Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» (далі КС «АКК») звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.12.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №10940/13-Ф2, згідно з яким відповідачу наданий кредит в сумі 2 000 грн.00 коп. У відповідності з п.2.1 кредитного договору за користування кредитом відповідач повинен сплачувати 0,13 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Підписавши кредитний договір, відповідач висловив свою згоду зі всіма істотними умовами кредитування, які на той час були запропоновані позивачем. Заборгованість відповідача станом на 05.11.2014 року становить 2031 грн. 57 коп. Уточнивши позові , у зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов договору позивач просить розірвати кредитний договір №10940/13-Ф2 від 20.12.2013 р та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 2156 грн. 75 коп. та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача КС «АКК» присутній не був, надав заяву, у котрій просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов КС «АКК» підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 20.12.2013 р. між КС «АКК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №10940/13-Ф2, згідно з яким відповідачу наданий кредит в сумі 2 000 грн.00 коп. (а.с.5-6). Позичальником - відповідачем [PERSON] були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору. Письмові докази по справі, а саме кредитний договір (а.с.5-6), розрахунок по заборгованості за кредитом (а.с.4), графік платежів (а.с.7), заява про отримання кредиту (а.с.8) свідчать про отримання кредиту відповідачем [PERSON] та порушення умов щодо його повернення та сплати відсотків по кредиту. На даний час строк дії кредитного договору сплив. Відповідно до ст. 610 та п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно до ст. 651 та ч. 5 ст. 653 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про розірвання кредитного договору та стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором. Також суд погоджується із розрахунками позивача сум заборгованості, які містяться в позовній заяві (а.с.18). При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати, оскільки вони підтверджені документально (а.с.1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved