Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Наше місто» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкової території. В заяві вказує, що 25 травня 2016 року рішенням Запорізької міської ради № 25 створено комунальне підприємство Наше місто». 24 червня 2016 року виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийняте рішення «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг», відповідно до якого комунальне підприємство «Наше місто» з 01.09.2016 року є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 року № 495 «Про надання дозволу на укладення публічного договору» позивачу дозволено укласти публічний типовий договір надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з власниками, наймачами, орендарями житлових будинків комунальної власності міста шляхом оприлюднення його в офіційних засобах масової інформації. Публічний типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, умови якого затверджено Постановою кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» опубліковано в газеті «Запорізька січ» від 27.08.2016 року № 157 (6115). Заперечень від відповідача щодо тексту публічного типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, протятого місяця з дня оприлюднення проекту до заявника від відповідача не надходило. Рішенням Запорізької міської ради від 15.08.2016 року № 441 затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для будинків (гуртожитків) житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя в розрізі кожного будинку окремо, рішенням Запорізької міської ради № 175 від 23.04.2018 року затверджено нові тарифи. Відповідно до абзацу 3 пункту 6 «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою національної комісії з регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28, суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації які утримуються за рахунок коштів населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показниками засобів обліку електричної енергії на початок періоду наступного за розрахунковим. Відповідно до договору про постачання або купівлі-продажу електричної енергії. У відповідності до зазначеної норми між відповідачем та постачальником послуг з електричної енергії договір не укладено. Договори на постачання електричної енергії укладені з комунальним підприємством «Наше місто», яке обслуговує будинку, як постачальник житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач виставляє рахунки на компенсацію вартості електричної енергії за нормами «Правил користування електричною енергією». Відповідач в добровільному порядку відмовляється вносити плату за надані послуги, чим завдає матеріальну шкоду позивачу. Позивача, у період з вересня 2016 року по грудень 2020 року надав відповідачу послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] розмірі 50 025 грн. 17 коп., яка складається з заборгованості за утримання будинку у розмірі 1590,58 грн., за відшкодування електричної енергії у розмірі 48 435,59 грн., яку просили стягнути з відповідача на свою користь. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Ухвалою судді від 10.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подав. У відповідності до ст.ст. 211, 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою представника позивача і у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, взаємовідносини сторін, суддя вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 24.06.2016 виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийняте рішення № 311 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг», відповідно до якого КП «Наше місто» з 01 вересня 2016 року є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 року № 494 «Про надання дозволу на укладення публічного договору» комунальному підприємству «Наше місто» дозволено укласти публічний договір (типовий договір) про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкової території з власниками, наймачами, орендарями житлових будинків комунальної власності міста шляхом оприлюднення його в офіційних засобах масової інформації. На адресу позивача з боку відповідача не надходило в письмовій формі відмови від укладення договору, що свідчить про прийняття пропозиції з боку відповідача на укладення договору згідно з ч. 3 ст. 205 ЦК України. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Пунктом 5 типового публічного договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У відповідності до підпункту 1 п. 11 типового публічного договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк. Відповідно до абзацу 3 пункту 6 «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою національної комісії з регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28, суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації які утримуються за рахунок коштів населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показниками засобів обліку електричної енергії на початок періоду наступного за розрахунковим. Відповідно до договору про постачання або купівлі-продажу електричної енергії. У відповідності до зазначеної норми між відповідачем та постачальником послуг з електричної енергії договір не укладено. Договори на постачання електричної енергії укладені з комунальним підприємством «Наше місто», яке обслуговує будинку, як постачальник житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач виставляє рахунки на компенсацію вартості електричної енергії за нормами «Правил користування електричною енергією». Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем у період з вересня 2016 по грудень 2020 було надано послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за адресою місця мешкання відповідача, а саме [ADDRESS] на суму 50 025 грн. 17 коп., яка складається з заборгованості за утримання будинку у розмірі 1590,58 грн., за відшкодування електричної енергії у розмірі 48 435,59 грн. Відповідачем зобов`язання по своєчасному внесенню оплати за отриманні послуги належним чином не виконується. Вказане достовірно підтверджується розрахунком позивача про утворення заборгованості відповідача (особовий рахунок 31100681). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved