Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 22 вересня 2020 року [PERSON] (далі -позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить розірвати шлюб, між нею та відповідачем та стягнути аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] до досягнення ним віку 23 років, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 жовтня 1998 року було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не складалося у зв`язку з несумісністю характерів, з цього приводу у них в сім`ї почали часто виникати сварки та конфлікти, що призводило до погіршення відносин та розладу в сім`ї. Між сторонами виникали конфліктні ситуації на підставі алкогольного сп`яніння відповідача, в зв`язку з чим викликалася поліція, позивачка знімала побої, та навіть після цього поведінка чоловіка до позивачки не змінювалися, а лише погіршувалася надалі. На даний час, позивач та відповідач шлюбних стосунків не підтримують. Діти залишилися проживати разом з позивачем та перебувають на повному її утримані. Старший син [PERSON] навчається в Одеській національній академії харчових технологій, [PERSON] та [PERSON] школярі, батько матеріальної допомоги для дітей не надає. Відповідач по справі є працездатною особою, працевлаштований, офіційно працює в АМПУ м. Южне, а саме оператором з пожежної установи, його постійний дохід становить близько 10\~000 гривень щомісяця. Таким чином, дітям повинен бути забезпечений належний рівень необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі повинен покриватися, необхідним та достатнім розміром аліментів. Всі потреби дітей, позивач одна не спроможна забезпечити, тому відповідач, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі. На підставі зазначеного позивач звернулась до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач до суду відзив на позов не надавав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та на позовних вимогах наполягала. (а.с. 49) 5. Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та позовні вимоги позивача, визнав у повному обсязі. (а.с. 48) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2020 року, цивільну справу № 496/3893/20, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23 вересня 2020 року вказаний цивільний позов залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви. 8. 30 жовтня 2020 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява про виконання ухвали суду щодо усунення недоліків. 9. Суддя оглянувши надані до суду документи встановив, що позивачем усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 23 вересня 2020 року. 10. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05 листопада 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 11. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 12. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в шлюбі, який зареєстровано 16 жовтня 1998 року, Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . (а.с. 4) 13. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилось троє синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8,9,10) 14. Відповідно до довідки від 28.10.2020 рок за № 2116/Ф9, вбачається, що [PERSON] , є студентом 1-го курсу, денної форми навчання Одеської національної академії харчових технологій Інститут холоду, кріотехнологій та екоенергетики ім. В.С. Мартиновського (а.с. 37) 15.З висновку експерта від 25.09.2020 року за № 318, вбачається, що на підставі постанови інспектора СД Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області було проведено судово-медичну експертизу [PERSON] за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень [PERSON] . (а.с. 25-27) V. Оцінка Суду. 16. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 17. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. 18.Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. 19. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. 20. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 21. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 22. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. 23. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. 24. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. 25. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. 26. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд приходить до наступного. 27. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 28. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 29. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 30. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 31. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 32.Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 33. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 34. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 35. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 36. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 37. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 38. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. 39. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 40. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. 41. За змістом статей 191,200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 42. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 43. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 44. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком - [PERSON] , [INFO] до досягнення ним 23-річного віку, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дітей. Суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивач, цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дітей. 45. При визначенні розміру аліментів суд з урахуванням ст. 182 СК України, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховує його бажання допомагати дітям вважає можливим встановити розмір аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. 46. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. 47. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку позов подано до суду 22 вересня 2020 року. 48. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 49. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 50. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved