Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Лікар фтизіатр Гребінківської центральної районної лікарні [PERSON] звернулась до суду із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], посилаючись на те, що останній хворіє на туберкульоз, знаходиться на «Д» обліку у лікаря фтизіатра протитуберкульозного кабінету ЦРЛ з 2014 року. На протязі даного часу [PERSON] неодноразово розпочинав лікування в ПОТД, але постійно самовільно залишав стаціонар, зловживав алкоголем. В січні 2016 року погіршився загальний стан хворого і його направлено в стаціонар ПОТД на лікування. За порушення лікарняного режиму його було виписано з стаціонару ПОТД і переведено в ЛОТД, де хворому після отримання результатів медикаментозної чутливості до протитуберкульозних препаратів, дана можливість лікуватись за кошти Глобального фонду. Розпочавши лікування хворий періодично самовільно залишав стаціонар, перервавши лікування та продовжуючи зловживання алкоголем. Неодноразово хворого повертали до стаціонару, але враховуючи погану прихильність до лікування, рішенням ЦЛКК був знятий з лікування і переведений на паліативне лікування. На даний час хворий перебуває в с. Тарасівка і зловживає алкоголем з іншими хворими на туберкульоз. З огляду на вказане, заявник просить суд вирішити питання про примусову госпіталізацію [PERSON] в Веприцьку туберкульозну обласну лікарню. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала повністю та просила суд її задовольнити, посилаючись на те, що [PERSON] може бути небезпечний для оточуючих. Сільський голова підтвердив, що [PERSON] проживає на території відповідної сільської ради, неодружений, дітей не має, житла свого не має. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд вважає, що заяву належить задовольнити частково, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Частиною 2 статті 11 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» визначено, що заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Згідно ч.5 ст.11 цього Закону рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу; органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу в забезпеченні виконання рішення суду. [PERSON], [INFO], знаходиться на «Д» обліку в Гребінківській центральній районній лікарні з діагнозом туберкульоз легень, та був виписаний зі стаціонару за порушення лікарняного режиму. [PERSON] потребує примусового стаціонарного лікування, що підтверджується протоколом засідання лікарсько-консультативної комісії Полтавського обласного клінічного протитуберкульозного диспансеру від 20.10.2016 року /а.с. 3/ та випискою № 43 з медичної картки стаціонарного хворого /а.с. 4/. Частиною 3 ст.11 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» передбачено, що примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність часкового задаволення заяви та про примусову госпіталізацію [PERSON] до Веприцької туберкульозної обласної лікарні для проходження курсу лікування хворого на туберкульоз строком на 3 місяці.

Outcome: partial