Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ЗМР про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/4 частину будинку [ADDRESS] , які належали їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 19 лютого 1960 року за № 1/1778. Позивачі є єдиними спадкоємцями після померлої та у встановлений шестимісячний строк після смерті матері звернулися до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Оскільки оригінал свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку був втрачений, то [PERSON] звернулася із заявою до Запорізького обласного державного нотаріального архіву про видачу його дубліката, проте у видачі було відмовлено, оскільки свідоцтво було видано на ім`я [PERSON] . Оскільки спадкоємцями не були надані оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, то постановою державного нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 08 червня 2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачі просять встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про права на спадщину, виданому 19 лютого 1960 року Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою за № 1/1778 на ім`я [PERSON] та визнати за ними право власності по 1/8 частині житлового будинку [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 12 березня 2020 року ухвалою суду клопотання позивачів задоволено, витребувано з Запорізького обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію свідоцтва про право на спадщину, видане Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 19 лютого 1960 року за № 1/1778 на ім`я [PERSON] 28 травня 2002 року ухвалою суду підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивачі, повідомлені своєчасно та належним чином, не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Представник позивача, повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини у справі [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У наслідок укладення 30 квітня 1958 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , а у наслідок укладення 11 квітня 1986 року між [PERSON] та [PERSON] шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . На підставі свідоцтва про право на спадкування, виданому нотаріусом Першої Запорізькї нотаріальної контори Лисенком Є.В. 12 лютого 1960 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частинах належав житловий будинок [ADDRESS] . У свідоцтвах про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , та свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . На підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] попер [PERSON] , що підтверджається свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . У довідці Обласного управління комунального господарства від 23 листопада 2000 року за № 344 вказано, що 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 02 лютого 2019 року [PERSON] та [PERSON] до державного нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори подані заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , [INFO] , за наслідками чого була заведена спадкова справа № 40/2-19. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 17 травня 2019 року державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори до Запорізького обласного державного нотаріального архіву здійснено запит про надання дублікату документу, який посвідчує право власності на ім`я [PERSON] на частину житлового будинку [ADDRESS] . Постановою державного нотаріусу Запорізького обласного державного нотаріального архіву ГТУЮ в Запорізькій області від 30 травня 2019 року відмовлено [PERSON] як спадкоємиці за законом після померлої [INFO] [PERSON] дублікату Свідоцтва про право на спадщину, виданого 19 лютого 1960 року за реєстровим № 1/1778 Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] , який зберігається у Запорізькому обласною державному нотаріальному архіві, у зв`язку з тим, що не подані документи, які підтверджують, що [PERSON] , яка отримувала свідоцтво про право на спадщину [INFO] та [PERSON] , 1939 року народження, яка на період з 1958 по 1986 року перебувала під прізвищем [PERSON] , є однією і тією ж самою особою. Окрім цього вказано, що у свідоцтві про право на спадщину № 1/1778 від 19 лютого 1960 року не вказано дата народження [PERSON] , зазначено тільки, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . 08 червня 2019 року постановою державного нотаріусу Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Н.П. Дмитрієвою відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини 1 статті 315 ЦПК України). Статтею 19 Кодекс про шлюб та сім`ю України від 20 червня 1969 року (чинний на момент укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] та [PERSON]. ) було передбачено, що при укладенні шлюбу подружжя за своїм бажанням обирає прізвище одного з подружжя як їх спільне прізвище, або кожен з подружжя зберігає своє дошлюбне прізвище, або може приєднати до свого прізвища прізвище другого з подружжя. З`єднання прізвищ не допускається, якщо дошлюбне прізвище хоча б одного з подружжя є подвійним. Матеріали справи не містять відомостей щодо дати отримання [PERSON] паспорту на ім`я [PERSON] , через що встановити дати видачі на її ім`я паспорту за зміненим прізвищем « [PERSON] » не можливо. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину від 19 лютого 1960 року бере до уваги сукупність даних, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини надають підстави стверджувати, що хоча свідоцтво про право на спадкування від 19 лютого 1960 року було видане на ім`я [PERSON] без зазначення дати її народження, останнє належало [PERSON] , прізвище якої було змінено на підставі свідоцтва про шлюб спочатку на « [PERSON] » та у подальшому на підставі про шлюб на « [PERSON] ». Тобто, з наведеного вбачається, що на момент смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину від 19 лютого 1960 року належало їй. Вирішуючи питання про визнання за позивачами право власності на майно у порядку спадкування за законом, суд виходить із наступного. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачі у розумінні ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Оскільки із заявами до нотаріусу про прийняття спадщини після померлої матері позивачі звернулися у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, вони вважаються такими, що належним чином її прийняли. Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом. Згідно роз`яснення Міністерства юстиції України №19/32-319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в cудовому порядку. Статтею 392 ЦПК України передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved