Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію у протитуберкульозний заклад [PERSON], [INFO], який фактично проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], оскільки останній створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби. В обґрунтування вимог заявник послався на те, що у [PERSON], щодо якого ставиться питання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, туберкульоз легень вперше було виявлено при проходженні ним профілактичного огляду у листопаді 2009 року за місцем проживання, внаслідок чого він був направлений на лікування до Комунального закладу охорони здоров»я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3». На лікуванні [PERSON] перебував з 11.12.2009 року по 28.05.2010 року з діагнозом туберкульоз легень (ВДТБ) інфільтративний, однак був виписаний з диспансеру за самовільне припинення лікування та залишення закладу. В подальшому [PERSON] на лікування та обстеження не з'являвся. Лише 18.10.2013 року [PERSON] звернувся до тубкабінету Красноградської центральної районної лікарні у зв'язку з погіршенням стану здоров'я та скаргами на погане самопочуття. 08.11.2013 року [PERSON] був госпіталізований до Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3. Під час лікування [PERSON] встановлено діагноз: мультирезистентний туберкульоз з розширеною резистентністю легень (фіброзно-кавернозний). У зв'язку з наявністю мікобактерій туберкульозу та низькою прихильністю [PERSON] до лікування, рішенням ЦЛКК № 6378 від 02.10.2014 року [PERSON] було переведено на паліативне лікування. 14.01.2015 року [PERSON] покинув диспансер. 16.01.2015 року [PERSON] був повторно госпіталізований до Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3, де він перебуває і на даний час. Перебуваючи в стаціонарному відділенні Комунального закладу охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» [PERSON] систематично порушує режим медичного закладу, вимоги медиків не виконує, зловживає алкогольними напоями, від прийому протитуберкульозних препаратів неодноразово відмовлявся, перериває лікування з власної ініціативи. У добровільному порядку [PERSON] бажання до лікування не проявляє і не розуміє небезпеки туберкульозу, хоча йому доведено до відома, що він є розповсюджувачем небезпечної хвороби і наслідки його ухилення від лікування можуть бути небезпечними. Вимоги протиепідемічного режиму [PERSON] не виконуються. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані: 1) дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; 2) дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; 3) проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. В результаті недбалого лікування, що відбувається з вини [PERSON], туберкульоз прогресує і перейшов у хронічну форму, що становить загрозу розповсюдження хвороби. В період коли [PERSON] не лікується в стаціонарному відділенні, він створює загрозу для оточуючих в епідеміологічному відношенні, вимоги медиків не виконує, не бажає розуміти своєї небезпеки для суспільства. Відповідно до висновку ЛКК Обласного протитуберкульозного диспансеру № 3 від 16.04.2015 року № 19 [PERSON] має діагноз - мультирезистентний туберкульоз з розширеною резистентністю легень (фіброзно-кавернозний). У зв'язку з чим він потребує примусового лікування від заразної форми туберкульозу в Комунальному закладі охорони здоров»я «Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці . Оскільки [PERSON] створює загрозу розповсюдження небезпечної хвороби, а в Обласній психіатричній лікарні № 1 є відділення закритого типу для лікування хворих на туберкульоз, то буде найдоцільнішим направити його на примусове лікування саме у вказаний медичний заклад строком на три місяці. Відповідно до ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі, під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Просить госпіталізувати [PERSON], [INFO], який фактично проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до Комунального закладу охорони здоров»я « Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу та алкоголізму. В судовому засіданні заявник - представник Комунального закладу охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» Сергієнко С.М. заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі, однак уточнила їх об'єм . Просить госпіталізувати [PERSON], [INFO], який фактично проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до Комунального закладу охорони здоров»я « Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на три місяці для примусового лікування заразної форми туберкульозу. ( а.с.16) В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву від 28.04.2015 року про розгляд справи у його відсутність. ( а.с.18 ) Більш того, за даними протитуберкульозного закладу [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. Дослідивши матеріали справ, вислухавши заявника - Комунального закладу охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» Сергієнко С.М., суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» виявлення хворих на туберкульоз і осіб, інфікованих мікобактеріями туберкульозу, забезпечується медичними працівниками відповідно до стандарту медичної допомоги у разі звернення особи за отриманням медичної допомоги до медичного закладу чи до медичного працівника, який здійснює медичну практику. При цьому у разі виявлення особи з будь-якими ознаками туберкульозу чи у разі звернення контактної особи медичний працівник зобов'язаний направити її для подальшого обстеження до лікаря-спеціаліста (фтизіатра) чи до відповідного протитуберкульозного закладу. Згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз. Обов'язковими умовами проведення протитуберкульозного лікування є надання письмової інформованої згоди хворого (пацієнта) або його законного представника чи піклувальника на проведення лікування та його письмове попередження про необхідність і умови дотримання протиепідемічного режиму. Контроль за дотриманням хворими призначеного лікарем режиму лікування та протиепідемічного режиму, у тому числі виявлення їх порушення, здійснюється медичними працівниками, які відповідно здійснюють або мають здійснювати лікування хворого на туберкульоз. Хворим на заразні форми туберкульозу забезпечується госпіталізація до протитуберкульозних закладів. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворих на заразніформи туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] вперше було виявлено туберкульоз легень при проходженні ним профілактичного огляду у листопаді 2009 року за місцем проживання, внаслідок чого він був направлений на лікування до Комунального закладу охорони здоров»я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3». [PERSON] у період з 11.12.2009 року по 28.05.2010 року перебував на лікуванні з діагнозом туберкульоз легень (ВДТБ) інфільтративний, був виписаний з диспансеру за самовільне припинення лікування та залишення закладу, що вбачається з виписки Комунального закладу охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» із історії хвороби № 13 на ім'я [PERSON] ( а.с. 5-6) Відповідно до вказаної виписки із історії хвороби № 13 на ім'я [PERSON], в подальшому останній проходив лікування з 08.11.2013 року у Комунальному закладі охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3». ( а.с. 5-6) Під час лікування у [PERSON] було встановлено діагноз: мультирезистентний туберкульоз з розширеною резистентністю легень (фіброзно-кавернозний). У зв'язку з наявністю мікобактерій туберкульозу та низькою прихильністю [PERSON] до лікування, рішенням ЦЛКК № 6378 від 02.10.2014 року [PERSON] було переведено на паліативне лікування, а рішенням ЦЛКК № 6685 від 30.10.2014 року таке лікування хворого було продовжено. ( а.с. 5-6) 14.01.2015 року [PERSON] залишив диспансер, а 16.01.2015 року він був повторно госпіталізований до Комунального закладу охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3», де перебуває і на даний час, при цьому [PERSON] систематично порушує режим медичного закладу, вимоги медиків не виконує, зловживає алкогольними напоями,відмовляється від прийому протитуберкульозних препаратів, перериває лікування з власної ініціативи, вимоги протиепідемічного режиму не виконує. ( а.с. 5-6) Із виписки Комунального закладу охорони здоров'я « Обласний протитуберкульозний диспансер № 3» із історії хвороби № 13 на ім'я [PERSON] вбачається, що [PERSON] страждає на заразну форму туберкульозу легенів, має діагноз: РРТБ легенів ( фіброзно - кавенозний), деструкція +; МБТ +; М+; МГО Риф +; К+ резистентність 1+ ( Н,R,S,E); резистентність 2 (0); категорія 0tх; гисто кат 4 ког 1(14), невдача лікування 02.10.2014 року. Поліативне лікування F 10.20 ( а.с.5-6) Відповідно до висновку № 19 від 16.04.2015 року [PERSON] потребує примусового лікування від відкритої форми туберкульозу в умовах стаціонару Комунального закладу охорони здоров»я « Обласна психіатрична лікарня № 1», терміном на 3 ( три) місяці. ( а.с. 4) Приймаючи до уваги, що [PERSON] хворіє на відкриту форму туберкульозу, самовільно переривав лікування, добровільно не погоджується на запропоноване лікування, веде асоціальний спосіб життя, становить загрозу розповсюдження хвороби, тому необхідна обов'язкова примусова госпіталізація [PERSON] саме до Комунального закладу охорони здоров»я « Обласна психіатрична лікарня № 1». Суд, виходячи з того, що надані заявником дані дають підстави вважати, що [INFO], який фактично проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], своїм станом здоров'я та поведінкою створює загрозу розповсюдження хвороби, вважає, що останній дійсно потребує обов'язкової примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу на встановлений законом строк. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення щодо примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved