Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Орган опіки та піклування Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові зазначено, що відповідачка є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, вихованням дитини не займається, її долею не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклується. Позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передана дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання представник позивача не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд вважає, що відповідачка була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає її неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно свідоцтва про народження, виданого 14 березня 2008 року Астраханською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 14 березня 2008 року складено відповідний актовий запис № 02. Згідно повідомлення Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 06 листопада 2019 року, 21 липня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка [PERSON] та дружини [PERSON] , про що 21 липня 2012 року складено відповідний актовий запис № 425. Зазначений шлюб розірвано на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 березня 2014 року. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 липня 2011 року, відібрано [PERSON] , [INFO] , від його матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] аліменти на неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь дитячого закладу або особи, якій буде передана під опіку дитина, починаючи з 30 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення суду набрало законної сили 15 липня 2011 року. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2012 року, повернуто [PERSON] її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який перебував на утриманні в КЗ «Бердянська загальноосвітня школа-інтернат 1-3 ступенів» Запорізької обласної ради. Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь КЗ «Бердянська загальноосвітня школа-інтернат 1-3 ступенів» Запорізької обласної ради на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь дитячого закладу або особи, якій буде передана під опіку дитина, починаючи з 30 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначене рішення суду набрало законної сили 10 грудня 2012 року. Згідно характеристики з місця проживання, відповідачка на території Астраханської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області мешкає з дитячих років. Зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не мешкає. Після закінчення 9 класу Астраханської школи навчалася за спеціальністю швея моторист в м. Мелітополі Запорізької області, але навчання так і не закінчила. [PERSON] має двох неповнолітніх дітей, але менша донька постійно проживає зі своїм батьком, а вихованням сина [PERSON] не займається, життям дитини не цікавиться та з дитиною не проживає. Залишила його на прабабусю [PERSON] , 1942 року народження, яка є пенсіонеркою, особою похилого віку та за станом здоров`я не справляється з вихованням дитини. [PERSON] постійної роботи не має, вживає алкоголь. Згідно акту обстеження умов проживання від 12 вересня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] [PERSON] та [PERSON] .. В будинку неохайно, речі розкидані, постільна білизна брудна. Для виховання та розвитку дитини не створено жодних умов. Бабусю було попереджено про відповідальність матері за виховання, розвиток, навчання сина та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно акту обстеження умов проживання від 25 жовтня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Для виховання та розвитку дитини належні умови відсутні. Стосунки, традиції сім`ї напружені. Дитина не має належних умов для проживання, належного виховання не отримує. Згідно клопотання Астраханської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 24 жовтня 2019 року, адміністрація школи порушує питання про вжиття заходів щодо виконання батьківських обов`язків [PERSON] стосовно сина [PERSON] , учня 6 класу, 2008 року народження, який систематично пропускає уроки без поважної причини, агресивно поводиться з однолітками, вступає в бійки. Водить знайомство з неблагонадійними особами старшого віку, які вживають алкоголь. Неадекватно реагує на зауваження дорослих, втікає із занять, вживає нецензурну лексику. Мати не займається вихованням сина, вживає алкоголь, не відвідує школу та не реагує на дзвінки класного керівника, з сином не проживає. Дитина проживає з бабусею літнього віку [PERSON] , яка не справляється з вихованням дитини. Згідно рішення опікунської ради при Астраханській сільській раді Мелітопольського району Запорізької області від 25 жовтня 2019 року щодо виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , вирішено клопотати перед службою у справах дітей Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 05 грудня 2019 року про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] , встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини протягом тривалого часу. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї аліментів. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином, судом встановлено, що мати дитини [PERSON] систематично, навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина протягом тривалого часу: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умови для отримання дитиною освіти. Крім того, відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатною та має можливість надавати допомогу на утримання сина. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах малолітньої дитини, позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої дитини та стягнути з відповідачки на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передана дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved