Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] \~звернулася в суд із позовною заявою до\~ [PERSON] , в якому просить стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01.03.2019 року до часу завершення сином навчання, але не довше часу досягнення ним 23-х річного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання. Вказує на те, що син проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні. Зазначає, що до досягнення сином повноліття батько періодично надавав кошти на його отримання. Однак, після досягнення повноліття сином, батько відмовився надавати будь-які кошти на його утримання. Оскільки син ще продовжує навчання та не має змоги самостійно себе утримувати, позивач просить суд позов задоволити. Рух справи в суді. Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами\~спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позиції сторін у справі. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1\~ст. 278 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~до суду не надійшло. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позиція суду. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень\~ст. 16 ЦК України\~особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 10 серпня 1996 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1358. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 12.09.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно листа Регіонального шкільного управління Лаціо, технічний інститут туризму «ХР.Колумб» №7140 від 02.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зарахований на стаціонарну форму навчання у 2020/2021 академічному році цього інституту (а.с.4-5). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За правилами\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом положень ч.3\~ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що дитина проживає із матір`ю та знаходиться на повному її утриманні, забезпечені необхідними умовами для проживання та повноцінного розвитку, виховується належним чином, будь-яких випадків порушення позивачем її законних прав у ході судового розгляду справи судом не встановлено. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву повністю та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01.03.2019 року до часу завершення сином навчання, але не довше часу досягнення дитиною 23-х річного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання. Висновки за результатами розгляду справи. Беручи до уваги вищенаведені обставини, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, які дозволяють йому утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до\~Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved