Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. \~У червні\~2019\~року позивач\~звертаючись до\~суду з\~заявою просить\~суд, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей у сумі 36824 грн. 38 коп., неустойки за прострочення сплати аліментів 150000 грн., 3 % річних у розмірі 1772 грн. та інфляційних витрат у зв`язку з заборгованістю в розмірі 6841 грн.37 коп. Аргументує свої вимоги тим, що 27 вересня 2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Разом з відповідачем мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем .Відповідно до рішення суду з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей. Оскільки відповідач не сплачував аліменти, утворилася заборгованість, яка станом на квітень 2019 року склала 36824 грн. 38 коп., у зв`язку із чим позивачка і просить стягнути заборгованість, пеню за прострочення сплати аліментів, 3 % річних та інфляційні витрати. Відповідач не скористався своїм правом для подачі відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 03.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному провадженніна 10 год. 00 хв. 26 червня 2019 року. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. ІV. Фактичні обставини\~ встановлені судом. \~ \~ \~ \~ [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) \~ \~ \~ \~ [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 вересня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.4) \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи на підставі виконавчого листа №2/742/491/16 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1 / 3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття(а.с.1) \~ \~ \~ \~Згідно розрахунків заборгованості № 18-43 /8/14.15/13819/1 від 17.05.2019 року, № 18-43 /8/14.15/13819/1 від 17.05.2019 року, заборгованість по аліментах за виконавчим листом №2/742/491/16 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1 / 3 частини всіх видів доходу щомісячно, станом на квітень 2019 року становить 36824 грн. 38 коп.(а.с.9,10) Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані [PERSON] - син , [PERSON] дочка(а.с.11) Відповідно до довідки виданої ЗОШ І-ІІІ ступенів №13 від 24.05.2019 року №48, [PERSON] дійсно навчається у 1-А класі Прилуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 ім.Святителя Іоасафа Бєлгородського Прилуцької міської ради Чернігівської області(а.с.7) Згідно з довідки виданої ЗОШ І-ІІІ ступенів №13 від 24.05.2019 року №48, [PERSON] дійсно навчається у 3-А класі Прилуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 ім.Святителя Іоасафа Бєлгородського Прилуцької міської ради Чернігівської області(а.с.8) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Щодо стягнення заборгованості по аліментах. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2/742/491/16 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1 / 3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з несплатою заборгованості, станом на квітень 2019 року утворилась заборгованість у сумі 36824 грн. 38 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по аліментах у сумі 36824 грн. 38 коп. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення неустойки (пені). Згідно статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Sp=(A1x1%xQ1)+(A2x1%xQ2)+……….(Anx1%xQn), де: Sp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України( в редакції чинній до 08.07.2018 року) пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Норма ч. 1 ст. 196 СК України про стягнення пені в розмірі\~одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення,\~але не більше 100 відсотків заборгованості\~вступила в дію 08. 07.2017 року в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року. Отже, вказана норма закону не поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами в даному спорі за період з квітня 2016 року по 07.07.2017 року. З матеріалів справи вбачається, що розрахунок пені за несплату аліментів проведений за вищенаведеною формулою, і суд погоджується з розміром пені зазначеному в розрахунку, яка складає станом на квітень 2019 року 215740,1 гривнь. При цьому сума пені за період з квітня 2016 року по червень 2017 року становить 114225 грн., оскільки в даний період вимоги ч. 1 ст. 196 СК України не містили обмежень щодо стягнення суми пені, то пеня за вказаний період підлягає стягненню в повному обсязі. Що стосується періоду з липня 2017 року по квітень 2019 року , пеня нарахована за даний період становить 101515,06 грн., а сума заборгованості з аліментів 36\~010,98 гривень і тому що починаючи з 08.07.2019 року в силу вступила ч.1 ст.196 СК України в редакції, яка обмежує розмір пені, що підлягає стягненню 100 відсотків заборгованості, що перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах, то за даний період підлягає стягненню пеня, що становить 36010,98 грн. (розмір заборгованості по аліментам за даний період). \~\~\~\~\~\~\~З наведеного слідує, що до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягає пеня 150235 грн. 98 коп., виходячи із розрахунку (114225 грн. +36010,98 грн.) Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Загальна сума нарахованої пені за весь період прострочки, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 150000 грн. У зв`язку з цим, підлягає стягненню пеня у розмірі 150000 грн.( в межах заявлених позовних вимог), розмір якої нараховано у відповідності з нормами ст.196 СК України, які діяли у відповідних редакціях, та формулі, яка зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних. Нормами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту ст.625 ЦК України вбачається, що відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов`язання настає незалежно від підстав його виникнення. В тому числі й на підставі судового рішення, яким стягнуто відповідні грошові кошти. Оскільки відповідач не виконав зобов`язання по сплаті аліментів та не сплатив заборгованість по несплаті аліментів, то суд вважає що є всі підстави для стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми. Позивач надав\~розрахунок 3\~%\~річних від простроченої суми заборгованості по аліментах, що за період з квітня 2016 року по квітень 2019 року становлять 1772 грн. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1772 грн. 3 % річних від простроченої суми. Щодо стягнення інфляційних втрат. Судом встановлено,\~що щомісячний розмір аліментів які підлягають стягненню з відповідача визначено в розмірі 1/3 частки від отриманого доходу, а не з визначенням конкретної суми грошових коштів . Таким чином зобов`язання зі сплати аліментів є триваючим та розмір щомісячної сплати може змінюватися залежно від розміру отриманого боржником доходу, але не може бути меншим від встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на одну дитину. Мінімальний розмір аліментів в свою чергу законодавцем визначений виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який в свою чергу щорічно змінюється. Окрім того загальний розмір заборгованості може змінюватися (збільшуватися або зменшуватися) залежно від здійснених проплат. При цьому, загальний розмір заборгованості згідно зі ст. 195 СК України визначається державним виконавцем (приватним виконавцем) та в разі виникнення спору судом шляхом постановлення відповідного рішення щодо стягнення конкретного розміру заборгованості. Тобто в разі стягнення конкретного розміру заборгованості по аліментах на підставі рішення суду та в разі невиконання такого рішення для боржника настають наслідки, визначені нормами ст.625 ЦК України, зокрема щодо обов`язку сплати інфляційних втрат за весь час прострочення. Таким чином, суд вважає, що зобов`язання зі сплати конкретного розміру заборгованості на підставі рішення суду на момент розгляду справи не виникло, в зв`язку з чим відсутні підстави для нарахування інфляційних втрат згідно зі ст. 625 ЦК України та їх стягнення. Окрім того суд зауважує, що індекс інфляції щорічно застосовується до розміру аліментів, що визначений судом у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України, ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення»), тоді як з відповідача стягуються аліменти у частці від усіх видів його заробітку. За таких обставин в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат слід відмовити. VI. Судові витрати. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме в сумі 188596,38 грн., то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 1885 (одна тисяча вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 96 коп.\~в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial