Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 06.08.2017 року по автодорозі Чкрнігів-Пакуль-КПП Славутич сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 21.03.2018 року вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту №402 від 09.09.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , становить 86 202,21 грн. 22.08.2018 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 86 202,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 86 202,21 грн. та вартість послуг аварійного комісара у розмірі 650,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.03.2018 року, 06.08.2017 року близько 16 години 30 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Чернігів-Пакуль-КПП Славутич в напрямку м. Чернігів, неподалік повороту на Зайці, Чернігівського району та області, 1 км. 380 м. в бік м. Чернігів, здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Вищевказаним вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22.06.2018 року, апеляційну скаргу потерпілого [PERSON] залишено без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.03.2018 року відносно [PERSON] залишено без змін. Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.03.2018 року набрав законної сили 22.06.2018 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. 09.08.2017 року [PERSON] подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до висновку №402 експертного авто товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 09.09.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 06.08.2017 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, включно з сумою податку на додану вартість, складає 86 202,21 грн. Шкода заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди від 06.08.2017 року, завдана [PERSON] , потерпілому [PERSON] відшкодована не була, що підтверджується матеріалами справи. 17.07.2018 року власник транспортного засобу «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про отримання страхового відшкодування, за результатами розгляду якої, МТСБУ прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 86 202,21 грн., що підтверджується наказом №8061 від 21.08.2018 року. 22.08.2018 року [PERSON] виплачено грошові кошти у розмірі 86 202,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням №992691 від 22.08.2018 року. Крім того, ФОП « [PERSON] » за висновок експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №402 від 09.09.2017 року, МТСБУ сплачено 650,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1260081 від 02.10.2017 року. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що діяльність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України до страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. На підставі п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення понесених витрат, є обґрунтованими та підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved