Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Керівник [PERSON] місцевої прокуратури звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:\~[PERSON] освіти, науки та молоді Волинської обласної державної адміністрації, [PERSON] освіти, молоді та спорту виконавчого комітету [PERSON] міської ради, [PERSON] вищого професійного училища, в якому просить стягнути з колишнього виконуючого обов?язки головного бухгалтера [PERSON] вищого професійного училища [PERSON] майнову шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов?язків, у розмірі 2939, 05 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно акту № 030-26 від 20.03.2016 року проведеної позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності [PERSON] вищого професійного училища виявлено факт заподіяння майнової шкоди даному навчальному закладу працівником (бухгалтером) останнього - [PERSON] при нарахуванні індексації на заробітну плату на загальну суму 21 958,80 грн. Зокрема, встановлено, що в порушення ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. п. 1, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, індексація ряду працівникам заробітної плати проводилась без розрахунку із наростаючим підсумком індексу споживчих цін для кожного працівника індивідуально. Так, вісім працівників вказаного навчального закладу отримували підвищену індексовану заробітну плату раніше, ніж у них виникло на це право, що призвело до зайвих грошових виплат. Всього безпідставно нараховано працівникам індексацію заробітної плати на загальну суму 16 122,47 грн., на яку зайво перераховано єдиний соціальний внесок на загальну суму 5836,33 грн., зокрема [PERSON] - на суму 1621,20 грн., [PERSON] - 914,43 грн., [PERSON] - 148,55 грн., [PERSON] - 258,47 грн., [PERSON] - 2 590,82 грн., [PERSON] - 187,50 грн., [PERSON] - 65,65 грн., [PERSON] - 90,21 грн. Ревізія була проведена в рамках розслідування кримінального провадження, відомості про яке було внесене до ЄРДР № 12015030060000411 від 09.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. 30.06.2016 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності складу кримінального правопорушення, оскільки не доведено умислу службових осіб [PERSON] вищого професійного училища на вчинення розтрати грошових коштів шляхом зловживання своїм службовим становищем. Однак, майнова шкода, заподіяна працівниками [PERSON] - Волинського вищого професійного училища під час виконання трудових обов'язків, повністю не відшкодована. Таким чином, щодо бухгалтера [PERSON] з вини якої була зайво нарахована заробітна плата працівникам [PERSON] вищого професійного училища, встановлено достатньо правових підстав для покладення обмеженої матеріальної відповідальності працівника за майнову шкоду, заподіяну під час виконання трудових відносин (наявність прямої шкоди, її протиправна поведінка, вина, причинний зв?язок). В той же час, згідно наказу [PERSON] вищого професійного училища від 03.10.2001 року № 117-к [PERSON] прийнято на посаду бухгалтера по їдальні вказаного навчального закладу. З 29.07.2013 року по 04.09.2014 року остання виконувала обов?язки головного бухгалтера вказаного закладу. Згідно наказу від 14.08.2015 року № 42-к трудовий договір із [PERSON] припинено на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. До посадових обов?язків [PERSON] належало контроль за правильністю нарахування заробітної плати працівникам училища, тощо. В період виникнення правовідносин та роботи відповідача [PERSON] у [PERSON] вищому професійному училищі із 08.2013 по 08.2014 року, внаслідок неналежного контролю виконуючого обов?язки головного бухгалтера вказаного навчального закладу [PERSON], бухгалтером [PERSON] підготовлено документи в яких зайво було нараховано заробітну плату із врахуванням індексації [PERSON] на суму 3105, 87 грн., [PERSON] 2526, 04 грн., [PERSON] 5,74 грн., [PERSON] 3475, 79 грн., [PERSON] 29,64 грн., [PERSON] 131, 54 грн.. Таким чином, з вини [PERSON] заподіяно майнову шкоду [PERSON] вищому професійному училищу у розмірі 9274, 62 грн. Середньомісячний заробіток [PERSON] за період із червня по липень 2015 року становив 2939, 05 грн. У зв?язку з наведеним прокурор просить стягнути із [PERSON] майнову шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов?язків у розмірі 2939,05 грн. В судовому засіданні прокурор та представник позивача [PERSON] вищого професійного училища просили позов задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Представники позивачів [PERSON] освіти, науки та молоді Волинської обласної державної адміністрації та [PERSON] освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Володимир-Волинскої міської ради у судове засіданні не з?явилися. Від вказаних позивачів в адресу суду надійшли заяви, згідно яких позовні вимоги до [PERSON] вони підтримали повністю, просили розглянути справу за наявними матеріалами без участі їх представників. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила повністю. Зазначила, що звільнилась з роботи на посаді бухгалтера [PERSON] вищого професійного училища ще 14 серпня 2015 року. Під час проведення позапланової ревізії у даному навчальному закладі у 2016 році вже не працювала, із актом ревізії та ходом її проведення ознайомлена не була, а тому з висновками ревізії щодо виявлених зайвих нарахувань індексованої заробітної плати не згідна, зазначила, що він може містити помилки в нарахуваннях заробітної плати з боку ревізорів. У 2013 році ДФІ у Волинській області з цих же питань проводилась ревізія фінансово-господарської діяльності [PERSON] вищого професійного училища за період з 01.04.2011 по 01.03.2013 року, за результатами проведення якої не було встановлено будь-яких порушень з питань зайвого нарахування заробітної плати. На період її роботи на посаді виконуючого обов?язки головного бухгалтера даного навчального закладу, у зв?язку з великим обсягом роботи фізично не могла контролювати дії усіх працівників, а тому не виключає можливість допущеної помилки, яку відносить до категорії нормального виробничо-господарського ризику. При цьому відповідач [PERSON] послалась на той факт, що у зв?язку з відсутністю у навчальному закладі іншого кваліфіковано фахівця, який міг би займати посаду головного бухгалтера, вимушено та лише тимчасово виконувала обов?язки на займаній посаді. Вивчивши позиції сторін, розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, з 03 жовтня 2001 року відповідач [PERSON] прийнята на роботу на посаду бухгалтера по їдальні [PERSON] вищого професійного училища відповідно до наказу № 117-к від 03 жовтня 2001 року. Наказом директора [PERSON] вищого професійного училища № 39-к від 29 липня 2013 року відповідача [PERSON] з 29 липня 2013 року призначено виконуючим обов?язки головного бухгалтера з оплатою праці відповідно до посадового окладу головного бухгалтера згідно штатного розпису з правом другого підпису на банківських та фінансових документах. 14 серпня 2015 року із відповідачем [PERSON] та [PERSON] вищим професійним училищем припинено трудові відносини згідно п.5 ст.36 КЗпП України, що підтверджується відповідним наказом по зазначеному навчальному закладу № 42-к від 14 серпня 2015 року. Під час розслідування кримінального провадження № 12015030060000411 від 09.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України було призначено та проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності [PERSON] вищого професійного училища за період з 01.01.2012 по 30.01.2015 року. Згідно акту ревізії № 030-26 від 29 березня 2016 року встановлено, що в порушення п.п. 1 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року, № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» здійснене незаконне нарахування і виплата індексації восьми працівникам [PERSON] вищого професійного училища на загальну суму 16122, 47 грн. та відповідно зайво перераховано єдиний соціальний внесок на загальну суму 5836, 33 грн. Відповідне порушення призвело до заподіяння матеріальної шкоди [PERSON] вищому професійному училищу на загальну суму 21958, 80 грн. Згідно повідомлення ДФІ у Волинській області № 03-030-17-17/2060 від 18.04.2016 року «Про передачу матеріалів позапланової ревізії», дане порушення допущене колишнім бухгалтером училища [PERSON], яка здійснювала нарахування заробітної плати працівникам [PERSON] вищого професійного училища, колишнім головним бухгалтером [PERSON] (з 01.01.2012 по 19.07.2013 року), колишнім виконуючим обов?язки головного бухгалтера [PERSON] (з 29.07.2013 по 05.09.2014 року), головним бухгалтером училища [PERSON] (з 06.09.2014 по 30.01.2015 року), які здійснювали контроль за веденням бухгалтерського обліку. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30 червня 2016 року, в ході слідства встановлено, що зайве нарахування заробітної плати працівникам [PERSON] вищого професійного училища сталося внаслідок помилки в нарахуваннях, допущеної бухгалтером [PERSON], що стало підставою для закриття провадження у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України. Із змісту цієї ж постанови вбачається, що в посадові обов?язки відповідача [PERSON] як виконючого обов?язки головного бухгалтера училища входило складання звітів, контроль за роботою бухгалтерів, слідкування за належним використанням коштів, тощо. Згідно ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Службові обов?язки головного бухгалтера визначені п.7 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також Типовим положенням про бухгалтерську службу бюджетної установи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, № 59 від 26 січня 2011 року. До таких обов?язків серед інших входять: організація роботи з ведення бухгалтерського обліку та забезпечення виконання завдань, покладених на бухгалтерську службу; керівництво діяльністю бухгалтерської служби, забезпечення раціонального та ефективного розподілу посадових обов'язків між її працівниками з урахуванням вимог щодо забезпечення захисту інформації та запобігання зловживанням під час ведення бухгалтерського обліку; участь в організації та проведенні перевірки стану бухгалтерського обліку та звітності у бухгалтерських службах бюджетних установ; здійснення у межах своїх повноважень заходів щодо відшкодування винними особами збитків від нестач, розтрат, крадіжок; підписання звітності та документів, які є підставою для: перерахування податків і зборів (обов'язкових платежів), розрахунків відповідно до укладених договорів, приймання і видачі грошових коштів; здійснення контролю за: відображенням у бухгалтерському обліку всіх господарських операцій, що проводяться бюджетною установою; складенням звітності; цільовим та ефективним використанням фінансових, матеріальних (нематеріальних), інформаційних та трудових ресурсів, збереженням майна; погодження документів, пов'язаних з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів і надбавок працівникам, тощо. За таких умов відповідач [PERSON], займаючи посаду керівника структурного підрозділу [PERSON] вищого професійного училища, а саме виконуючого обов?язки головного бухгалтера, зобов?язана була організувати та здійснювати належний контроль за правильністю нарахування заробітної плати працівникам [PERSON] вищого професійного училища, однак цього з певних причин не робила, що призвело до заподіяння даному навчальному закладу прямої шкоди у формі незаконного зайвого нарахування виплат по заробітній платі таким працівникам. На підставі п.2 ст.133 КЗпП України, у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям. При виявленні безпосередніх заподіювачів шкоди, викликаної виплатою зайвих сум, знищенням чи зіпсуттям матеріальних цінностей, вони зобов'язані відшкодувати шкоду в межах, встановлених законодавством. Зазначені вище службові особи в цих випадках несуть матеріальну відповідальність в межах свого середньомісячного заробітку за ту частину шкоди, що не відшкодована безпосередніми заподіювачами її. При цьому загальна сума, що підлягає стягненню, не повинна перевищувати заподіяну шкоду. На них самих покладається матеріальна відповідальність у зазначених межах, якщо з їх вини не було своєчасно вжито заходів до стягнення шкоди з безпосередніх заподіювачів її й таку можливість підприємство втратило. Як зазначалося вище, актом позапланової ревізії встановлено, що дане порушення допущене колишнім бухгалтером училища [PERSON], яка здійснювала нарахування заробітної плати працівникам [PERSON] вищого професійного училища, колишнім головним бухгалтером [PERSON], колишнім виконуючим обов?язки головного бухгалтера [PERSON], головним бухгалтером училища [PERSON], які здійснювали контроль за веденням бухгалтерського обліку. З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що лише [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку позивачу відшкодували заподіяну з їх вини шкоду в розмірі 3384, 07 грн. та 3488,87 грн. відповідно в межах їхнього середньомісячного заробітку. З позовної заяви вбачається, що решта заподіяної шкоди на даний момент не відшкодована. В період виникнення правовідносин та роботи відповідача [PERSON] у [PERSON] вищому професійному училищі із 08.2013 по 08.2014 року, внаслідок неналежного контролю виконуючого обов?язки головного бухгалтера вказаного навчального закладу [PERSON], бухгалтером [PERSON] підготовлено документи в яких зайво було нараховано заробітну плату із врахуванням індексації [PERSON] на суму 3105, 87 грн., [PERSON] 2526, 04 грн., [PERSON] 5,74 грн., [PERSON] 3475, 79 грн., [PERSON] 29,64 грн., [PERSON] 131, 54 грн. Таким чином, з вини [PERSON] заподіяно майнову шкоду [PERSON] вищому професійному училищу у розмірі 9274, 62 грн. Згідно довідки [PERSON] - Волинського вищого професійного училища середньомісячна заробітна плата відповідача [PERSON] за червень і липень 2015 року складала 2939, 05 грн. За таких обставин, оскільки заподіяна шкода є більшою середньомісячного заробітку відповідача, розрахованого за останні два місяці її роботи в училищі, у розрізі тлумачення п.2 ст.133 КЗпП України, [PERSON] може нести матеріальну відповідальність не у розмірі заподіяної з її вини шкоди, а лише у розмірі її середньомісячного заробітку. Доводи відповідача про те, що вона в період виявлення ревізією заподіяної шкоди була та на даний час звільнена з роботи у [PERSON] вищому професійному училищі не заслуговують на увагу, оскільки на момент фактичного заподіяння шкоди даному навчальному закладу вона перебувала із вказаним навчальним закладом саме у трудових відносинах. Під час проведення ревізії відповідачу [PERSON] надсилалося інспекторами ДФІ у Волинській області відповідне повідомлення та запрошення для надання пояснень з приводу виявлення зайво витрачених коштів, яке остання проігнорувала. Позапланова ревізія, якою були виявлені дані порушення, проводилася суцільним способом. Акт позапланової ревізії № 030-26 від 29.03.2016 року у встановленому порядку не оскаржувався, відомості викладені у ньому ніхто не оспорював. Натомість ревізія фінансово-господарської діяльності вказаного навчального закладу за період з 01.04.2011 по 01.03.2013 року, на акт якої посилається відповідач, не виявила порушень у сфері нарахування та виплат заробітної плати, однак вона була проведена вибірковим способом та щодо іншого періоду, а тому суд не може прийняти даний акт як доказ відсутності факту заподіяння шкоди [PERSON] вищому професійному училищу. В той же час судом прийнято до уваги доводи відповідача про те, що на час її роботи на посаді виконуючого обов?язки головного бухгалтера даного навчального закладу, у зв?язку з великим обсягом роботи важко було контролювати дії усіх працівників, що призвело до допущеної помилки. Водночас наявність такої помилки судом не може бути віднесено до категорії нормального виробничо-господарського ризику, до якого на думку суду може бути віднесено шкоду, що сталася при відшукуванні або випробуванні нових, виправданих у даних обставинах технологічних прийомів роботи, якщо були застосовані всі доступні заходи для запобігання шкоди і якщо при цьому неможливо було досягти бажаного результату в інший спосіб або для цього були потрібні значні витрати, що перевищують шкоду. За таких обставин суд вбачає наявність всіх необхідних правових підстав для стягнення із відповідача [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної працівником під час виконання трудових обов?язків. У відповідності до ч.3 ст.136 КЗпП України, покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України,\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved