Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 03.10.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 425 від 24.07.1999 року. Ухвалою від 10.10.2019 року провадження у справі відкрито. 17.12.2019 року позивачем [PERSON] подано заяву, в якій він позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без його участі та наполягає на розірванні шлюбу. 17.12.2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій відповідач повністю визнає заявлені позовні вимоги та просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 24.07.1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з лютого 2019 року, сторони проживають окремо. Примирення неможливе. Відповідач [PERSON] скористалась своїми процесуальними правами та в заяві від 17.12.2019 року визнала позовні вимоги в повному обсязі. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 24.07.1999 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №425, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно 24.09.2019 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.6/. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що 24.07.2002 року складено відповідний актовий запис №942, згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 02.10.2019 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.5/. Окрім того, [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що 11.07.2007 року складено відповідний актовий запис №582, що вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси /а.с.4/. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено з лютого 2019 року, спорів щодо визначення місця проживання дітей або поділу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved