Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 04 серпня 2001 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] .\~ [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Протягом останніх кількох років подружні стосунки [PERSON] з відповідачем розладились, зникли почуття взаєморозуміння та взаємоповаги. Фактично сім`я припинила своє існування. Зважаючи на це, [PERSON] просить розірвати шлюб. Крім цього, неповнолітня дочка проживає разом з відповідачем. Тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частини його грошового забезпечення щомісячно. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.26-27). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.31). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач у судовому засіданні підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні. Відповідач заперечувала проти задоволенні позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 04\~серпня 2001\~року відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Дзержинського районного\~управління юстиції\~м.\~Харковаміж [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №492 (а.с.3). [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (а.с.5). V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір створити нову сім`ю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Сторони визнали, ту обставину, що дитина залишилась проживати разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. На підставі ч.1 ст.82\~ЦПК України дана обставина не потребує доказування. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що [PERSON] добровільно приймає участь в утриманні дочки [PERSON] . Тому, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що в матеріалах цивільної справи відсутні відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved