Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Кредитна спілка «Союз-Дніпро» (далі КС «Союз -Дніпро») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 31.12.2015 року між КС «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2841/15-Б/П, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 6940,00 грн. Натомість відповідач зобовязалася повернути кошти до 12.01.2017 року та сплатити проценти за користування кредитом. Однак, [PERSON] свої зобовязання щодо повернення коштів не виконує, в результаті чого у неї утворилася заборгованість на загальну суму 7716,80 грн. Враховуючи те, що відповідач протиправно, всупереч умов надання кредиту, не повертає позивачу кредитні кошти, представник позивача просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором і судові витрати. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася. Ухвала про відкриття провадження разом з матеріалами позову була направлена за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка співпадає з адресою, зазначеною у позові (а.с.2,16,20). Відзиву на позов або жодних заяв суду від [PERSON] не надходило. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. З урахуванням того, що судом були використані передбачені Законом способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, а також зважаючи на згоду належним чином уповноваженого представника позивача на заочний розгляд справи та відсутність відзиву відповідача на позов, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд вважає, що у даному випадку не будуть порушені процесуальні права відповідача, оскільки заочне судове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, у порядку ст. 284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, 31.12.2015 року між КС «Союз-Дніпро» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2841/15 Б/П про надання [PERSON] кредиту у сумі 6940,00 грн. на строк до 12.01.2017 р. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1940,00 грн. (а.с.4-5). Погашення заборгованості за Договором здійснюється щомісяця у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно графіку. Позичальник зобовязаний надати грошові кошти у сумі 579,00 грн. (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Договором (п. 4.2). Згідно п.4.4. Договору сторони дійшли згоди, що при порушенні позичальником строків сплати кредиту, вказаних у п.4.2 Договору більше ніж на 15 календарних днів, з 16 дня Кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. З умовами Договору відповідач була ознайомлена та згодна, про що свідчить її підпис. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у сумі 6940,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 31.12.2015 року (а.с.6). Однак, [PERSON] свої зобовязання за Договором № 2841/15 Б/П щодо повернення коштів та сплати процентів порушила, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед КС «Союз-Дніпро» на загальну суму 7716,80 грн., де: -2390,00 грн. залишок по кредиту; -5326,80 грн. відсотки за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3). У суду не викликає сумніву той факт, що відповідач порушила взяті на себе зобовязання за Договором, оскільки не виконала його умови і не повернула КС «Союз-Дніпро» отримані кошти. Позивачем неодноразово направлялися вимоги про погашення заборгованості на адресу [PERSON] вих. № 2730/16 від 05.12.2016 року, № 1074/17 від 12.05.2017 року, № 2664/17 від 25.09.2017 року, однак вони залишилися без уваги (а.с.7-9). Враховуючи те, що звернення КС «Союз-Дніпро» про повернення коштів результатів не принесли, до теперішнього часу відповідач ухиляється від виконання свого зобовязання перед позивачем, суд вважає, що зазначена сума заборгованості повинна бути стягнена примусово. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1762,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved