Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Кредитна спілка «Спілка пенсіонерів України» звернулися до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], треті особи: Служба по справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ Запорізької МВ ГУМВС України в Запорізькій області, про виселення В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2012 року з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором та звернуто стягнення на жилий будинок № 56 по вулиці Політкаторжан у м. Запоріжжі, який знаходиться в іпотеці. Оскільки у вказаному будинку на цей час мешкають відповідачі, що перешкоджає виконанню рішення суду. 10 квітня 2015 року КС «Спілка Пенсіонерів України» направила відповідачам письмову вимогу про звільнення житлового будинку у 30-денний строк. Однак, до цього часу вказана вимога відповідачами не виконана, спірний житловий будинок не звільнено. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], неповнолітню [PERSON], [INFO], з житлового будинку № 56 по вулиці Політкаторжан у м. Запоріжжі без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні представники позивача позовну заяву підтримали з підстав, викладених у ній, додатково суду пояснивши, що на цей час вони не мають підтвердження того, що відповідачі отримали письмову вимогу про звільнення спірного житлового будинку. Наполягали на її задоволенні у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, при цьому суду пояснивши, що письмову вимогу про виселення отримала лише [PERSON] у квітні 2015 року. На вказану вимогою остання надала КС «Спілка Пенсіонерів України» письмову відповідь. Проте інші відповідачі вказаної письмової вимоги не отримували, оскільки знаходилися за межами м. Запоріжжя. Відповідачі [PERSON], [PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, надали письмові заперечення, відповідно до яких зазначають, що позовні вимоги КС «Спілка пенсіонерів України» не визнають, оскільки вони не обґрунтовані та не підтверджуються наявними доказами. Представник третьої особи Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ Запорізької МВ ГУМВС України в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень щодо позову не має. Представник третьої особи Служби по справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в інтересах дитини. Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, а також дослідивши інші докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2012 року позов Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь КС «Спілка пенсіонерів України» заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2008 року в сумі 256385 грн. 67 коп. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок № 56 по вулиці Політкаторжан у м. Запоріжжі, який належить [PERSON] на праві власності. 8 липня 2013 року на підставі виконавчого листа, виданого за вказаним судовим рішення, державним виконавцем відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки. В процесі виконання судового рішення встановлено, що у спірному будинку зареєстрована неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим державний виконавець запитав орган опіки та піклування попередню згоду на відчуження будинку, на що отримав лист про відмову від 22 січня 2013 року, оскільки це призведе до звуження обсягу існуючих житлових прав та порушення охоронюваних законом інтересів неповнолітньої. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~40 Закону України «Про іпотеку»\~звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей; виселення проводиться у порядку, встановленому законом; після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги; якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя, або в інший погоджений сторонами строк. Позивач надав суду вимогу про виселення від 04 квітня 2015 року, адресовану відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], в якій запропонував останнім добровільно звільнити спірний будинок у 30-денний строк. Вимогами ч. 2 ст.\~10, ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 4\~ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч вищевказаним нормам закону, позивачами суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачі отримали вимогу про виселення від 04.04.2015 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем порушено порядок позасудового врегулювання виселення відповідачів із спірного будинку, передбачений\~ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», а тому позовні вимоги щодо виселення відповідачів зі спірного будинку є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed