Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Керівник Самбірської місцевої прокуратури Львівської області, в інтересах держави в особі: Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, посилаючись на те, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2020 року у справі № 452/1177/20, який набрав законної сили 22 червня 2020 року, затверджено угоду про визнання винуватості від 29 квітня 2020 року, укладену між прокурором Самбірської місцевої прокуратури Львівської області Брящеєм В.І., якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 12019140290000904 від 18 грудня 2019 року, з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні [PERSON] , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладену в приміщенні прокуратури. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 16 грудня 2019 року о 10 год. 00 год. на території Бісковицької сільської ради Крукеницького лісництва ДП «Самбірський лісгосп», зокрема у кварталі № 28 виділів 17 та 19 , що неподалік с. Викоти Самбірського району Львівської області, маючи умисел на незаконну порубку дерев, із застосуванням бензопили, шляхом зрізування, а саме: відокремлення від кореня, вчинив незаконну порубку 20 дерев, з яких: сім дерев породи «осика», загальним об`ємом деревини 3,3 м.куб.; чотири дерева породи «дуб звичайний» - 1,074 м.куб.; шість дерев породи «граб звичайний» - 0,507 м.куб;, три дерева породи «вільха чорна» - 0,74 м.куб., - загальна вартість яких згідно постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» становить 67885 грн. 97 коп., чим особою спричинено тяжкі наслідки. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік. У добровільному порядку [PERSON] , не відшкодував завдану шкоду, що підтверджується інформацією Бісковицької сільської ради № 374 від 12 жовтня 2020 року. Крім того, згідно даної інформації, Бісковицька сільська рада самостійно з позовом до [PERSON] в суд не зверталась. Позивач просить стягнути з [PERSON] на розрахунковий рахунок Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області 67885 грн. 97 коп. шкоди, завданої державі, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області прийнято до розгляду, відкрито провадження у дані справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Також даною ухвалою було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Від відповідача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши подані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1311 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно із ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості від 29 квітня 2020 року, укладену між прокурором Самбірської місцевої прокуратури Львівської області Брящеєм В.І., якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 12019140290000904 від 18 грудня 2019 року, з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні [PERSON] , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладену в приміщенні прокуратури, за умовами якої сторони погодились на повне визнання [PERSON] своєї винуватості за ч. 4 ст. 246 КК України та призначення йому узгодженого сторонами покарання. Із копії вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2020 року вбачається, що [PERSON] 16 грудня 2019 року о 10 год. 00 год. на території Бісковицької сільської ради Крукеницького лісництва ДП «Самбірський лісгосп», зокрема у кварталі № 28 виділів 17 та 19 , що неподалік с. Викоти Самбірського району Львівської області, маючи умисел на незаконну порубку дерев, із застосуванням бензопили, шляхом зрізування, а саме: відокремлення від кореня, вчинив незаконну порубку 20 дерев, з яких: сім дерев породи «осика», загальним об`ємом деревини 3,3 м.куб.; чотири дерева породи «дуб звичайний» - 1,074 м.куб.; шість дерев породи «граб звичайний» - 0,507 м.куб;, три дерева породи «вільха чорна» - 0,74 м.куб., - загальна вартість яких згідно постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» становить 67885 грн. 97 коп., чим особою спричинено тяжкі наслідки. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік. Вирок суду набрав законної сили 22 червня 2020 року. Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Із абзацу 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Пленум роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України (ст. ст. 1166, 1187 ЦК України 2004 року) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України доведена, шкода, заподіяна Бісковицькій сільській раді Самбірського району Львівської області, пов`язана із вчиненням даного злочинного діяння, не відшкодована, відомостей про неплатоспроможність відповідача суду не представлено, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в користь Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області 67885 грн. 97 коп. шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved