Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У березні 2021 року позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] є абонентами ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Слов`янськ та користуються послугами з опалення. Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини, однак відповідачі не в повному обсязі та несвоєчасно оплачують вартість спожитих послуг з опалення. За період з 01.10.2015 року по 01.03.2021 року утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2021 року складає 35884 грн. 28 коп. Крім того, за прострочення виконання зобов`язання, відповідачам нараховано індекс інфляції в сумі 4860 грн. 70 коп. та 3% річних в сумі 1808 грн. 63 коп. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідачів на свою користь суму боргу у розмірі 35884 грн. 28 коп., індекс інфляції в сумі 4860 грн. 70 коп. та 3% річних в сумі 1808 грн. 63 коп., а також судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином, через оголошення на сайті суду, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, ними не використано наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності № 95 від 30.12.2020 року, в судове засідання не з`явився, суду надано заяву відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії по справі не проводились. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів [PERSON] , [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). За даною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» надавало відповідачам послуги з теплопостачання. Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з теплопостачання, а відповідачі використовували дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від неї. Багатоквартирний будинок, де мешкають відповідачі, приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги позивачеві від відповідачів не надходило. Як вбачається з оборотних відомостей за особистим рахунком № [NUMBER] , утворилась заборгованість з 01.10.2015 року по 01.03.2021 року, яка станом на 01.03.2021 року складає 35884 грн. 28 коп. та нараховано індекс інфляції в сумі 4860 грн. 70 коп., 3% річних в сумі 1808 грн. 63 коп. (а.с.6-7). V. Оцінка суду. Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до наступного висновку. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний сплачувати послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення…» № 630 від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У відповідності до вимог ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Як вбачається з особового рахунку відповідачів станом на 01.03.2021 року за період з 01.10.2015 року по 01.03.2021 року сума заборгованості становить 35884 грн. 28 коп. Те, що між відповідачами і позивачем виникло зобов`язання, підтверджують наступні норми законодавства. Так, відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має прав вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Наслідки простроченого грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають захистом майнового інтересу, який полягає в компенсації матеріальних витрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів і отримання компенсації від боржника за використання утриманих ним грошових коштів, які підлягали до сплати кредитору. Згідно розрахунку заборгованості, розмір індексу інфляції становить 4860 грн. 70 коп., 3% річних в сумі 1808 грн. 63 коп. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем надавались відповідачу послуги у вигляді теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку, відповідачем використовувались дані послуги для задоволення власних потреб, проте порушувались умови оплати наданих послуг, суд приходить до висновку, що виникла та підтверджена заборгованість за спожиті послуги з опалення у розмірі 35884 грн. 28 коп., індекс інфляції в сумі 4860 грн. 70 коп. та 3% річних в сумі 1808 грн. 63 коп., які підлягають стягненню з відповідачів у солідарному порядку. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений відповідно до платіжного доручення (а.с.9) представником позивача судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп., у частковому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved