Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного подружнього життя у них народилося двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньок у розмірі 300 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 30 травня 2012 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Проте, на даний час аліменти у розмірі 300 гривень є вкрай малою сумою для утримання дитини. Вказаний розмір аліментів не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка має потребу у продуктах харчування, одягу, ліках, додаткових заняттях та гуртках. Тому [PERSON] просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім цього, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6826 гривень 82 копійки. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.21-22). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.32). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2020 року, занесеної до протоколу судового засідання, (а.с.36-37) суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. ІІІ. Ставлення сторін до пред`явленого позову. У судовому засіданні [PERSON] підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Про поважні причини, які перешкодили йому з`явитися у судове засідання, суд не повідомив. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, виданими на їхнє ім`я (а.с.4,5). З довідки Сеньківської сільської ради Бориспільського району від 11 грудня 2019 року вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.8). На підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 30 травня 2012 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.6). Згідно довідки заборгованості зі сплати аліментів №18731/8.9-30 від 03 грудня 2019 року станом на 01 грудня 2019 року [PERSON] має заборгованість по аліментам у розмірі 19501 гривень (а.с.7). Спірні правовідносини регулюються гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. V. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей. Згідно з положенням ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З роз`яснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. б. щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей. Встановлено, що аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень на кожну дитину не можуть у повній мірі забезпечити належний рівень їхнього матеріального утримання та гармонійного розвитку. Зважаючи на те, що відповідно до положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», зокрема прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. У зв`язку з цим, суд погоджується з доводами позивача, що у зв`язку з суттєвим збільшенням вартості життя, а також збільшенням розміру мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів, які на даний час сплачує відповідач у розмірі 300 гривень є занадто низьким та не може в повній мірі забезпечити належний рівень піклування про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому, суд приходить до переконання про допустимість зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно на кожну дитину. Такий розмір аліментів не погіршить майновий стан відповідача та забезпечить необхідний рівень утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу, що розмір аліментів не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку передбачено чинним законодавством лише у випадку визначення розміру аліментів у частині від заробітку платника аліментів. Тоді як спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, не передбачає вказаного обмеження мінімальною межею. б. щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. З розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів за період з січня 2017 року по 01 грудня 2019 року, викладеного у позовній заяві, вбачається, що загальний розмір неустойки (пені) становить 6826 гривень 82 копійки. Разом з цим, вказаний розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів виконаний без урахування правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц, та відповідно без урахування формули розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів, а саме: ?p = (A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. В той час, як з розрахунку, наданого позивачем у позовній заяві (а.с.3), неустойка (пеня) зі сплати аліментів розрахована за наступною формулою: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. У такому разі загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Враховуючи принципи цивільного судочинства щодо змагальності та диспозитивності, суд позбавлений можливості самостійно здійснювати розрахунок неустойки (пені) зі сплати аліментів. Крім цього, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с.7), неможливо встановити кількість днів прострочення за кожним з щомісячних платежів, та відповідно здійснити правильний розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц. У зв`язку з цим, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6826 гривень 82 копійки, слід відмовити. VІІ. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial