Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Кезер Компрессорен Се звернулося до суду із позовом, в якому просить заборонити відповідачу [PERSON] використовувати позначення «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» в тому числі в мережі Інтернет, в тому числі на веб-сайті [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач незаконно використовує позначення «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» в тому числі в мережі Інтернет, та на веб-сайті [INFO], власником яких є позивач. Зазначив, що позивач не надавав [PERSON] дозволу на використання знаків для товарів та послуг, однак відповідач, станом на день подання позову, не припинив порушувати права позивача, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом. Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача - Гаврика А.В., який діє на підставі довіреності від 10.07.2014 року /довіреність знаходиться в матеріалах справи/, який подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, який належним чином був дві повідомлений судом про час, день та місце розгляду справи, однак повідомлення про вручення поштових відправлень були повернуті поштовим відділенням у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав отримати таке, адже як вбачається із відомостей адресно-довідкового підрозділу при ГУМВС України у Львівській області /а.с.93/, відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] на яку й було направлені дані повідомлення, проте до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що Кезер Компрессорен Се /Kaeser Kompressoren SE - правонаступник Kaeser Kompressoren АG - Кезер Компрессорен АГ, згідно витягу з торгового реєстру від 18.11.2013 року /а.с.66-70/, юридична особа за законодавством Німеччини, є власником знаків для товарів та послуг «[INFO]» за міжнародною реєстрацією [NUMBER], «[INFO]» за міжнародною реєстрацією [NUMBER], «[INFO]» за міжнародною реєстрацією [NUMBER] правова природа яких поширюється, зокрема, на територію України, що підтверджується витягами з міжнародного реєстру марок. Знаки для товарів та послуг охороняються відповідно до вимог національного законодавства України для товарів 7 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, зокрема для машин та апаратів для генерації стисненого повітря, вакууму та потоку, окрім іншого компресорів та їх комплектуючих /а.с.5-61/. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п.3 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Як вбачається із матеріалів справи в травні 2014 року позивач дізнався, що на веб-сайті [INFO] в мережі Інтернет використовуються знаки для товарів та послуг «[INFO]» за міжнародною реєстрацією [NUMBER], «[INFO]» за міжнародною реєстрацією [NUMBER], «[INFO]» за міжнародною реєстрацією [NUMBER]. З метою встановлення особи порушника позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення доказів, в якій просив витребувати інформацію щодо реєстранта доменного імені «[INFO]». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2014 року заяву задоволено, у ТОВ «Інтернет Інвест» витребувано інформацію щодо реєстранта доменного імені «[INFO]» /а.с.62/. Із відповіді ТОВ «Інтернет Інвест» вбачається, що реєстрантом доменного імені «[INFO]» - власником сайту є [PERSON] /а.с.63/. Судом також встановлено, що факт використання відповідачем знаків для товарів і послуг «[INFO]» за міжнародною реєстрацією [NUMBER], «[INFO]» за міжнародною реєстрацією [NUMBER], «[INFO]» за міжнародною реєстрацією [NUMBER] власником яких є позивач в мережі Інтернет, зокрема на сайті [INFO] підтверджується Протоколом огляду доказів №77АБ3936511 складеним [PERSON] нотаріусом м. Москва, 11.09.2014 року /а.с.71-83/. Також встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що позивач дозволу на використання знаків для товарів і послуг відповідачу не давав, та станом на момент подання позовної заяви не припинив порушувати права позивача як власника знаків для товарів та послуг. У відповідності до ст.432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Відповідно до ст.4 Мадридської угоди про Міжнародну реєстрацію знаків 1891 року з дати реєстрації, зробленої в Міжнародному бюро відповідно до положень ст.ст.3, 3 ter, у кожній зацікавленій договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б він був заявлений там безпосередньо. Таке ж положення міститься і у ст.4 Протоколу до Мадридської угоди, де зазначено, що з дати реєстрації або внесення запису, зробленого відповідно до положень ст.ст.3, 3ter, охорона знака в кожній зацікавленій договірній стороні буде такою же, якби цей знак був заявлений безпосередньо у відомстві цієї договірної сторони. У відповідності до ч.3 ст.494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом. Статтею 495 ЦК України передбачено, що виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання належить володільцю міжнародної реєстрації. Згідно ч.5 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати. Статтею 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» передбачено, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Виходячи із положень Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» під знаком для товарів і послуг розуміють позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб, тобто, торговельна марка - це будь-яке позначення або сполучення позначень, за допомогою яких можна відрізнити товари або послуги одного підприємства від товарів або послуг іншого підприємства, які являють собою товарний знак. Основними завданнями торговельної марки є встановлення відмінності одного знаку для товарів і послуг від аналогічних товарів і послуг інших виробників, а також реклама і захист товару чи послуги. Торговельна марка виконує ряд функцій: інформаційну; функцію індивідуалізації; рекламну та охоронну. Суть функції індивідуалізації полягає в тому, що торговельна марка дозволяє показати характерні для даного товару якість, використані технології, наявність сервісного обслуговування та інших особливих ознак продукції. Рекламна функція реалізується завдяки поширенню інформації про товаровиробника, його товари чи послуги, формуванню і підтримці інтересу до товару. Торговельна марка інформує про те, що випуск продукції під вказаним знаком може здійснюватися тільки за спеціальним дозволом, а також виконує превентивну функцію для можливих посягань на виключні права його власників. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] незаконно використовував позначення «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», власником яких є Кезер Компрессорен Се, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі та заборонити [PERSON] використовувати позначення «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]» в тому числі в мережі Інтернет, в тому числі на веб-сайті [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.84/.

Outcome: approved