Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

короткий зміст позовних вимог і рух справи: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №717, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем 26 лютого 2019 року, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8903 гривень 71 копійка; стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. В червні 2020 року він отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. про відкриття виконавчого провадження №62207573, щодо виконання виконавчого напису №717 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги Владислава Юрійовича від 26 лютого 2020 року, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 8903 гривні 71 копійки. Позивач стверджує, що він не отримував зазначений виконавчий напис чи будь-які інші документи, які б свідчили про його вчинення, і навіть не знав, що це за заборгованість. З Відповідачем він ніколи не укладав жодного договору. З метою отримання інформації він 12.06.2020 року звернувся до приватного виконавця Клименка Р.В. з заявою про надання копії виконавчого напису. 09.07.2020 виконавець направив йому копію виконавчого напису. Позивач вважає, що виконавчий напис №717 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги Владислава Юрійовича від 26 лютого 2020 року, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 8903 гривні 71 копійки, вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. У виконавчому написі зазначено його місцем проживання наступну адресу: [ADDRESS] , де він ніколи не був і не проживав. Про те, що ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги саме за кредитним договором від 06.02.2015 відповідачу, його ніхто не повідомляв і про наявність заборгованості перед будь-ким чи то банком, чи то відповідачем також. У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 27.04.2018 по 16.09.2019, тоді як 06.02.2018 пройшов трирічний строк для пред`явлення вимоги, а виконавчий напис взагалі вчинено через 5 років з моменту укладення кредитного договору. Ухвалою судді від 07.08.2020, було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 02.09.2020, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. витребувані належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №717 від 26 лютого 2020 року. На виконання ухвали приватний нотаріус надав копію виконавчого напису №717 від 26 лютого 2020 року і документи на підставі яких його було вчинено (надійшли 21.08.2020). Судове засідання, призначене на 16.09.2020, було відкладено на 23.09.2020 року, оскільки станом на день зазначеного судового засідання не сплив строк для подачі відзиву. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Ухвалою суду від 23.09.2020 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання призначене на 07.10.2020 учасники справи не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача і приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Інші учасники справи причини неявки в судове засідання не повідомили. Заперечень проти ухвалення заочного рішення від позивача не надходило. Фактичні обставини встановлені судом, мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права: встановлено, що 26.02.2020 на підставі заяви про вчинення виконавчого напису і документів доданих до неї приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №001-07577-060215 від 06 лютого 2015 в розмірі 8403 гривні 71 копійки і 500 грн. за вчинення виконавчого запису. Згідно з виконавчим написом [PERSON] (Боржник) допустив прострочення платежів за кредитним договором №001-07577-060215 від 12.02.2015, укладеним між ним і ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (Стягувач). Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.04.2018 по 16.09.2019. Сума повної заборгованості складає 8403,71 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6244,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 675,27 гривень.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1484,44 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із Стягувача, в розмірі 500 грн., яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. від 01.06.2020 було відкрито виконавче провадження ВП № 62207573. Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у зв`язку з наступним. Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин провадиться на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу наведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. З наданих нотаріусом на запит суду документів випливає, що стягувачем приватному нотаріусу не були надані документи (засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості), які б підтверджували наявність заборгованості по кредитному договору №001-07577-060215 від 12.02.2015 Отже висновки нотаріуса про те, що боржником допущено прострочення платежів є безпідставними, як і пропозиція проводити стягнення заборгованості за період з 27.04.2018 по 16.09.2019. Відтак передбачені ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови для вчинення виконавчого напису були відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату №58954 від 30.07.2020, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 840,80 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved