Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

із позовною заявою про стягнення заборгованості із заробітних плат у суд звернулася [PERSON] до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» м. Києва. Позивач [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує тим, що у наказі № 03-к від 09 січня 2003 року ДП «Преса» зазначені «нормальні» умови праці при шестиденній роботі по 12 робочих годин (ніч через ніч), тобто із 17.00 години першого дня до 06.00 ранку наступного дня, одна зміна. Як виявилося, після проведення експертизи, за результатами атестацій умов праці за всі роки від 2002 року до 2017 року, по факту її умови сортувальника нічних змін на ДП «Преса», відповідно до «Гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» від 27 грудня 2001 року № 528 й до цього часу вказані фактори відносяться до важких і шкідливих умов праці. За результатами перевірок Держпраці України від 15 лютого 2016 року та 05 червня 2016 року добровільно виконати приписи інспектора з перерахунку їй заробітних плат відповідач відмовився, звільнивши її за скороченням штатів п. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто борги, які на момент її звільнення за ст. 40 КЗпП України й до цього часу, залишаються не виплаченими. Позивач [PERSON] ставить позовні вимоги про стягнення з ДП «Преса» грошових коштів після перерахунку заробітних плат за січень, лютий і березень 2015 року. За ухвалою від 20 грудня 2017 року Козелецького районного суду Чернігівської області провадження у справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» м. Києва про стягнення заборгованості із заробітної плати в частині позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати за лютий і березень 2015 року закрите, так як набрало законної сили рішення від 26 липня 2017 року Козелецького районного суду Чернігівської області, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 29 серпня 2002 року за наказом № 210-к [PERSON] прийнята на роботу в цех експедирування преси № 1 ДП «Преса» на посаду оператора поштового звязку тимчасово. 09 січня 2003 року за наказом № 03-к [PERSON] переведена за основним місцем роботи постійно на посаду сортувальника поштових відправлень та виробів друку цеху № 1. За наказом № 24-к від 16 березня 2012 року [PERSON] переведена на посаду сортувальника поштових відправлень і виробів друку 1 класу цеху експедирування преси № 1 ДП «Преса». Вислухавши пояснення позивача [PERSON] і представника відповідача [PERSON], вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до Державного підприємства по розповсюдженню періодичних видань «Преса» про стягнення заборгованості із заробітної плати не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічна норма закріплена й у ст. 94 КЗпП України. Заробітна плата є винагородою за фактично відпрацьований час. Отже, оплаті підлягає фактичний робочий час, протягом якого працівник виконував передбачену трудовим договором роботу. Натомість особливості нарахування та виплати заробітної плати у відповідача передбачають складання табелів обліку робочого часу (як документу, що є підставою для нарахування заробітної плати) до фактичного закінчення облікового періоду, що обумовлено дотриманням гарантій своєчасності виплати заробітної плати. Відтак встановлення фактичних обставин використання робочого часу після складання табелю обліку робочого часу, які свідчать про неправильність складання таких табелів, може бути підставою для здійснення відрахувань із заробітної плати працівника за умови дотримання вимог законодавства, оскільки в такому випадку має місце набуття працівником заробітної плати без належної правової підстави, тобто без фактичного виконання роботи. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення Колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обовязковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний Колективний договір, угода зберігає чинність у разі зміни складу, структури, найменування роботодавця, від імені якого укладено цей договір, угоду. Позивач [PERSON] ставить позовні вимоги про стягнення із ДП «Преса» на її користь грошових коштів по заробітній платі за січень 2015 року. Згідно табелю обліку використання робочого часу працівників цеху експедирування преси № 1 ДП «Преса» [PERSON] за період із 01 січня 2015 року до 31 січня 2015 року при нормі робочого часу 158.75 годин відпрацьовано 108 годин, у нічний час 63 години. Розрахунок заробітної плати [PERSON] за січень 2015 року: встановлений посадовий оклад у розмірі 2600.00 гривень із почасовою оплатою праці. Колективним договором передбачена доплата за роботу у нічні години в розмірі 35%. Середньогодинна заробітна плата складає 2600.00 гривень : 158.75 годин = 16.37795 гривень. Зарплата за фактично відпрацьований час у січні 2015 року складає 16.37795 гривень х 108 годин = 1768.82 гривень. Доплата за нічні години становить 2600.00 гривень : 158.75 годин х 63 години х 35% = 361.13 гривня. Премія за фактично відпрацьований час складає 1768.82 гривень х 13% = 229.95 гривень. Отже, за фактично відпрацьований час у січні 2015 року заробітна плата працівникові [PERSON] нарахована і виплачена ДП «Преса» повністю, заборгованість із заробітної плати відсутня. Тому, позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення із ДП «Преса» заробітної плати за вказаний вище період часу не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed