Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Луцький міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.07.2020 року до Луцького міського центру зайнятості звернулася [PERSON] з метою пошуку роботи та на підставі поданих заяв, їй було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. При цьому, для отримання статусу безробітного [PERSON] вказала через відсутність роботи не має заробітку або інших, передбачених законодавством доходів. Вказує, що в листопаді 2020 року при опрацюванні пам`ятки для спеціалістів «Розслідування за даними РЗО», було встановлено, що [PERSON] отримує пенсію за віком з 09.03.2018 року довічно. Відповідно до наказу Луцького міського центру зайнятості від 23.11.2020 року НТ201123 прийнято рішення щодо повернення [PERSON] отриманої допомоги по безробіттю за період з 09.07.2020 року по 12.11.2020 року. Зазначає, що 13.01.2021 року [PERSON] надіслано повідомлення № 86/08/21 від 13.01.2021 року про необхідність повернення коштів в добровільному порядку, однак станом на 01.08.2021 року відповідачем добровільно повернуто 3583,58 грн., решта коштів не повернуті. \~ \~ \~ \~У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь Луцького міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 30645,55 грн. та 2270,00 грн. сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач також подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. При цьому зазначила, що оскільки вона визнає позовні вимоги, то просила стягнути з неї половину сплаченого судового збору. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, 09.07.2020 року [PERSON] звернулася до Луцького міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України\~«Про зайнятість\~населення» (а.с. 4). У вказаній заяві [PERSON] зазначила, що вона не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.\~4\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. З правами та обов`язками безробітного ознайомлена та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Проінформована, що після завернення карантину зобов`язаний протягом 10 робочих днів подати центру зайнятості оригінали документів. Дає згоду на використання, внесення до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та здійснення верифікації (перевірки) і моніторингу достовірності інформації, поданої для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття, її персональних даних (а.с. 4). Також, 09.07.2020 року [PERSON] звернулася до Луцького міського центру зайнятості із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 5). Нормою ст.\~44\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» визначено, що зареєстровані безробітні серед іншого мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» та цього Закону. Як вбачається із витягу із наказу Луцького міського центру зайнятості про прийняття рішень службою зайнятості №НТ200709 від 09.07.2020 року, [PERSON] надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю з 09.07.2020 року по 03.07.2021 року (а.с. 6). Безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зареєстрований безробітний - це особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи (пункти 2, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»). До зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення»). Пунктом 9 ч. 1 ст.\~45\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Згідно положень ч. ч. 2, 3 ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З акту № 141 від 12.11.2020 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України\~«Про зайнятість\~населення» вбачається, що [PERSON] у період перебування на обліку як безробітна у Луцькому міському центрі зайнятості отримувала пенсію за віком (а.с. 9). Вищезазначене також підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09.11.2020 року №1102 (а.с. 8). Згідно розрахунку Луцького міського центру зайнятості сума коштів, яка підлягає поверненню [PERSON] складає 30645,55 грн. (а.с. 11). Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 219 від 14.02.2007 року, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ст. 1212 ЦК України). Судом встановлено, що при зверненні до Луцького міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні відповідач [PERSON] надала неправдиві відомості, а саме: не вказала про отримання пенсії за віком. Таким чином, відповідач на момент отримування допомогу по безробіттю не мала права на її отримання, що призвело до нецільового використання бюджетних коштів, у зв`язку з чим вона незаконно отримала матеріальне забезпечення по безробіттю за період з 09.07.2020 року по 12.11.2020 року, яке нею у добровільному порядку не було повернуто у повному обсязі. Отже, дослідивши зібрані докази та обставини справи і перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 30645,55 грн. Частиною першою статті 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142\~ЦПК України слідує, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити наступним чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved