Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

\~ Київська окружна прокуратура м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулась до суду з позовом, та просить витребувати у [PERSON] ( ІПН [NUMBER] ) на користь територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради земельну ділянку, загальною площею 0,02 га ( кадастровий номер 5110136900:45:008:0018), розташовану за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,02 га (кадастровий номер 5110136900:45:008:0024), розташовану за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 по справі №520/4781/14-ц частково задоволено позов заступника прокурора Київського району м. Одеси, що діяв в інтересах держави в особі Одеської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Одеського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби, державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, Привалової Євгенії Євгенівни, 3-ті особи: Управління Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі Одеської області, [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Визнано недійсним державний акт серії ЯЖ № 315571 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 5110136900:45:008:0017. Витребувано у [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,02 га (кадастровий номер 5110136900:45:008:0018), розташовану за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,02 га (кадастровий номер 5110136900:45:008:0024), розташовану за адресою: [ADDRESS] , визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора та визнано недійсним право власності. Рішення суду набрало законної сили і 27.01.2016 року Київський райсуд м. Одеси видав виконавчі листи щодо примусового виконання рішення. Одеською місцевою прокуратурою №1 виконавчі листи за №520/4781/14-ц було пред`явлено до виконавчої служби для примусового виконання. 24.05.2016 року державний виконавець Київського ВДВС Кіптіков І.О. виніс постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/4781/14-ц. Проте, 31.07.2018 року [PERSON] за договором дарування передає у власність [PERSON] спірні земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, на підставі акту приймання-передачі серія та номер 788 і 789, виданих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., [PERSON] передала земельні ділянки кадастровий номер 5110136900:45:008:0018 і кадастровий номер 5110136900:45:008:0024 в якості майнового внеску до статутного капіталу ТОВ «ВІП-ПЛАЗА». 08.10.2020 року ТОВ «ВІП-ПЛАЗА» передало, а [PERSON] прийняв виплату належної йому частки у статутному капіталі товариства у вигляді земельних ділянок кадастровий номер 5110136900:45:008:0018 і кадастровий номер 5110136900:45:008:0024, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, в результаті укладення незаконних договорів дарування земельних ділянок, з комунальної власності територіальної громади м. Одеси, безпідставно та без волі власника, вибули спірні земельні ділянки, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.\~\~\~ При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника\~\~позивача, що відповідає положенням\~ст.ст. 280-282 ЦПК України, так як\~\~надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.\~ Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у удовому засіданні, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 по справі №520/4781/14-ц частково задоволено позов заступника прокурора Київського району м. Одеси, що діяв в інтересах держави в особі Одеської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Одеського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби, державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, Привалової Євгенії Євгенівни, 3-ті особи: Управління Державного агентства земельних ресурсів у м. Одесі Одеської області, [PERSON] , [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Визнано недійсним державний акт серії ЯЖ № 315571 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 5110136900:45:008:0017. Витребувано у [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,02 га (кадастровий номер 5110136900:45:008:0018), розташовану за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,02 га (кадастровий номер 5110136900:45:008:0024), розташовану за адресою: [ADDRESS] , визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора та визнано недійсним право власності. Рішення суду набрало законної сили і 27.01.2016 року Київський райсуд м. Одеси видав виконавчі листи щодо примусового виконання рішення. Одеською місцевою прокуратурою №1 виконавчі листи за №520/4781/14-ц було пред`явлено до виконавчої служби для примусового виконання. 24.05.2016 року державний виконавець Київського ВДВС Кіптіков І.О. виніс постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/4781/14-ц. 31.07.2018 року [PERSON] за договором дарування передав у власність [PERSON] спірні земельні ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 15.05.2020 року на підставі акту приймання-передачі серія та номер 788 і 789, виданих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., [PERSON] передала земельні ділянки кадастровий номер 5110136900:45:008:0018 і кадастровий номер 5110136900:45:008:0024 в якості майнового внеску до статутного капіталу ТОВ «ВІП-ПЛАЗА». На дату підписання вказаного акту засновником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ВІП-ПЛАЗА» була [PERSON] 08.10.2020 року ТОВ «ВІП-ПЛАЗА» передало, а [PERSON] прийняв виплату належної йому частки у статутному капіталі товариства у вигляді земельних ділянок кадастровий номер 5110136900:45:008:0018 і кадастровий номер 5110136900:45:008:0024, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23). Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 90). Для відновлення порушеного права власності на земельну ділянку, прокурор заявив вимогу про її витребування від кінцевого набувача. Згідно зі\~статтею 387 ЦК України\~власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Цивільний Кодекс України\~передбачає як одні зі способів захисту порушених прав віндикацію або реституцію. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою\~статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої\~статті 388 ЦК України\~залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом\~статті 388 ЦК України\~випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення\~статті 388 ЦК України\~застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Відповідно до частини першої\~статті 388 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому, власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій\~статті 388 ЦК України. Таким чином, особа, яка вважає, що договором купівлі-продажу рухомого або нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14- 208цс18), «задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей\~387\~і\~388 ЦК України, є неефективними». Власник з дотриманням вимог статей\~387\~і\~388 ЦК України\~може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У даному випадку судом встановлено, що Одеська міська рада ніяких намірів та дій щодо відчуження земельних ділянок кадастровий номер 5110136900:45:008:0018 і кадастровий номер 5110136900:45:008:0024, що розташовані за адресою: [ADDRESS] не вчиняла, земельні ділянки вибули з її володіння поза її волею шляхом вчинення третьою особою [PERSON] у 2018 році неправомірних дій щодо відчуження неналежного йому земельної ділянки, тому суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом витребування спірного майна від останнього набувача [PERSON] на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Outcome: approved