Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Позов мотивовано тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005року №630 та ЗУ «про житлово - комунальні послуги». Відповідачі систематично отримують від підприємства послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання і заборгували за надані послуги станом на 20.03.2020рік 8908,82 грн. Крім того, за весь час прострочення оплати нараховано 337,57грн. - 3% річних та 534,19грн. - сума втрат від інфляції. У добровільному порядку боржники сплатити борг відмовляються, у зв`язку з чим КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» терпить матеріальні збитки та було вимушено звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 16.04.2020року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992року № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005року № 630. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Судом встановлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у якому проживають відповідачі забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». З особового рахунку № [NUMBER] (а.с.14) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з оборотної відомості та розрахунку суми заборгованості заборгованість відповідачів за надані послуги централізованого теплопостачання станом на 20.03.2020 рік становить 8908,82 грн. (а.с.12, 13). Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів цієї суми заборгованості. Щодо стягнення інфляційних та 3% річних, то суд звертає увагу, що відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, слід враховувати, що за юридичною природою правовідносини сторін вони є грошовими зобов`язаннями і на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого в постанові від 30.10.2013 року по справі 6-59цс13, закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. З огляду на зазначене, позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідачів 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 337,57 грн. та суми втрат від інфляції в розмірі 534,19 грн. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 2102,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору в рівних частинах. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved