Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 20.02.2019 [PERSON] (далі також позивач) звернулася з позовною заявою до суду, в якій просить стягнути з [PERSON] (далі також відповідач) на її користь 15 000 грн. матеріальної шкоди та 9726 грн.06 коп. моральної шкоди. 1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в січні 2019 року в квартирі [ADDRESS] , що належить їй на праві власності, з вини відповідача, яка проживає поверхом вище у квартирі [NUMBER] , сталося затоплення квартири, внаслідок чого були пошкоджені коридор та ванна кімната. Зокрема, пошкоджені стіни та стеля. Після затоплення позивач звернулась до ЖБК №1. Його працівниками складено акт, в якому вказано, що причиною затоплення квартири [NUMBER] стало аварійне пошкодження внутрішньої мережі теплопостачання - металопластикова труба рушникосушки в квартирі [NUMBER] . Крім того, позивач зазначила, що у зв`язку з відмовою відповідача відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку, вона змушена витрачати значну кількість часу на спілкування з юристами, експертами, збирати необхідні документи, витрачати додаткові кошти. Все це позбавляє позивача можливості приділити час відпочинку з сім`єю та вирішенню сімейних проблем. Психологічна напруженість, зумовлена таким перебігом подій, призвела до виникнення конфліктів в сім`ї, що завдає додаткових моральних страждань. ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2019 справу № 296/1658/19 передано судді Рожковій О.С (а.с.21). 2.2. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13.03.2019 відкрито провадження у справі №296/1658/19 та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, також даною ухвалою відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення (а.с.24-26). 2.3. 21.06.2019 відповідачем до Корольовського районного суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила суд відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] повністю спираючись на те, що: (1) комунікаційні мережі, які наявні в квартирі відповідача, перебувають у справному стані та не мають (і не мали) будь-яких протікань, як то води так і каналізаційних стоків. Квартира відповідача знаходиться весь час в сухому та придатному стані. (2) через претензії позивача по залиттю квартири, відповідач в січні 2019 року неодноразово зверталась до будинкоутримувача ЖБК №1 та Управління комунального господарства міської ради. За наслідками вказаних звернень у квартирі відповідача працівниками ЖБК №1 оглянуті стояки постачання та відводу води, тепла та каналізації. Проривів та протікань не виявлено та не зафіксовано фактів втручань. (3) відповідач самовільно не підключалась до комунальних мереж будинку - стояків, які проходять в ніші стіни. (4) в квартирі відповідача, з оглядового віконця у нішу, в якій проходять комунальні мережі, стікає зверху вниз температурний конденсат. (5) в осінню пору 2018 року в ніші здійснювалась повна заміна стояка водопостачання. (6) акт ЖБК №1 від 22.01.2019 року, на який вказує позивач, є одностороннім документом зацікавлених осіб, що не містить доказів про вину відповідача. Крім того в цьому ж акті вказано, що причиною затоплення квартири [NUMBER] стало аварійне пошкодження внутрішньої мережі теплопостачання - металопластикова труба полотенцесушителя в квартирі [NUMBER] , але позивач у своїй заяві від 02.02.2019 року на ім`я начальника ЖБК №1 вказує про те, що відбувається затоплення її квартири каналізаційними стоками. (7) розрахунки позивача про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди поспішні, оскільки не доведено умислу (вини) відповідача по затопленню квартири позивача та розрахунки виведено віртуально без фактичного дослідження заявлених пошкоджень. 2.4. 18.06.2019 представник третьої особи - адвокат Чертков В.О. подав пояснення, в яких зазначив, що 22.01.2019 комісією ЖБК №1 складено акт щодо затоплення кв. [ADDRESS] , що належить позивачу. Правовстановлюючі документи на кв. [ADDRESS] у ЖБК №1 відсутні. Також у поясненнях зазначено, що відповідач чинила перешкоди працівникам ЖБК №1 у доступі до її квартири. 2.5. Ухвалою суду від 17.02.2020 задоволено клопотання позивача та призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено. 2.6. 03.12.2020 надійшов висновок експертів № 212/11-2020 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 23.11.2020 року. 2.7. У зв`язку з надходженням висновку експертів ухвалою від 10.12.2020 поновлено провадження у цивільній справі № 296/1658/19. 2.8. 05.07.2021 представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. 2.9. 05.07.2021 відповідач та її представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та просили відмовити в задоволені позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві. Додатково представником відповідача подано до суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта не рухомого майна, як доказ того, що позивач продала квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.147). 2.10. Представник третьої особи в судове засіданні 05.07.2021 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. Квартира [ADDRESS] у період з 01.04.2015 по 04.12.2020 належала на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта не рухомого майна (а.с.11-13, 147). 3.2. У січні 2019 сталося залиття коридору та ванної кімнати квартири [ADDRESS] , що стверджуються актом, складеним комісією ЖБК №1 від 22.01.2019. Як зазначено в акті «причиною залиття є аварійне пошкодження внутрішньої мережі теплопостачання - металопластикова труба полотенцесушителя в квартирі [NUMBER] » (а.с.15). 3.3. У висновку № 212/11-2020 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 23.11.2020 року. вказано, що наявні пошкодження в кв. [NUMBER] та їх розташування характерні для пошкоджень, що виникли в наслідок проникнення рідини (залиття) з вище розташованих приміщень кв. [NUMBER] . Разом з тим, експерти не можуть спростувати чи підтвердити факт, що залиття кв. [NUMBER] відбулося саме в наслідок пошкодження внутрішніх мереж теплопостачання кв. [NUMBER] , а саме металопластикової труби рушникосушки, оскільки при обстежені відсутні сліди ремонту, пошкодження даної системи, а також відсутні сліди залиття. Вартість ремонтно-будівельних робіт на усунення наслідків залиття кв.[NUMBER] складає 12 984 грн., в тому числі ПДВ 2164 грн. (а.с.110-135). IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ 4.1. Відповідно до статті 151 Житлового кодексу України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. 4.2. Положеннями статті 177 Житлового кодексу України встановлено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. 4.3. Частиною 4 статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власність зобов`язує. 4.4. Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 4.5. Згідно з частинами першою, другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 4.6. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 4.7. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992 року [NUMBER] «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. 4.8. Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 4.9. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 Цивільного кодексу України). V. ВИСНОВОК та ОЦІНКА СУДУ 5.1. Між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. 5.2. Встановлено, що у січні 2019 відбулось залиття квартири позивача та причиною такого залиття є аварійне пошкодження внутрішньої мережі теплопостачання - металопластикова труба полотенцесушителя в квартирі [NUMBER] ., що зафіксовано актом комісієї ЖБК №1 від 22.01.2019. 5.3. Станом на час виникнення події залиття позивач була власником квартири [ADDRESS] . 5.4. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. 5.5. Будь-яких доказів на спростування зазначених у акті відомостей про подію залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідач суду не надала. 5.6. Допитані у судовому засіданні 17.02.2020 свідки [PERSON] та [PERSON] , засвідчили факт залиття у січні 2019 року квартири [ADDRESS] квартирою поверхом вище. Свідок [PERSON] також підтвердив, що затоплення сталося в наслідок аварійного пошкодження внутрішньої мережі теплопостачання - металопластикової труби рушникосушки в квартирі [NUMBER] , оскільки свідок працює головним інженером в ЖБК №1 і саме він підписував акт, складений 22.01.2019. Додатково свідок пояснив, що працівники ЖБК №1 неодноразово приходили до квартири відповідача, щоб встановити причину затоплення, але до квартири їх не допускали, навіть довелося викликати міліцію. Після того, як працівники ЖБК №1 зайшли до квартири відповідача, побачили, що у ванній кімнаті встановлена нестандартна металопластикова труба, яка вела до рушникосушки і на ній є сліди протікання. Свідок також зазначив, що працівники ЖБК №1 працюють лише з металевими трубами. Одразу, як тільки було встановлено місце протікання, працівниками ЖБК №1 проведено ремонтні роботи. 5.6.1. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою сторін у справі, вказала, що була в квартирі позивача [NUMBER] та бачила мокру з пліснявою стелю в туалеті і частину стіни в коридорі. В квартирі стояв сморід. Також свідок додатково пояснила, що бачила і чула, як відповідач не допускала працівників ЖБК №1 до своєї квартири. 5.7. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 23.11.2020 № 212/11-2020 вартість відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] внаслідок залиття складає 12 984 грн., в тому числі ПДВ 2164 грн. 5.8. Вказаний висновок експерта суд вважає обґрунтованим, таким що не суперечить іншим матеріалам справи, не викликає сумніву в його правильності та вважає належним, допустимим, достовірним доказом у даній справі. 5.9. Суд враховує, що за загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. 5.10. Так, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини і якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У зв`язку з цим суд зазначає, що не позивач має доводити наявність вини відповідача, а відповідач повинна довести відсутність її вини у завданні шкоди. Проте, відповідачем у справі не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність її вини в залитті квартири позивача. 5.11. Отже, наявні у справі докази у своїй сукупності є належними доказами, що доводять причинний зв`язок між завданням позивачу шкоди, протиправністю діяння відповідача, наявністю причинного зв`язку між шкодою і протиправним діяннями відповідача та вини останньої в її заподіянні. 5.12. Враховуючи викладене та те, що позивач на момент залиття квартири була її власником, позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, підлягає частковому задоволенню у розмірі 12 984 грн. 00 коп., що визначений у висновку експерта. 5.14. При вирішенні питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує наявність спричинених їй душевних та моральних страждань, завданих пошкодженням належного їй майна та пов`язаних з незручностями через проживання у пошкодженій підвищеною вологістю квартирі. Верховний Суд у справі №817/48/18 вказав, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної школи не є (і не може бити) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. 5.15. За таких обставин, суд не приймає до уваги заперечень відповідача щодо відсутності у позивача підстав для вимог про стягнення моральної шкоди, враховуючи встановлені у справі обставини, характер правопорушення, глибину заподіяних позивачу душевних страждань, їх тривалість та наслідки, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що на відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1000,00 грн. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ 6.1. У зв`язку з тим, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13.03.2019 позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, а за наслідками розгляду справи позов задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь державного бюджету судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial