Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Керівник Вознесенської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Доманівської центральної районної лікарні до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позов мотивований тим, що ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 24.06.2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, закрите через відмову потерпілого [PERSON] від обвинувачення на підставі ст.284 ч.1 п.7 КПК України. Потерпілий [PERSON] через завдані йому тілесні ушкодження перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Доманівської ЦРЛ з 24.05.2015 р.по 02.06.2015 р., всього 9 ліжко-днів. Вартість стаціонарного лікування потерпілого [PERSON] склала 2301 грн. 39 коп. з розрахунку вартості 1 ліжко-дня. На підставі ст.1206 ЦК України прокурор просить стягнути понесені закладом охорони здоров'я витрати з відповідача. У судовому засіданні прокурор Ярош В.В. та представник Доманівської центральної лікарні [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та стягнути з [PERSON] 2 301,39 грн. витрат, понесених закладом охорони здоров'я на лікування [PERSON], на користь Доманівської центральної лікарні. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат №11 від 07.07.1995 року питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 .07.1993 року. Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. Як встановлено в ході судового розгляду, ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 24.06.2015 р., яка набрала законної сили, кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, закрите через відмову потерпілого [PERSON] від обвинувачення на підставі ст.284 ч.1 п.7 КПК України, тобто з нереабілітуючої підстави. Зазначене є підставою відшкодування відповідачем коштів, потрачених на лікування потерпілого [PERSON] Згідно довідки Доманівської ЦРЛ потерпілий [PERSON], [INFO], перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Доманівської ЦРЛ з 24.05.2015 р. по 02.06.2015 р. (9 ліжко-днів). Вартість одного ліжко-дня у травні 2015 р. складала 255,71 грн. Загальна вартість лікування потерпілого від злочину [PERSON] склала 2 301 грн. 39 коп. (9 х 255,71 грн. = 2 301, 39 грн.) З урахуванням викладеного позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає 1 378 грн. судового збору, зважаючи на те, що позов поданий в інтересах юридичної особи.

Outcome: approved