Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості 19.05.2020 звернувся громадянин [PERSON] з заявами про надання статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю. Для отримання статусу безробітного у вказаній заяві [PERSON] зазначив інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку, не є підприємцем, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, трудовою діяльністю не займається, пенсію на пільгових умовах не отримує та не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства і повідомив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Наказом Дніпровської районної філії КМЦЗ № НТ200519 від 19.05.2020, відповідачу надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 19.05.2020р. При опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування виявлено, що під час перебування на обліку, відповідач був керівником ТОВ «КОМПАНІЯ» ЄВРОГАЗСЕРВІС ГРУП» та керівником ТОВ «СТРОЙ БУД МОНТАЖ +». Відповідач під час перебування на обліку у якості безробітного належав до категорії зайнятого населення, про що не повідомив Дніпровську районну філію КМЦЗ. Наказами Дніпровської районної філії КМЦЗ відповідачу припинено реєстрацію безробітного та припинено виплату допомоги по безробіттю з 09.02.2021 та 15.02.2021 прийнято рішення щодо повернення відповідачем нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення. Розмір нарахованого та виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття з 19.05.2020р. по 08.02.2021р. становить 46 887,64 грн. На адресу відповідача направлявся лист-повідомлення про необхідність повернення в добровільному порядку нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття, однак станом на теперішній час вищевказані кошти відповідач у добровільному порядку не повернув. Оскільки відповідач свідомо приховав відомості про те, що він є керівником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «КОМПАНІЯ» ЄВРОГАЗСЕРВІС ГРУП» та ТОВ «СТРОЙ БУД МОНТАЖ+», просить стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості кошти в розмірі 46887,64 грн. та судовий збір в розмірі 2270 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 02.11.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 травня 2020 року [PERSON] звернувся до Дніпровської філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання/поновлення статусу безробітного. У заяві, поряд з іншим, [PERSON] вказав, що до зайнятого населення відповідно до ст.4 ЗУ «Про зайнятість населення» не відноситься та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. З правами так обов`язками безробітного ознайомлений та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. З копії заяви про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю вбачається, що 19.05.2021р. відповідач звернувся до Дніпровської філії Київського міського центру зайнятості з вказаною заявою, у якій просив встановити/призначити йому виплату допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з дня реєстрації/перереєстрації його як безробітного з абзацу 4 п. 51 Прикінцевих положень ЗУ «Про зайнятість населення». З персональної картки № 026620051900023 Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості, створеної 19.05.2020р., вбачається, що [PERSON] отримав статус безробітного 19.05.2020р. на підставі ч. 1 ст. 43 Порядку, припинення реєстрації/обліку відбулося 09.02.2021р. на підставі абз. 19 п.п.1 ст. 20 Порядку. З копії акту Київського міського центру зайнятості № 396 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 08.02.2021р. вбачається, що в ході звірки достовірності факту перебування у трудових відносинах [PERSON] та ТОВ «КОМПАНІЯ «ЄВРОГАЗСЕРВІС ГРУП» виявлено нарахування [PERSON] доходу у вказаній компанії по грудень 2020р. та що він зазначений керівником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «КОМПАНІЯ «ЄВРОГАЗСЕРВІС ГРУП». Що також відповідає наданим відомостям про юридичну особу, що містяться на порталі за посиланням http://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result в частині відомостей про керівника та засновників юридичної особи. З копії акту Київського міського центру зайнятості № 397 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Паро загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 08.02.2021р. вбачається, що в ході звірки достовірності факту перебування у трудових відносинах [PERSON] та ТОВ «СТРОЙ БУД МОНТАЖ+» виявлено нарахування [PERSON] доходу у вказаній компанії по грудень 2020р. та що він зазначений керівником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «СТРОЙ БУД МОНТАЖ+». Що також відповідає наданим відомостям про юридичну особу, що містяться на порталі за посиланням http://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result в частині відомостей про керівника та засновників юридичної особи. Відповідно наданих позивачем витягів з наказів Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості про прийняті рішення по особі [PERSON] вбачається, що 19.05.2020р. [PERSON] надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю (наказ НТ 200519 від 19.05.2020р.), проводились виплати по безробіттю, відбувалось їх скорочення, розпочиналась(поновлялась) виплата допомоги по безробіттю. Наказом від 10.02.2021р. № НТ210210 виплату допомоги по безробіттю припинено та припинено реєстрацію безробітніх, наказом від 15.02.2021р. № НТ210215 прийнято рішення повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ п ЗДССВБ. Згідно довідки-розрахунку від 11.02.2021р. №101 відділу бухгалтерського обліку Київського міського центру зайнятості [PERSON] , який був зареєстрований як безробітній в Дніпровській районній філії КМЦЗ з 19.05.2020р. по 08.02.2021р. було виплачено кошти в сумі 46887,64, які підлягають поверненню. З копії наказу Дніпровської районної філії КМЦЗ № 30 від 15.02.2021р. про повернення незаконно отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю вбачається що провідному юрисконсульту необхідно підготувати та направити [PERSON] лист щодо добровільного повернення незаконно отриманих коштів, в разі відмови від добровільного повернення звернутись до суду з відповідною позовною заявою. З копії листа Дніпровської районної філії КМЦЗ від 16.02.2021р. №266.5-529/21 вбачається, що було підготовлено лист [PERSON] щодо добровільного повернення незаконно отриманих коштів виплачених як допомога по безробіттю на суму 46887,64 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Згідно п. 1 ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного, пред`являє документи, визначені в п. 17-19 \~Постанови КМУ «Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» від 19.09.2018 року №792. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» визначено випадки, коли реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, до яких належать зокрема: зайнятість особи (п. 1), встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг (п. 8), встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) (п. 9). Згідно абзацу 19 п.п. 1 п. 30 «Порядку реєстрації перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», що затверджений постановою КМУ № 792 від 19.09.2018 року реєстрація безробітного припиняється з дня встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Згідно положень абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У разі, якщо особа, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, у порушення вищевказаних вимог закону не подав своєчасно відомості про його трудові відносини за час перебування на такому обліку та отриманні допомоги по безробіттю, то це є підставою для стягнення з нього виплаченої за вищевказаний період допомоги по безробіттю, що відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного суду від 18 квітня 2018р., справа № 753/9858/17-ц, провадження № 61-6566св18 Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок отриманих відповідачем коштів судом не встановлено, як видно із змісту позову, відповідач вимогу позивача щодо повернення нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття не виконує, вказані кошти добровільно не повернені, обґрунтованого заперечення щодо обставин позову та отриманих коштів та відзиву на позов не надано. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути із [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості незаконно отримані кошти, виплачені як допомога по безробіттю у сумі 46887,64 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 2\~270,00 грн.

Outcome: approved