Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Сторони по справі мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У зареєстрованому шлюбі з відповідачем позивачка не перебувала, а в серпні 2017 року повністю припинила з ним будь-які стосунки. Відповідач проживає окремо, не приймає участі у належному вихованні дитини, до батьківських обов'язків відноситься безвідповідально, не дбає про фізичний і моральний розвиток дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, будь-які зв'язки між ними втрачені. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, вона займається його вихованням. Просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи вважає, що позов підлягає задоволенню, і є доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина. Свідок [PERSON] пояснила, що вона часто спілкується з позивачкою та буває у неї вдома. Їй відомо, що відповідач не займається вихованням дитини, не відвідує сина, веде аморальний спосіб життя, дитину матеріально не забезпечує. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.37), причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань до суду не надходило. Протокольною ухвалою суду від 06 березня 2018 року, суд вирішив по справі провести заочний розгляд. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO] року (а.с.8). 26.02.18. рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради «Про затвердження висновків щодо доцільності позбавлення батьків батьківських прав та відібрання дітей без позбавлення батьківських прав» ухвалено: затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.38,39). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо мати або батько: не забрали дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач вихованням сина не займається, матеріальної допомоги на його утримання не надає, що підтверджується поясненнями [PERSON] та наданими до матеріалів справи доказами, а саме: копією паспорта [PERSON] (а.с.4), копією картки платника податків [PERSON] (а.с.5), довідки лікаря-педіатра щодо дитини [PERSON] (а.с.6), копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого дитини [PERSON] від 19.08.17. (а.с.7), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8), копією паспорта [PERSON] (а.с.9-10), копією картки платника податків [PERSON] (а.с.11), висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.38), рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради «Про затвердження висновків щодо доцільності позбавлення батьків батьківських прав та відібрання дітей без позбавлення батьківських прав» від 26 лютого 2018 року № 38 (а.с.39). Таким чином суд, оцінивши наявні у справі докази, дослідивши їх належність, допустимість і достовірність, давши належну їм оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню, а тому необхідно [PERSON], [INFO], позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved