Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

На підставі договору купівлі -продажу від 25.07.2000 року, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Згідно довідок Ясногірського старостинського округу Краматорської міської ради № 536 від 17.03.2021 року та № 203 від 31.03.2021 року, суд вбачає, що відповідач [PERSON] разом з неповнолітньою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 17.03.2021 року, складеного Ясногірським старостинським округом Краматорської міської ради, [PERSON] , [INFO] разом з донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] лише зареєстровані, але фактично ніколи не проживали в ньому. Відповідно до копії паспорта відповідача, свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування, довідки з учбового закладу, [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що останні мешкають на території Російської Федерації. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім`ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважними причинами відсутності члена сім`ї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження тощо. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідача слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житлом. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. При вирішенні спору враховується положення цього закону, вік неповнолітньої [PERSON] , яка на момент розгляду справи досягла восьми років, суд вважає, що остання теж втратила право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона не проживає за цією адресою більш ніж один рік, оскільки разом з матір`ю мешкає на території іншої держави. Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved