Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 22.09.2020 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 06 серпня 2004 року, який зареєстрований Бриківською сільською радою Шумського району Тернопільської області. Від спільного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що одруження із відповідачем виявилось невдалим. Причиною розпаду сім`ї стали несумісність характерів сторін. Спільне життя позивача з відповідачем не склалось, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, а також через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, на підставі чого в родині відбувались сварки. Позивач вважає, що за таких умов подальше спільне життя її із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому просить позов задоволити, а шлюб розірвати. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року було прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 27 жовтня 2020 року. 4. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність із повним підтриманням позовних вимог. 5. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність із повним підтриманням позовних вимог позивача 6. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з повним визнанням позовних вимог позивача. Проти розірвання шлюбу не заперечує. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 06 серпня 2004 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Бриківською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 2. 9. Під час перебування у шлюбі, у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.01.2005 року; син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2012 року. ІV. Оцінка Суду. 10. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 11. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 12. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 13. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 14. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 15. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 16. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. 17. У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. 18. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач зазначає, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню, а позов [PERSON] до задоволення. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 19. Позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , тому її звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, згідно із Законом України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру має бути сплачений судовий збір в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в сумі 840,80 грн. Отже, розмір судового збору, який мала б сплатити позивач при подачі позовної заяви до суду у розмірі 840,80 грн., підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих витрат. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved