Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 18 березня 2021 року представник КС «СуперКредит» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії. В обґрунтування позову посилається на те, що в [PERSON] 03 березня 2018 року уклала з кредитною спілкою «СуперКредит» кредитний договір кредитної лінії №СК44/054/18/55/04С3, відповідно до якого отримала кредит в розмірі 15\~000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 03 березня 2018 року. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті тіла кредиту, суму заборгованості по сплаті процентів за період з 14 листопада 2018 року по 03 березня 2021 року, інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 08 березня 2020 року по 31 січня 2021 року, три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 08 березня 2020 року по 03 березня 2021 року; три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 14 листопада 2018 року по 03 березня 2021 року, та судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 к. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, позов підтримав у повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, вважається таким, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання згідно з п.3 ч. 8 ст.128 ЦПК України, не повідомила про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористалася - відзив на позов не подала. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 27 квітня 2021 року. Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Судом встановлено, що\~\~03 березня 2018 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №СК44/054/18/55/04С3, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 15\~000 грн. Відповідно до пункту 3.1 Договору кредит надається у національній валюті після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал за його заявою. Відповідно до видаткового касового ордеру від 03 березня 2018 року позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу транш в сумі 15 000 грн. Нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку сімдесят вісім процентів річних, що передбачено п. 3.3 кредитного договору. Відповідно до пункту 3.4 кредитного договору кредитної лінії позивач має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше, ніж один раз на місяць. Позивач скористався своїм правом та встановив процентну ставку сімдесят вісім процентів річних. Згідно пункту 3.7 кредитного договору прострочення суми кредиту не зупиняє нарахування процентів. Однак відповідач в порушення п.3 умов кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. 10 грудня 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» повідомила [PERSON] \~\~про необхідність погашення простроченої заборгованості в термін до 20 грудня 2020 року, яку вона отримала за місцем реєстрації та проживання. Відповідач не виконала зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту, чим порушила вимоги, встановлені пп.10 п.2.4 кредитного договору щодо сплати нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказані в графіку платежів (п.3 додаткового договору №1) Застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ст.\~1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст.\~625\~Цивільного\~кодексу\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Мотиви та висновки суду. Спілка виконала умови Кредитного договору шляхом перерахування коштів, згідно заяви відповідача від 03 \~ \~ \~ \~березня 2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 03 березня 2018 року. Відповідно до умов кредитного договору позовні вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8731,54 грн., заборгованості по відсотках за період з 14 листопада 2018 року по 03 березня 2021 року в розмірі 7911 грн та інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 08 березня 2020 року по 31 січня 2021 року в розмірі 564,44 грн підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 08 березня 2020 року по 03 березня 2021 року та від простроченої суми зобов`язання по процентах за період з 14 листопада року по 03 березня 2021 року суд враховує наступне. Відповідно до частини 4\~статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі №444/9519/12, провадження № 14-10 цс18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Суд зауважує, що відповідно до ст.625 ЦК України на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені\~статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1\~статті 1048 ЦК України\~і охоронна норма частини 2\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1\~статті 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19, від 03 листопада 2020 року у справі № 921/315/18. За таких обставин вимоги про стягнення 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентах за період з 14 листопада 2018 року по 03 березня 2021 року, не підлягають задоволенню. З урахуванням того, що Кредитний договір №СК44/054/18/55/04С3 03 березня 2018 року діяв до 03 березня 2021 року, позовна вимога про стягнення 3 % річних від простроченої суми зобов`язання по тілу кредиту не підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2168,53 грн. (від 95,53% задоволених вимог 17\~207,20 грн: 18\~011,76 грн х100%).

Outcome: partial