Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №CNL-001/271/2005 від 08.11.2005 в сумі 440 465,64 грн, а також понесених судових витрат (а.с.1-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.11.2005 між АКБ «Райффайзенбанк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк», а у подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] укладено кредитний договір №CNL-001/271/2005 про надання кредиту у розмірі 19 000 доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 11% річних, строком до 09.11.2020. Відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у кредитному договорі. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 08.11.2005 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки №SR-001/271/2005, згідно якого останній зобов`язався відповідати в повному обсязі за зобов`язаннями [PERSON] по вказаному вище кредитному договору. Однак, відповідачем [PERSON] не здійснюються в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов`язкові платежі за кредитним договором, внаслідок чого станом на 10.02.2020 року заборгованість склала 8 975,54 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 220 232 грн 82 коп та 803 849 грн 79 коп. У зв`язку з невиконанням умов договору відповідачам направлялись письмові вимоги щодо дострокового погашення всієї суми заборгованості, які залишені без задоволення. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 24.03.2020 відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалами суду від 05 травня 2020 року та 16 липня 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неотриманням відповідачами судової повістки про виклик до суду. Ухвалою суду від 31.07.2020 розгляд справи відкладено у зв`язку із перебуванням на лікуванні відповідача [PERSON] . Також, ухвалою суду від 18.08.2020 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача [PERSON] . У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у матеріалах справи знаходиться клопотання про розгляд справи без його участі, а також письмові пояснення щодо складових суми заборгованості. Відповідачі у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. З урахуванням вищевикладеного судом 22.09.2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 08.11.2005 між АКБ «Райффайзенбанк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» (а.с.32-36), та [PERSON] укладено кредитний договір №CNL-001/271/2005 про надання кредиту у розмірі 19 000 доларів США, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 11% річних, строком до 09.11.2020 (а.с.5-9, 11-12). На підставі кредитної заявки [PERSON] від 10.11.2005 року отримано кредитні кошти (а.с.10). В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №CNL-001/271/2005 від 08.11.2005 року, між Банком та [PERSON] 08.11.2005 року укладено договір поруки №SR-001/271/2005 (а.с.13-14). Між тим, 22.12.2014 ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір факторингу. Згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором №CNL-001/271/2005 від 08.11.2005 року (а.с.24-30, 31). Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.15-17) станом на 10.02.2020 виникла заборгованість за тілом кредиту - 8 975,54 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на день розрахунку становить 220 232 грн 82 коп, та пеня - 803 849,79 грн за період з 10.02.2019 до 10.02.2020. 07.02.2020, у відповідності до п.1.9.1 Кредитного договору та п.3.1, 3.2 Договору поруки, на адресу позичальника та поручителя Банком направлялись письмові вимоги про погашення заборгованості (а.с.18-23). Проте, як поручитель так і позичальник у добровільному порядку не вчиняють дій спрямованих на повернення банку кредитних коштів та пені, що свідчить про ухилення від виконання своїх зобов`язань перед позивачем. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Відповідно до пп.1.5.1, 1.5.1.1 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням. на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Нараховані в порядку передбаченому цим Договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк передбачений в графіку платежів. Відповідно до п.4.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені Договором строки, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору. Відповідачем [PERSON] не виконано зобов`язань, визначених кредитним договором №CNL-001/271/2005 від 08.11.2005 року, порушено умови щодо погашення кредиту. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.1.1 Договору поруки відповідач [PERSON] зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником [PERSON] її боргових зобов`язань перед кредитором в повному обсязі за кредитним договором. Згідно п.1.2 вказаного Договору поруки у разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідачів відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. Також, відповідачами не спростований розмір заборгованості за кредитним договором. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, а її поручителем виступав [PERSON] , на адресу відповідачів направлялись вимоги про погашення заборгованості, які залишені без задоволення, а тому у межах заявлених вимог, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по кредитному договору в сумі 440 465 грн 64 коп обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 6 606,98 (а.с.4), які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved