Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 17.02.2021 позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, в якому просив змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом Малинського районного суду від 22.01.2020 про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, змінивши спосіб їх стягнення та визначивши їх в твердій грошовій сумі 1200 грн щомісячно на кожну дитину. 16.04.2021 позивач змінив предмет позовних вимог та просив зменшити розмір аліментів визначених з 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) на 1/6 частину усіх видів його доходу (заробітку). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.01.1988 року виконавчим комітетом Скуратівської сільської ради Малинського району було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] . В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На початку 2020 року позивач з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини. Позивач зазначив, що на даний час офіційно не працевлаштований, не має постійного місця роботи та не має стабільного доходу, а у зв`язку зі станом здоров`я та проходженням лікування навіть не має періодичних заробітків, так як живе за рахунок мізерних заощаджень. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 10.03.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 05 квітня 2021 року, яке через за клопотанням позивача відкладено на 08.06.2021. 16.04.2021 позивач подав заяву про зміну предмету позову та відповідь на відзив. Ухвалою від 08.06.2021 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 12 годину 08.07.2021 року. 08.06.2021 від позивача надійшли доповнення до відповіді на відзив. Відповідач у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою від 20.05.2021 про розгляд справи без її участі, надала додаткові пояснення щодо позову; 31.03.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Позиція позивача Позивач у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримав повністю, просив задовольнити. Вказав, що на сьогоднішній день має заборгованість по аліментам в розмірі 3468,9 грн, до сплати за червень 2021 року аліменти визначені у розмірі 2395 грн, за липень - 2510 грн. Такий розмір аліментів( як на червень-липень 2021 року) його влаштовує, але просив суд розібратися з тими сумами, які йому нараховані були за період з 19.01.2021 по червень 2021 року, вважає їх завеликими по 4500 грн в місяць, через це він вже заплатив заборгованість у розмірі 12000 грн. Зазначив, що вже давно офіційно не працевлаштований, має тривалий час проблеми зі здоров`ям, потребує лікування. Наразі з відповідачем він офіційно розлучений та проживає з іншою жінкою без реєстрації шлюбу. В колишній сім`ї залишив майно землю, сільськогосподарську техніку, відповідач з дітьми цим користуються і мають дохід, ще й аліменти просять. Ваажає це не справедливим, при цьому на запитання суду пояснив, що з позовом про поділ майна до суду не звертався. Позиція відповідача Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що доводи позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказала, що позивач ухиляється від сплати аліментів, за рахунок чого у нього виникла заборгованість з січня 2021 року. В позовній заяві позивачем вказано, що він хворіє, потребує вартісного та тривалого лікування, придбання ліків та проходження реабілітації, однак, не надав доказів щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, а надав лише довідки та виписки про встановлені діагнози, які передбачають можливість працювати. У задоволенні позову просить відмовити повністю за безпідставністю. Встановлені судом обставини Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 24.01.1998 року, про що виконавчим комітетом Скуратівської сільської ради Малинського району Житомирській області складено відповідний актовий запис №1 (а.с.7). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Малинським районним судом Житомирської області був виданий судовий наказ, який набрав законної сили 22.01.2021, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.01.2021 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.11). З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що останній запис датований 26.04.2018 - він звільнений з роботи за згодою сторін (а.с.12-15). З медичних довідок (датовано 11.02.2021), протоколу МРТ-обстеження (датовано 24.04.2019) та консультаційного висновку (датовано 11.02.2021) вбачається, що [PERSON] встановлені наступні діагнози: остеохондроз та спондилоартроз поперекового відділу хребта, геморой другого ступеню (а.с.16-19). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з частиною другою статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у ст. 180 Сімейному кодексі України. Відповідно до\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192\~СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з п. 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на момент винесення судом судового наказу про стягнення аліментів, позивач не був офіційно працевлаштований та мав проблеми зі здоров`ям такі ж, як і на момент розгляду даної справи, тобто, жодних належних доказів про істотні зміни в сторону погіршення у матеріальному стані чи стані здоров`я за період з 22.01.2021 (дата винесення судового наказу) по даний час [PERSON] не надав. Зміни у сімейному стані позивача розірвання шлюбу з відповідачем та наявність фактичних шлюбних стосунків з іншою жінкою, суд не приймає як істотну обставину, оскільки позивачем не обґрунтовано належними доказами, що такі зміни вплинули на змогу сплати позивачем аліментів у вже визначеному розмірі. Будь-яких доказів щодо перебування позивача у важкому матеріальному становищі матеріали справи не містять. Лише сам факт того, що позивач на даний час не працює не може бути підставою для зміни розміру аліментів у сторону зменшення. Суд зауважує, що позивач у судовому засіданні погодився з тим розміром аліментів, який йому визначили до сплати у ДВС на червень-липень 2021 року. Суд наголошує позивачу, що всі питання щодо сплати аліментів за виконавчим листом (судовим наказом) вирішуються державним виконавцем при виконанні судового рішення. Відповідно до частини 3 статті 195\~СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Діючим законодавством передбачено порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця, зокрема, ч. 1 ст. 74 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» визначає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Позивач, фактично ставлячи під сумнів розрахунок боргу по аліментам, не скористався визначеним законодавством правом на оскарження такого розрахунку. При цьому\~суд роз`яснює\~позивачу,\~що у\~новому розмірі\~аліменти сплачуються\~з дня\~набрання рішенням\~законної сили,\~а тому\~його прохання\~про перерахунок\~сум аліментів,\~які йому\~були нараховані\~за січень-травень\~2021\~року,\~в межах\~даного провадження, не ґрунтуються на законі. Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не можуть, а також те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду є мінімально визначеним, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак, в задоволенні позову слід відмовити. Розподіл судових витрат У позовній заяві позивач, з огляду на обраний ним спосіб захисту, просив звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах (...) про зміну способу стягнення аліментів. Ухвалою про відкриття провадження від 10.03.2021 було визначено, що з врахуванням суті спору та обраного позивачем способу захисту, питання судових витрат, зокрема, стягнення судового збору, будуть вирішуватись судом за наслідками розгляду справи по суті, оскільки на стадії відкриття провадження суд не досліджує докази та не перевіряє на відповідність закону обраного позивачем способу захисту. Оскільки за наслідками розгляду справи судом відмовлено позивачу в задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved