Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Кодимська міська рада Одеської області звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої працівниками. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Кодимського районного суду Одеської області від 21 липня 2016 року було частково задоволено адміністративний позов [PERSON] та стягнуто на її користь з Кодимської міської ради Одеської області 4001,97 грн. середнього заробітку за період з 17 листопада по 14 грудня 2015 року за час затримки розрахунку при звільненні з публічної служби та 2000,00 грн. моральної шкоди, завданої несвоєчасним розрахунком при звільненні з посади посадової особи місцевого самоврядування. Позивач вважає, що матеріальна шкода, яку понесла Кодимська міська рада внаслідок вказаних виплат спричинена відповідачами, які перебували в трудових відносинах з Кодимською міською радою Одеської області. [PERSON] працювала в Кодимській міській раді з 15 листопада 2010 року секретарем ради VI скликання та виконувала повноваження міського голови з 29 травня 2013 року по 17 листопада 2015 року. [PERSON] працював заступником міського голови з питань житлово-комунального господарства з 05 червня 2013 року по 23 листопада 2015 року. [PERSON] працювала спеціалістом виконкому міської ради з 31 жовтня 2014 року по 30 листопада 2015 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 17 листопада 2015 року на І сесії VII скликання, яка розпочалась о 13:00 годині, було оголошено результати виборів до Кодимської міської ради міського голови [PERSON] та депутатів, в т.ч. і [PERSON], яка до сесії виконувала обовязки міського голови, тобто, [PERSON] вже на сесії знала, що її повноваження закінчились, оскільки були оголошені результати місцевих виборів. По закінченню І сесії розпорядженням міського голови було створено комісію з числа депутатів для прийняття від [PERSON] документації. Після підписання акту прийняття-передачі документації, розпорядженням міського голови № 3 від 17 листопада 2015 року [PERSON] була звільнена із займаної посади. Після оформлення розпорядження № 3 міський голова [PERSON] передав його на виконання спеціалісту міської ради [PERSON], яка виконувала обовязки завідуючої відділом з бюджетних коштів та кредитування виконкому міської ради, для нарахування та перерахування належних [PERSON] виплат відповідно до законодавства про працю та видав [PERSON] належно оформлену трудову книжку. Станом на 17 листопада 2015 року, тобто на день звільнення [PERSON] з посади, право другого підпису в управлінні Державного казначейства належало [PERSON], а право першого підпису було у [PERSON] та [PERSON] Позивач вважає, що саме ці посадові особи 17 листопада 2015 року мали можливість виконати вимоги ст. 116 КЗпП України, здійснити нарахування та виплату належних [PERSON] при звільненні з роботи коштів, оскільки станом на 18 листопада 2015 року Кодимська міська рада залишилась без бухгалтерії так як всі працівники бухгалтерії подали заяви про звільнення й пішли на лікарняний. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити. Відповідачі позовні вимоги не визнали. [PERSON] зазначила, що на час виникнення спірних правовідносин головою Кодимської міської ради був [PERSON], а тому вважає, що саме він повинен нести відповідальність за проведення несвоєчасного розрахунку з нею. [PERSON] пояснив, що в день звільнення [PERSON] на робочому місці знаходився новообраний міський голова, який не надавав йому будь-яких вказівок щодо підписання документів. [PERSON] пояснила, що розпорядження про звільнення [PERSON] вона отримала перед закінченням робочого часу, а тому не могла в цей день провести розрахунок з [PERSON], оскільки управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області приймає платіжні документи лише до 15:00 год., а наступного дня вона була госпіталізована до лікарні де потім перебувала на стаціонарному лікуванні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 130 КЗпП України визначені умови матеріальної відповідальності працівників, якими є: пряма дійсна шкода; протиправна поведінка працівника; вина в діях чи бездіяльності працівника; прямий причинний звязок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. Відсутність однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обовязку відшкодувати заподіяну шкоду. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти необхідність для підприємства, установи, організації провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків грошові виплати. Протиправна поведінка працівника це поведінка працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обовязки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій. Обовязковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є його вина. Трудове законодавство не містить визначення вини, а тому слід використовувати визначення вини, викладене в ст.ст. 23, 25 Кримінального кодексу України, з урахуванням особливостей трудових правовідносин. Вина працівника це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Причинний звязок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і майновою шкодою, яка сталася, повинен бути прямим (безпосереднім). Прямий зв'язок це такий, за якого майнова шкода безпосередньо, з неминучістю випливає з дій чи бездіяльності працівника. Відповідно до ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду, власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. З протоколу № 1 першої сесії Кодимської міської ради Одеської області VII скликання встановлено, що сесія відбулась 17 листопада 2015 року, на якій було оголошено результати виборів Кодимського міського голови та депутатів Кодимської міської ради Одеської області. Відповідно до розпорядження Кодимського міського голови № 3 від 17 листопада 2015 року [PERSON] була звільнена з посади у звязку із закінченням строку повноважень, а [PERSON] було доручено негайно провести повний розрахунок з [PERSON] Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 21 липня 2016 року з Кодимської міської ради Одеської області на користь [PERSON] було стягнуто 4001,97 грн. середнього заробітку за період з 17 листопада по 14 грудня 2015 року за час затримки розрахунку при звільненні з публічної служби та 2000,00 грн. моральної шкоди, завданої несвоєчасним розрахунком при звільненні її з посади. З матеріалів справи встановлено, що станом на 17 листопада 2015 року в управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області знаходилась картка із зразками підписів та відбитка печатки, відповідно до якої право першого підпису мали [PERSON] та [PERSON], а право другого підпису належало [PERSON], які на думку позивача і мають нести матеріальну відповідальність, оскільки саме вони мали право підписати документи, необхідні для проведення розрахунку з [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що 25 жовтня 2015 року були проведені вибори депутатів Кодимської міської ради та Кодимського міського голови. 17 листопада 2015 року о 13:00 годині розпочалася перша сесія 7 скликання. Приблизно через півтори години із зали вийшли депутати і ряд депутатів з новоствореної міської ради разом з [PERSON], яка виконувала обовязки міського голови та пройшли до кабінету №7 де вона працювала, і почали робити опис документів. Приблизно о 16:30 год. депутати вийшли з кабінету [PERSON] та зачинили його. [PERSON] вручили трудову книжку. На наступний день 18 листопада їй стало відомо, що в бухгалтерії знаходився тільки економіст [PERSON], а решта працівників знаходяться на лікуванні в терапевтичному відділенні Кодимської лікарні. Оскільки бухгалтер [PERSON] була на лікарняному, для виконання роботи бухгалтера був укладений трудовий договір з [PERSON] і у звязку з тим, що у неї не було повноважень підписувати фінансові документи, міський голова разом з [PERSON] звернувся до нотаріуса і 25 листопада 2015 року їм було зареєстровано документи в казначействі, і з цього дня вони мали право підписувати всі документи. [PERSON] вийшла на роботу 30 листопада і написала заяву про звільнення. Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив, що у 2015 році він працював в міській раді на посаді спеціаліста-економіста. Розрахунок з [PERSON] не міг провести, оскільки це не входило в його посадові обовязки. Права підпису у нього не було. Свідок [PERSON] повідомила, що сесія міської ради розпочалася 17 листопада 2015 року о 13:00 год, закінчилася приблизно через півгодини о 13:30 13:35. Депутати пішли до міського голови і він зачитав перелік прізвищ депутатів, які повинні піти разом з [PERSON] і описати майно яке вона передає. Вказує, що вона разом з депутатами пішла в кабінет до [PERSON] та особисто писала перелік прийнятих документів. Близько 15:00 год. вони закінчили описувати документи і передали акт міському голові. Будучи в кабінеті міський голова, близько 15:00 год. надав [PERSON] розпорядження про необхідність проведення розрахунку з [PERSON] та наказав розпорядження віднести в кабінет бухгалтеру [PERSON] Свідок [PERSON] повідомив, що після закінчення сесії, міський голова повідомив групі депутатів прізвища тих, які входять в комісію з приймання документів від виконуючої обовязки міського голови [PERSON], та наказав щоб вони йшли приймати документи. Після закінчення прийому документів вони повернулись до кабінету міського голови. Міський голова надав [PERSON] розпорядження про закінчення повноважень [PERSON] для передачі його бухгалтеру [PERSON] Також повідомив, що бачив як [PERSON] приблизно о 15:00 год. пішов в кабінет до [PERSON], та повернувшись повідомив міського голову, що розпорядження передав. Свідок [PERSON] повідомила, що 17 листопада була проведена перша сесія, яка закінчилася приблизно о 15:00 год. В той час вона працювала на посаді бухгалтера. Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, начальник управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області [PERSON] пояснила, що управлінням згідно регламенту, який затверджено наказом Державної казначейської служби України, платежі приймаються і обслуговуються клієнти до 15:00 год. без винятку. Також пояснила, що у випадку знаходження особи на лікарняному, робиться тимчасова картка з правом підпису та додаються документи, які підтверджують обставини у звязку з якими робиться тимчасовий підпис на іншу особу і ця картка діє певний період. Таким чином встановлено, що розпорядження про необхідність проведення розрахунку з [PERSON], бухгалтер [PERSON] отримала 17 листопада 2015 року близько 15:00 год. в той час, як в управлінні Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області час роботи з клієнтами триває саме до 15:00 год., у звязку з чим відповідачі навіть за наявності у них повноважень, обєктивно були позбавлені можливості подати документи до управлінні Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області та провести розрахунок з [PERSON] 17 листопада 2015 року. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність вини відповідачів у не проведенні розрахунку з [PERSON], що виключає їх відповідальність, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed