Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

І. Доводи заявниці. 1. [PERSON] стверджує, що з середини 2006 року постійно проживала з [PERSON] без реєстрації шлюбу до дня його смерті, яка настала [INFO] в м. Донецьку. Обидва були зареєстровані та проживали за однією адресою: [ADDRESS] , а також перебували на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Після смерті чоловіка нею отримані документи, що підтверджують факт його смерті, однак не відповідають вимогам українському законодавства як такі, що видані на тертої, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просила встановити факт проживання з [PERSON] однією сім`єю до дня його смерті, що уможливить прийняття нею спадщини та отримання пенсії померлого як особі, яка постійно проживала з ним на момент його смерті. ІІ. Докази. 2. [PERSON] , [INFO] , з 02.02.1994 року передуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.17). 3. З 20.10.2001 року зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.6-7). 4. З 30.07.2015 року перебуває на обліку як переміщена особа з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, контактна адреса: [ADDRESS] (а.с.8). 5. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] з 07.12.2006 року. 6. 02.08.1986 року зареєстрував шлюб із [PERSON] у Ларинській сільраді м. Донецька,є пенсіонером за віком (а.с.18, 20). 7. За довідкою інспектора по роботі з населенням організаційного відділу адміністрації Будьонівського району м. Донецька мікрорайону «Перемога» від 03.05.2019 року [PERSON] мешкала та вела спільне господарство із цивільним чоловіком [PERSON] , [INFO] , по день його смерті [INFO] (а.с. 15). 8. Згідно з довідкою про причину смерті № 381 від 24.01.2019 року, виданою бюро судово-медичної експертизи так званої ДНР, [PERSON] , 1954 року народження, помер [INFO] . Причина смерті атеросклеротична хворобо серця (а.с.25) 9. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 24.01.2019 року Будьонівським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в м. Донецьку (а.с. 26). 10. Зі свідоцтва про захоронення, виданого начальником планово-виробничого відділу ДП «Ритуал» [PERSON] , [PERSON] поховано [INFO] на кладовищі «Південне» в м. Донецьку (а.с.27). 11. Свідок [PERSON] пояснив, що був знайомий із [PERSON] із 2007 року, спочатку познайомився з її чоловіком [PERSON] , який ремонтував покрівлю його будинку. У [PERSON] є донька, де вона проживає йому не відомо. Звідки сам [PERSON] він не знає. Після смерті [PERSON] поховали у м. Донецьку. 12. Сусідка заявниці [PERSON] в якості свідка повідомила, що [PERSON] мешкав разом із [PERSON] близько 14 років. Про сім`ю та звідки він їй нічого не відомо. ІІІ. Законодавство, що регулює виниклі правовідносини. А. Матеріальне право. 13. Статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)визначено, що спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК (статті 1218,1231 ЦК). 14. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини перша, друга статті 1220 ЦК). 15. Відповідно до ст. 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. 16. Статтею 1258 ЦК передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 17. Відповідно до статті 1264 ЦКу четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. 18. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. 19. Пунктом 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (пп. 1.1). При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна (пп. 1.2). Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану (пп. 1.3). У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (пп. 1.4.). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або про встановлення факту смерті особи в певний час не може бути прийнято нотаріусом на підтвердження факту смерті (пп.1.7). Б. Процесуальне право. 20. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК), звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4). 21. Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 22. Частиною 2 ст. 315 ЦПК передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 23. Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК встановлено, що суд, серед іншого, розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 24. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України передбачені ст. 317 ЦК, якою встановлено вичерпний перелік осіб, які можуть подати заяву про встановлення цього факту. Ними є батьки, родич та їхні представники. 25. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. 26. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1 ст. 76 ЦПК). 27. Згідно з нормами ст. ст. 77, 78, 78, 81 ЦПК Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ІV. Висновки суду. 28. В матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б поза розумним сумнівом доводили, що між заявницею та померлим існували сімейні відносини. Одного лише факту проживання за однією адресою за відсутності фактичних даних щодо пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків, недостатньо для висновку про наявність сімейних відносин. 29. При цьому суд звертає увагу на те, що ані свідки, ані сама заявниця не мають жодних відомостей про особисте життя померлого, котрий, як з`ясувалось у судовому засіданні, має дочку (спадкоємицею першої черги) та згідно з даними паспорта перебуває в зареєстрованому з іншою жінкою. 30. Крім того й сама заявниця перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, що виключає її з четвертою черги спадкоємців, а отже встановлення факту смерті спадкодавця втрачає для неї юридичне значення, що є визначальним для позитивного вирішення питання про встановлення судом факту в порядку, передбаченому главою шостою ЦПК. 31. Суд також не має відомостей щодо перебування померлого на обліку у Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області як одержувача пенсі та наявності сум пенсії чи інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, що також позбавляє вимогу заявниці юридичного сенсу. 32. Заявлений до встановлення факт постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини є похідним від факту смерті особи, який з юридичної точки зору не відбувся і встановлений у цій справі бути не може, оскільки заявниця не віднесена законом до суб`єктів звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених нею вимог, скориставшись положенням ч. 3 ст. 294 ЦПК. 33. За правилами ч. 7 ст. 294 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не передбачено законом. 34. Оскільки у задоволенні заяви відмовляється у повному обсязі, усі понесені заявницею судові витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи, відшкодуванню не підлягають. 35.

Outcome: dismissed