Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. У січні 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 3 червня 2020 року [PERSON] уклала Договір про споживчий кредит №145_0106, відповідно до умов якого остання отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 25 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 02 червня 2025 року. За користування кредитом відповідач зобов`язувався сплачувати проценти в розмірі 56 % річних. Вказані кошти були перераховані позивачем на поточний рахунок [PERSON] . Відповідач мав повертати кредит рівними частинами в розмірі 416,67 грн. та проценти, нараховані на залишок основної суми боргу. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 27702,95 грн. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 2270 грн., а також стягнути з відповідача відсотки, розраховані органом (особою), яка здійснюватиме примусове виконання рішення суду, відповідно до ч.10 ст.265 ЦПК України з моменту набрання рішенням законної сили до моменту виконання рішення за формулою, наведеною позивачем. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Пищенко В.І. направив до суду клопотання, яким підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просив здійснити за його відсутності. Відповідач повторно не з`явилася у судове засідання, була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення №0835000063520 (а.с.85). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляла. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2021 року було залишено позовну заяву без руху (а.с.55-56). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 22 лютого 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.65-66). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 3 червня 2020 року [PERSON] уклала Договір про споживчий кредит №145_0106. Відповідно до п.2.2 якого, відповідач отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 02 червня 2025 року. Кредит надається на споживчі цілі (п.2.3 договору). За користування кредитом відповідач зобов`язувався сплачувати проценти в розмірі 56 % річних. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту (п.2.4 договору). Сума кредиту була нарахована відповідачу, що підтверджується виписками по рахункам виконавця (а.с.8-22). Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.7), загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 27702 гривень 95 копійок, у тому числі: 23738 гривень 24 копійки - заборгованість за основним боргом (кредитом); 3 914 гривень 61 копійка - проценти за користування кредитом; 21 гривня 76 копійок - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 13,00 гривень - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування; 1 гривня 85 копійок - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 13 гривень 49 копійок - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст.265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач отримала кредитні кошти, які повинна була повертати та сплачувати проценти за їх користування. Однак, фактично з жовтня 2020 року перестала сплачувати борг. Тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 23738 гривень 24 копійки - заборгованість за основним боргом (кредитом); 3 914 гривень 61 копійка - проценти за користування кредитом; 21 гривня 76 копійок - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 13,00 гривень - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування; 1 гривня 85 копійок - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 13 гривень 49 копійок - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування. Відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. А отже, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню. Також позивач просив суд у відповідності до вимог ч.ч.10 та 11 ст.265 ЦПК України розрахувати розмір відсотків, які будуть стягуватися з відповідача до моменту виконання рішення. Так, позивач зазначив про таку формулу нарахування 3% річних: (С*3%*Д)/365, де С- сума боргу, 3% - відсотки відповідно до ст..625 ЦК України, Д - кількість прострочених днів, 365 - кількість днів у році (або 366 у високосному році). Суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги в цій частині, оскільки на думку суду, в наведеній формулі міститься помилка, а саме (С*3%*Д)/365 ще слід поділити на 100. В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що 3% річних слід нараховувати до моменту виконання рішення суду з урахуванням приписів, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. З меморіального ордеру №0714930811 від 15 січня 2021 року (а.с.69) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «Державний ощадний банк України»сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у повному обсязі.

Outcome: partial