Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» є виконавцем житлово-комунальних послуг для споживачів району. Основними напрямками діяльності позивача відповідно до Статуту є: забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених позивачем з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених позивачем безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг; здійснення комплексних заходів по підвищенню платіжної дисципліни населення. Разом з тим, відповідач, користуючись житлово-комунальними послугами, не здійснює оплату цих послуг належним чином, у зв'язку з чим станом на 01 березня 2014 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка, враховуючи інфляційні витрати та 3% річних, складає 5 752 грн. 73 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково та, посилаючись на те, що більшу частину заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2012 року по 01 березня 2014 року на час розгляду справи відповідачем погашено, просив стягнути з відповідача заборгованість лише у сумі 494 грн. 85 коп. В іншій частині позов не підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представником відповідача [PERSON] 06 березня 2015 року надана до суду заява, згідно якої він просить відмовити у задоволенні позову у звязку з тим, що відповідачем погашено заборгованість за житлово-комунальні послуги, що підтверджується доданими до заяви копіями квитанцій. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою (форма № 3) Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Михайлівська» № 56 від 22 січня 2014 року (а.с. 6). При цьому, згідно вказаної довідки будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «Керуюча дирекція». Відповідно до п.п. 2.2 Статуту позивача основними напрямками діяльності Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» є: забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених позивачем з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених позивачем безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг; здійснення комплексних заходів по підвищенню платіжної дисципліни населення (а.с. 10-14). При цьому, положеннями ст.ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, у відповідності до положень п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, станом на 01 березня 2014 року у відповідача перед позивачем наявною була заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 5 752 грн. 73 коп., яка складалася з: основного боргу - 5 632 грн. 87 коп.; інфляційних витрат - 10 грн. 68 коп.; 3% річних - 109 грн. 18 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 7), перевіреними у судовому засіданні. Разом з тим, з пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, встановлено, що на час розгляду справи відповідачем частину заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 червня 2012 року по 01 березня 2014 року погашено, що, серед іншого, частково підтверджується копіями квитанцій, наданих до суду представником відповідача (а.с. 41-42). Згідно наданої представником позивача в судовому засіданні копії квитанції (а.с. 50) станом на час розгляду справи за відповідачем наявна заборгованість перед позивачем у сумі 494 грн. 85 коп. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався представник позивача в судовому засіданні як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а стягненню підлягає сума заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 494 грн. 85 коп. Також, в порядку ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 4, 11, 322, 526, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, та

Outcome: partial