Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 05.05.2021 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, а також витрати за надання правничої допомоги відповідно до документів, що подані до позову та будуть подані в судове засідання. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що на даний час вона навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Немирівського фахового коледжу будівництва, економіки та дизайну Вінницького національного аграрного університету» на ІІІ курсі денного відділення на базі 9 класів, з терміном навчання до 30.06.2022 року. У зв`язку із навчанням на денній формі, вона перебуває на утриманні матері [PERSON] . Її батьки відповідач [PERSON] та [PERSON] разом не проживають, шлюб між ними розірвано за рішенням Шаргородського районного суду від 15.02.2017 року. Батько [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є здоровим, працездатним, працює, а тому може сплачувати аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, що змушує звертатися з позовом до суду. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 07.05.2021 року (а.с.16-17), а також, не подавав заяви про визнання ним позовних вимог [PERSON] 03.06.2021 року відповідач [PERSON] подав до суду письмові пояснення щодо позову (а.с.25-28). З письмових пояснень відповідача вбачається, що [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнає частково, зокрема, згоден і має змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, оскільки він не має постійного місця роботи, а отже, не має постійного доходу, має у власності земельну частку (пай) на території Мурафської сільської ради, яку використовує особисто та має дохід, який використовуватиме на сплату аліментів. Окрім того, відповідач зазначив у поясненні, що несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що є обов`язковими витратами, у зв`язку із чим не спроможний сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання позивача. Також, відповідач просить суд врахувати те, що він добросовісно сплачував аліменти на утримання позивача, коли остання була неповнолітньою, та продовжує добросовісно сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , щодо нього наявне виконавче провадження №53479740. Відповідач просить врахувати його майновий стан та визначити розмір аліментів на утримання позивача у розмірі 1500 грн. щомісячно до, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення позивачем навчання. Крім того, щодо судових витрат, то відповідач просить їх зменшити до 500 грн. з огляду на те, що справа розглядається без виклику сторін, тому такі витрати, які зазначені адвокатом позивача, не можуть бути взяті до уваги, а також, укладення договору між позивачем та адвокатом не вважає процесуальною дією, яка підлягає оплаті, згідно із законом. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, позивач [PERSON] не подавала. 2. 03.06.2021 року відповідач [PERSON] подав до суду письмове пояснення щодо суті позову (а.с.25-28). Інших заяв,\~клопотань від\~відповідача [PERSON] \~у означеній\~цивільній справі,\~пов`язаних із\~розглядом справи,\~до суду\~не надходило.\~ ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно\~до ухвали\~суду від\~07.05.2021\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~та призначено\~судовий розгляд\~справи на\~28.05.2021\~року без\~повідомлення (виклику)\~сторін,\~роз`яснено сторонам,\~що у\~випадку наявності\~клопотання про\~виклик їх\~у судове\~засідання,\~його слід\~подати до\~суду у\~встановлені строки;\~запропоновано відповідачеві\~у п`ятнадцятиденний\~строк з\~дня вручення\~копії цієї\~ухвали подати\~до суду\~відзив на\~позовну заяву\~(а.с.16-17). 2. 28.05.2021 року судом постановлено ухвалу про відкладення судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 16.06.2021 року у зв`язку із не закінченням строку на подання сторонами у справі заяв по суті (а.с.21-22). 3. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі від 07.05.2021 року. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем ухвала суду про відкриття провадження отримана 17.05.2021 року (а.с.19), то суд вважає, що відзив ним не подано у встановлений судом строк без поважних причин. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України. 4. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. 5. Відповідно до\~вимог п.3\~ч.1\~ст.43\~ЦПК України,\~суд вирішив приєднати до\~матеріалів цивільної\~справи письмове пояснення щодо суті позову [PERSON] . ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Позивач [PERSON] на теперішній час є повнолітньою (а.с.3). Повнолітня дочка відповідача [PERSON] , [INFO] , є студенткою, навчається в ВСП «Немирівський фаховий коледж будівництва, економіки та дизайну ВНАУ» на денному відділенні на ІІІ курсі на базі 9 класів. Термін навчання до 30.06.2022 року. Зазначена обставина, що встановлена судом, підтверджується довідкою закладу освіти від 22.04.2021 року за №422 (а.с.6). Повнолітня дочка відповідача, яка продовжує навчання, відповідно до вимог ст.199 СК України, має право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання. На теперішній час, тобто після досягнення позивачем повноліття, відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання, не надає, тоді як позивач потребує утримання з боку батька, оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання. Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати, останній суду не представив, з огляду на те, що [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву та доказів на спростування обставин щодо несплати ним коштів на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання. З пояснення відповідача вбачається, що він офіційно не працевлаштований, не має постійних доходів, отримує доходи від використання земельної ділянки (а.с.32). Отримані доходи відповідач витрачає на своє утримання для придбання одягу та продуктів харчування, а також на сплату комунальних послуг за місцем проживання. До того ж, отримані доходи відповідач частково витрачає на сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] , за виконавчим провадженням №53479740, що вбачається із письмового пояснення відповідача, а також не заперечується позивачем, яка не подала до суду заперечень щодо вказаної обставини. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання. Оскільки судом встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, але не приймає участі в матеріальному утриманні повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, то суд вважає, що з нього слід стягнути аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., відповідно до приписів ст.200 СК України. При цьому, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідачем здійснюється сплата аліментів на утримання ще однієї доньки. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право [PERSON] , яка є повнолітньою, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає захисту, а позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч.ч.1, 2 ст.184 СК України. VІ. Висновки суду Враховуючи, що право позивача [PERSON] , яка продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька відповідача [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає частковому задоволенню, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, з дня звернення з позовом до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року, а у випадку продовження нею навчання, до досягнення двадцятитрьохрічного віку, тобто до [INFO] , так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач не має постійного доходу, отримує доходи від використання земельної ділянки на території Мурафської сільської ради, частину яких витрачає на своє утримання та на утримання доньки [PERSON] у вигляд сплати аліментів за виконавчим провадженням №53479740, тому спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК). Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 908 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.2 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.137\~ЦПК України,\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України). Частиною 3\~ст.137\~ЦПК України\~передбачено,\~що для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем разом з позовною заявою додано квитанцію до прибуткового касового ордера №107 від 30.04.2021 року про оплату послуг адвоката Костриці В.С. в сумі 1000 грн. (а.с.7); розрахунок та погодження винагороди (гонорару, понесених витрат) за надану правничу допомогу (послуги) адвоката в сумі 1000 грн. протягом часу впродовж двох з половиною годин щодо укладення договору про надання правової (правничої) допомоги та представництво, надання консультації щодо характеру спору і доказів, виготовлення копій, складання позовної заяви до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.8); ордер серії ВН №174415 від 05.05.2021 року про надання правничої допомоги позивачу адвокатом Кострицею В.С. (а.с.9); витяг з договору про надання правової (правничої) допомоги та представництва від 30.04.2021 року, укладений між позивачем та адвокатом Кострицею В.С. (а.с.10); належно засвідчену копію свідоцтва адвоката Костриці В.С. про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.11). Таким чином, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на надання правничої допомоги в сумі 750 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки такий розмір витрат, встановлений згідно з умовами договору про надання професійної правової (правничої) допомоги та розрахунку і погодження винагороди (гонорару, понесених витрат), є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Крім того, витрати на надання професійної правничої допомоги фактично понесені позивачем і документально підтверджені (а.с.7).

Outcome: partial