 506/3/С від 15.05.2012 року в сумі 135,87 грн.; -3 % річних за порушення строків здійснення сплати за користування кредитом за кредитним договором № 506/4/С від 16.05.2012 року в сумі 283,77 грн.; -3 % річних за порушення строків здійснення сплати за користування кредитом за кредитним договором № 506/5/С від 15.04.2013 року в сумі 577,87 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 642,14 грн., а всього 64909,93 грн. 16 березня 2017 року [PERSON] сплатив заборгованість за кредитним договором у сумі 300,00 грн. Після уточнення позовних вимог, зазначає, що у зв`язку порушенням зобов`язань за кредитним договором 506/3/С від 15 травня 2012 року відповідач станом на 12 березня 2020 року має заборгованість, яка складається з: - 12309,84 грн. - заборгованість за відсотками; - 248,20 грн. 3% річних ; - 2761,36 грн. інфляційні витрати. У зв`язку порушенням зобов`язань за кредитним договором 506/4/С від 16 травня 2012 року відповідач станом на 12 березня 2020 року має заборгованість, яка складається з: - 25818,39 грн. - заборгованість за відсотками; - 518,37 грн. 3% річних ; - 5767,20 грн. інфляційні витрати. У зв`язку порушенням зобов`язань за кредитним договором 506/5/С від 15 квітня 2013 року відповідач станом на 12 березня 2020 року має заборгованість, яка складається з: - 52680,00 грн. - заборгованість за відсотками; - 1055,60 грн. 3% річних ; - 11744,33 грн. інфляційні витрати. Таким чином загальна заборгованість за кредитними договорами станом на 12 березня 2020 року складає 112903,48 грн. Після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на користь КС «Інтеграл» заборгованість за кредитним договором № 506/3/С від 15 травня 2012 року, яка станом на 12 березня 2020 року складається з: 12309,84 грн. - заборгованість за відсотками; 248,20 грн. 3% річних; 2761,36 грн. інфляційні витрати, заборгованість за кредитним договором 506/4/С від 16 травня 2012 року, яка станом на 12 березня 2020 року складається з: 25818,39 грн. - заборгованість за відсотками; 518,37 грн. 3% річних; 5767,20 грн. інфляційні витрати, заборгованість за кредитним договором 506/5/С від 15 квітня 2013 року, яка станом на 12 березня 2020 року складається з: 52680,00 грн. - заборгованість за відсотками; 1055,60 грн. 3% річних; 11744,33 грн. інфляційні витрати, а всього заборгованість за кредитними договорами станом на 12 березня 2020 року складає 112903,48 грн. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 12 березня 2020 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив (а.с. 43, 45). У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Кредитної Спілки «Інтеграл» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Так, з матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 506/3/С, на підставі якого Спілкою надано [PERSON] кредит в розмірі 5000,00 грн. строком на 18 місяців з 15 травня 2012 року по 15 листопада 2013 року зі платою відсотків за користування фінансовим кредитом із розрахунку 75 % річних. (а. с. 7) Станом на 12 березня 2020 року включно заборгованість за кредитним договором № 506/3/С від 15 травня 2012 року (з урахуванням строкової заборгованості по відсотках за користування кредитом, штрафних санкцій, згідно з кредитним договором та діючим законодавством України) становить: 12309,84 грн. - заборгованість за відсотками; 248,20 грн. 3% річних; 2761,36 грн. інфляційні витрати (а. с. 51) Також 16 травня 2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 506/4/С, на підставі якого Спілкою надано Боржнику кредит в розмірі 10000,00 грн. строком на 18 місяців з 16 травня 2012 року по 16 листопада 2013 року з платою за користування фінансовим кредитом із розрахунку 75 % річних. (а. с. 10). Станом на 12 березня 2020 року включно заборгованість за кредитним договором № 506/4/С від 16 травня 2012 року (з урахуванням строкової заборгованості по відсотках за користування кредитом, штрафних санкцій, згідно з кредитним договором та діючим законодавством України) складається із: 25818,39 грн. - заборгованість за відсотками; 518,37 грн. 3% річних; 5767,20 грн. інфляційні витрати (а. с. 52). Також 15 квітня 2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 506/5/С, на підставі якого Спілкою надано Боржнику кредит в розмірі 9000,00 грн. строком на 12 місяців з 15 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року з платою за користування фінансовим кредитом із розрахунку 75 % річних (а. с13). Станом на 12 березня 2020 року включно заборгованість за кредитним договором № 506/5/С від 15 квітня 2013 року (з урахуванням строкової заборгованості по відсотках за користування кредитом, штрафних санкцій, згідно з кредитним договором та діючим законодавством України) складається із: 52680,00 грн. - заборгованість за відсотками; 1055,60 грн. 3% річних; 11744,33 грн. інфляційні витрати (а. с. 13). В силу частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Установлено, що позивач обов`язки за умовами договорів виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Останній зобов`язався за договорами повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 1 установленого в договорах строках ( по 15 листопада 2013 року за договором № 506/3/С від 15 травня 2012 року, по 16 листопада 2013 року за договором № 506/4/С від 16 травня 2012 року та по 15 квітня 2014 року за договором № 506/4/С від 15 квітня 2013 року (п. 2.1 кредитних договорів). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив дол. Виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За умовами договорів сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відтак, у межах строку кредитування по кінцевий строк дії договору, відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами, згідно з графіком розрахунків. У зв`язку з простроченням повернення чергової частини позикодавець скористався правом вимагати повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК, а тому у 2015 році пред`явив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами станом на 31 серпня 2015 року: - заборгованість за кредитом за кредитним договором № 506/3/С від 15.05.2012 року в сумі 1824,61 грн.; - заборгованість за кредитом за кредитним договором № 506/4/С від 16.05.2012 року в сумі 3810,76 грн.; - заборгованість за кредитом за кредитним договором № 506/5/С від 15.04.2013 року в сумі 7760,23 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом за кредитним договором № 506/3/С від 15.05.2012 року в сумі 6792,55 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом за кредитним договором № 506/4/С від 16.05.2012 року в сумі 14188,56 грн.; - заборгованість за відсотками за користування кредитом за кредитним договором № 506/5/С від 15.04.2013 року в сумі 28893,57 грн.; -3 % річних за порушення строків здійснення сплати за користування кредитом за кредитним договором № 506/3/С від 15.05.2012 року в сумі 135,87 грн.; -3 % річних за порушення строків здійснення сплати за користування кредитом за кредитним договором № 506/4/С від 16.05.2012 року в сумі 283,77 грн.; -3 % річних за порушення строків здійснення сплати за користування кредитом за кредитним договором № 506/5/С від 15.04.2013 року в сумі 577,87 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 642,14 грн., а всього 64909,93 грн. Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2015 року позов задоволений в повному обсязі (ас. 27-28). Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договорів сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором № 506/3/С від 15 травня 2012 року по 15 листопада 2013 року, за договором № 506/4/С від 16 травня 2012 року по 16 листопада 2013 року та за договором № 506/4/С від 15 квітня 2013 року по 15 квітня 2014 року (п. 2.1 кредитних договорів) (а.с. 7, 10 ,13). Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Таким чином, оскільки в даному конкретному випадку строк нарахування передбачених договором відсотків за кредитними договорами припинилися: за договором № 506/3/С від 15 травня 2012 року - 15 листопада 2013 року, за договором № 506/4/С від 16 травня 2012 року - 16 листопада 2013 року, за договором № 506/4/С від 15 квітня 2013 року - 15 квітня 2014 року, суд вважає, що позивач мав право нарахувати передбачені договором відсотки до повного погашення заборгованості за кредитом. (Правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року провадження №14-10 цс 18). Разом з тим, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Відповідно до частини першої статті\~1048\~ ЦК України та частини першої статті\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.\~ Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що КС «Інтеграл» вже звертався з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 506/3/С від 15 травня 2012 року, № 506/4/С від 16 травня 2012 року та № 506/4/С від 15 квітня 2013 року та стягнув заборгованість за цими кредитними договорами, станом на 31 серпня 2015 року, тому доводи позивача про стягнення заборгованості у вигляді заборгованості за кредитом, відсотками та пенею, яка утворилася станом на 12 березня 2020 року є необґрунтованими та не можуть бути задоволені. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18) висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст. 1015 ЦК України. Відповідно до частини першої статті\~1048 \~та частини першої статті\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.\~Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18. Згідно ч. 5\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до ч. 1\~ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. За змістом частини другої статті 625 ЦК України у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно борг складатиме суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Отже, установивши, що реально грошове зобов`язання боржник не виконав, суд приходить до висновку про задоволення права позивача на отримання інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих після 31 серпня 2015 року, тобто з 01 вересня 2015 року. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення, а тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. З урахуванням пред`явлення позову до суду, суд частково задовольняє вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Відтак, 3% річних за Кредитним договором № 506/3/С від 15 травня 2012 року розраховуються з урахуванням боргу залишку боргу за кредитом 1824,61 грн., помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з 01 вересня 2015 року до 12 березня 2020 року, що становить 1654 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 днів у році. Тобто, 1824,61 грн. х 1654 днів х 3 : 100 : 365 = 248,05 грн. Розмір інфляційних втрат з 01 вересня 2015 по 12 березня 2020 року становить 935,78 грн (1824,61 грн. х 102,3 х 102,0 х 100,9 х 101,0 х 103,5 х 100,1 х 101,8 х 102,8 х 101,8 х 101,1 х 101,0 х 100,9 х101,3 х 101,6 х100,2 х102,0 х 101,2 х 100,9 х 101,5 х 100,9 х 101,1 х 100,8 х 100,0 х 100,0 х 100,0 х 101,9 х 101,7 х 101,4 х 101,0 х 100,5 х 100,9 х 101,0 х 100,7 х 100,7 х 100,7 х 100,1 х 100,2 (сукупний індекс інфляції за період з 01.09.2015 по 29.02.2020 складає 146,41 ) / 100 1824,61 грн.). 3% річних за Кредитним договором № 506/4/С від 16 травня 2012 року розраховуються з урахуванням боргу залишку боргу за кредитом 3810,76 грн., помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з 01 вересня 2015 року до 12 березня 2020 року, що становить 1654 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 днів у році. Тобто, 3810,76 грн. х 1654 днів х 3 : 100 : 365 = 518,05 грн. Розмір інфляційних втрат з 01 вересня 2015 по 12 березня 2020 року становить 1954,68 грн. (3810,76 грн х 102,3 х 102,0 х 100,9 х 101,0 х 103,5 х 100,1 х 101,8 х 102,8 х 101,8 х 101,1 х 101,0 х 100,9 х101,3 х 101,6 х100,2 х102,0 х 101,2 х 100,9 х 101,5 х 100,9 х 101,1 х 100,8 х 100,0 х 100,0 х 100,0 х 101,9 х 101,7 х 101,4 х 101,0 х 100,5 х 100,9 х 101,0 х 100,7 х 100,7 х 100,7 х 100,1 х 100,2 (сукупний індекс інфляції за період з 01.09.2015 по 29.02.2020 складає 146,41 ) / 100 3810,76 грн.). 3% річних за Кредитним договором № 506/5/С від 13 квітня 2013 року розраховуються з урахуванням боргу залишку боргу за кредитом 7760,23 грн., помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з 01 вересня 2015 року до 12 березня 2020 року, що становить 1654 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 днів у році. Тобто, 7760,23 грн. х 1654 днів х 3 : 100 : 365 = 1054,97 грн. Розмір інфляційних втрат з 01 вересня 2015 по 12 березня 2020 року становить 3981,19 грн. (7760,23 грн. х 102,3 х 102,0 х 100,9 х 101,0 х 103,5 х 100,1 х 101,8 х 102,8 х 101,8 х 101,1 х 101,0 х 100,9 х101,3 х 101,6 х100,2 х102,0 х 101,2 х 100,9 х 101,5 х 100,9 х 101,1 х 100,8 х 100,0 х 100,0 х 100,0 х 101,9 х 101,7 х 101,4 х 101,0 х 100,5 х 100,9 х 101,0 х 100,7 х 100,7 х 100,7 х 100,1 х 100,2 (сукупний індекс інфляції за період з 01.09.2015 по 29.02.2020 складає 146,41 ) / 100 7760,23 грн.). Таким чином суд приходить до висновку, що зі [PERSON] на користь Кредитної Спілки «Інтеграл» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 506/3/С від 15 травня 2012 року , яка складається з 3% річних у розмірі 248,05 грн., інфляційних витрат 935,78 грн.; заборгованість за кредитним договором № 506/4/С від 16 травня 2012 року, яка складається з 3% річних у розмірі 518,05 грн., інфляційних витрат 1954,68 грн.; та заборгованість за кредитним договором № 506/5/С від 13 квітня 2013 року, яка складається з 3% річних у розмірі 1054,97 грн., інфляційних витрат 3981,19 грн., а всього у сумі 8692,72 грн., задовольнивши частково позовні вимоги. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ, \~розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2020 року складає 2102,00 грн. При зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 7,70 % ((8692,72 грн. задоволені вимоги) / ( 112903,48 грн. уточнені заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 154 грн. 92 коп. (2102 грн. сплачений судовий збір * 7,70 %), який підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Іншу частину судового збору у розмірі 1947,08 грн. (2102,00 грн. - 154,92 грн.) стягнути з позивача КС «Кредитна спілка» на рахунок держави, оскільки при зверненні до суду ним не сплачувався судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial