Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідача Представник позивачів [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із позовом до КП «ЖЕК-13» про стягнення безпідставно набутих коштів відповідно у сумі 14 242 грн 02 коп, 8 693 грн 72 коп та 21 589 грн 49 коп. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] ., [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач КП «ЖЕК-13» надає послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] за вищевказаною адресою, шляхом утримання та ремонту спільного майна, відповідно до укладених договорів. За період із січня 2019 року та по теперішній час КП «ЖЕК-13» виставляє квитанції на оплату за електроопалення. Позивачі вважаючи що відповідач надає послуги з утримання мiнi котельні, що розташована на прибудинковій територiї та обладнана для потреб опалення будинку, сплачували грошові кошти згiдно виставлених квитанцій. Відповідно до інформації КП «ЖЕК-13» від 23.12.2020 року, наданої на адвокатський запит, підприємство не встановлює тарифи на електричну енергію, не є надавачем комунальної послуги, та не є її постачальником. Підприємство не має ліцензії/дозволів ні на перепродаж електроенергії, ні на виробництво та продаж теплової енергії для індивідуальних побутових споживачів, так як є виключно надавачем житлової послуги. Таким чином, відповідач КП «ЖЕК-13» без будь-яких правових підстав набувало грошові кошти у період з січня 2019 року. Мiж позивачами та відповідачем не існує жодного договору про надання послуг з опалення житлового будинку, однак відповідач виставляє рахунки за такі послуги. КП «ЖЕК-13» безпідставно отримало від позивачів кошти у сумі 44 525 гривень 23 копійки, які зворотно не повернуті позивачам. 15.03.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача КП «ЖЕК-13», згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю (а.с.46-58). Заперечення обґрунтовані тим, що будинок [ADDRESS] являється єдиним будинком в управліннi вiдповiдача, для якого електрична енергія є єдиним джерелом енергії, яка використовується для освітлення, приготування їжi та тепла, будинок не газифікований. Набуті безпідставно кошти, як вважають позивачі, є відшкодуванням за розподіл та постачання електричної енергії, яку використовували/ють позивачi. Вiдповiдач знімає покази приладу обліку/загальнобудинкового лічильника електричної енергії, місце розташування якого в електричнiй котельнi, яка належить позивачам/співвласникам багатоквартирного будинку [ADDRESS] та є спільним майном цього будинку. Після зняття показiв вiдповідач формує квитанції по відшкодуванню електричної енергії, фактичними споживачами якої є саме позивачі, які в подальшому їх добровільно сплачують протягом чотирьох років поспіль, і навіть після подання позову. Співвласники буд. [ADDRESS] , у тому числі позивачі, за весь час обслуговування відповідачем були забезпечені якісними послугами, у тому числі пов`язані із постачанням електричної енергії у відповідності до норм чинного законодавства та наданих повноважень. Позовна заява та додані до неї докази, як аргументи їх вимог не містить жодного рішення позивачiв щодо відключення від центрального постачання жодної комунальної послуги, як того вимагає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Замість прийняття даного рішення, вони продовжують використовувати електричну енергію. Позивачі стверджують, що відповідач всупереч вказівкам законодавства не зміг забезпечити належну якість обслуговування та шляхом введення в оману, набув від останніх значну суму грошових коштів без наявності будь-яких підстав. Однак, станом на момент розгляду справи позивачі/співвласники не прийняли рішення щодо відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання електричної енергії, оскільки розуміють що даний вид енергії є єдиним, та не зобов`язували відповідача розірвати договори про розподіл та постачання електричної енергії на буд. [ADDRESS] , тому повноваження відповідача по вжиттю заходів із забезпечення позивачiв електричною енергією маються. Крім цього, позивачі як власники свого майна несуть тягар його утримання, згідно статей 319, 322 ЦК України. Дані кошти є відшкодуванням вже оплаченої послуги відповідачем у повному розмірі, який отримує її відшкодування значно пізніше та у неповному обсязі. Обвинувачення відповідача стосовно введення в оману спростовується та підтверджується зверненнями співвласників щодо допомоги тa недопущення припинення електричної енергії та вищенаведеними і прийнятими рішеннями позивачів/співвласників стосовно модернізації електроопалення електричних мереж будинку. Позивачi з 01.01.2017 року відшкодовують електричну енергію відповідачу, і тільки після підняття тарифу електричної енергії вирішили безпідставно обвинуватити управителя будинку за те, що позивачi використовують електричну енергію, але чомусь вирішили її отримувати безоплатно. Позивачі весь проміжок часу добровільно сплачують рахунки по відшкодуванню електричної енергії, навіть продовжують зараз після висунення позовних вимог, що підтверджує безпідставність заявлених вимог. Дії відповідача залежать від прямих дій позивачів/співвласників, які самі приймають всі рішення щодо управління своїм будинком, та які до цього часу не вирішили питання укладення індивідуальних договорів на постачання електричної енергії у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Також, позивачi не зверталися до відповідача у відповідності до вимог п.8 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку. Позивачі не вчинили жодної дії щодо виклику відповідача для перевірки якості послуги, підтвердженням є відсутність акту-претензії, який може бути підставою для перерахунку наданих послуг. ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» щомісячно виставляє рахунки управителю - КП «ЖЕК 13», на оплату спожитоi позивачами/співвласниками будинку [ADDRESS] згідно загальнобудинкового лічильника обліку електричної енергії, які управитель щомісячно оплачує в повному обсязі. У даному випадку саме управитель несе фактичні витрати за електроенергію, спожиту мешканцями будинку [ADDRESS] , що повністю узгоджується з положеннями ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» . Після повної сплати рахунків, відповідач згідно показів загальнобудинкового лічильника та пропорційно опалювальної площі позивачів/співвласників формує квитанції по відшкодуванню електричної енергії, разом з тим позивачі/співвласники сплачують дані рахунки несвоєчасно і відповідач несе збитки. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Таким чином, твердження про відсутність правових підстав у відповідача є безпідставним та суперечить діючим нормам закону. Управителем неодноразово було надано роз`яснення позивачам/співвласникам з приводу змін у законодавстві в сфері надання житлово-комунальних послуг, однак позивачі намагаються користуватися своїм майном за рахунок інших, та не бажають розуміти, що власність зобов`язує. Відповідач є посередником між позивачами/співвласниками та Постачальником електричної енергії, що виключає набуття або збереження майна/коштів, оскільки кошти позивачів сплачені постачальнику, який відмовляється укладати індивідуальні договори із позивачами/співвласниками поки Вони не здійснять ряд дій, як власники свого майна, а відповідач нажаль є заручником ситуації, котрий без рiшення позивачів/співвласників не має правових підстав розірвати договір №310110060 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 21.02.2019 року та договір №ЕЕЦ1901010664987 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Позивачі/співвласники фактично сплатили відшкодування за електричну енергію загальним розміром 44 370,80 грн. замість вказаної 44 525,23 грн, оскільки комісія банку, яка береться за переказ не може бути врахована. 22.03.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив адвоката Кушнеренка Є.Ю., згідно якої представник позивачів вважає, що грошові кошти, сплачені за електроенергію та електропостачання за рахунками відповідача є безпідставно набутими та просить задовольнити позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16.02.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що між позивачами та відповідачем КП «ЖЕК-13» не був підписаний договір на опалення, однак кошти вони сплачували ЖЕКу. Договір на користування електричною енергією був укладений 08.07.2016 року з філією «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця». Договір на опалення не був укладений ні з ким. До ТОВ « Енера» та ПАТ «Українська залізниця» щодо укладення договору на індивідуальне опалення не звертались. Представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Додатково пояснив, що ЖЕК направляє позивачам квитанції на оплату за електроопалення, хоча надає лише послугу з утримання будинку по тарифах. На запитання відповів, що позивачі платили за світло і КП «ЖЕК-13», і ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ». Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що будинок позивачів переданий у 2005 році без загально будинкових мереж. Він утримувався ПАТ «Українська залізниця». Від імені жильців будинку звертався представник до Укрзалізниції щоб укласти договір, але їм відмовлено, оскільки треба мати індивідуальні лічильники. Зараз два представники від жильців даного будинку уклали договір із КП «ЖЕК-13». На теперішній час ПАТ «Українська залізниця» платиться за розподіл електричної енергії, ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» за постачання електричної енергії до електроплит, і КП «ЖЕК-13» за електричне опалення. На підставі договору , КП «ЖЕК-13» сплачує ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» за електричне опалення, за гроші жильців будинку. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин На підставі свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] на праві приватної, спільної власності в рівних частинах, належить квартира [ADDRESS] (а.с.15). На підставі свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та [PERSON] на праві приватної, спільної власності в рівних частинах, належить квартира [ADDRESS] (а.с.20). Згідно із відповіді КП «ЖЕК-13» №02-07/179 від 23.12.2020 року, на адвокатський запит [PERSON] повідомлено про те, що питання щодо вартості утримання міні котельні буд. [ADDRESS] залишається відкритим, оскільки підприємство не є власником даної котельні та не здійснює її утримання. Після прийняття Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок (спільне майно багатоквартирного будинку) визнано спільною сумісною власністю співвласників будинку. Тільки до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком. Власники квартир у багатоквартирному будинку є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та спільного майна. Підприємство надає послугу з управління багатоквартирним будинком шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору №3/320 від 20.02.2019 року, складеного на підставі типового договору, затвердженого постановою КМУ №712 вiд 05.09.2018 року «Про затвердження Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» та у відповідності до Обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку прибудинкової території (Наказ Мінрегіону №190 від 27.07.2018 року). Підприємство не встановлює тарифи на електричну енергію, воно не є надавачем комунальної послуги та не є її постачальником, підприємство в договорі є споживачем, тому інформація щодо причин нарахування плати за електричну енергію, а не за теплову не може бути надана, так як це виходить за її межi компетенції. Підприємство не має ліцензії/дозволів ні на перепродаж електроенергії ні на виробництво та продаж теплової енергії для індивідуальних побутових споживачів, так як є надавачем виключно житлової послуги (а.с.25). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №309 від 19.12.2005 житловий будинок [ADDRESS] було передано у повне господарське вiдання КП «ЖЕК-13», без зовнішніх мереж. (а.с.59). Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №58 від 15.02.2019 року (додаток 3) управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] км призначено КП «ЖЕК-13» (а.с.60-63). 20 лютого 2019 року було укладено договір №3/230 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком між КП «ЖЕК-13» та співвласниками багатоквартирних будинків зазначених у Додатку 3 до рішення № 58, в тому числі і за адресою: [ADDRESS] (а.с.64-69). На підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 429 від 07.11.2019 року «Про надання дозволу на списання з балансу комунального підприємства«ЖЕК-13» Чернігівської міської ради житлових будинків та житлових приміщень» багатоквартирні будинки було списано з балансу підприємства (а.с.71-74). 31.12.2019 року списано багатоквартирний будинок [ADDRESS] , що зафіксовано актом про списання багатоквартирного будинку з балансу та погоджено із заступником міського голови (а.с.75). Згідно з вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг здiйснюються виключно на договірних засадах між споживачем та виконавцем цих послуг. Управитель здiйснює управління будинками в межах повноважень, наданих йому договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Послуга з розподілу електричної енергії даному будинку надається Оператором системи розподілу акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Енергозбут» акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно укладеного публічного договору №ЕЕЦ1901010664987 від 04.06.2019 року, а послуга про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг надається товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» згідно укладеного публічного договору №310110060 вiд 21.02.2019 року (а.с.116-141). З метою виконання своїх обов`язків, як управителя будинку в частині забезпечення належних умов проживання і задоволення їх потреб, відповідач неодноразово звертався до Постачальника електричної енергії сподіваючись на зменшення тарифу, але кожного разу отримував відмову, одна із відповідей за №07/473 від 03.04.2019 року містила рекомендації щодо передачі електричної котельні буд. [ADDRESS] на обслуговування одному із ліцензіатів, який здійснює виробництво та постачання теплової енергії в м. Чернігові, також розробити відповідну проектну документацію із встановленням додаткового електрообладнання (а.с.104-105). Згідно із роз`ясненням НКРЕКП №8999/17.2.2/7-20 від 27.08.2020 року укладення прямих індивідуальних договорів про постачання тa розподілу електричної енергії між Постачальником тa позивачами/співвласниками можливе лише за умови улаштування вузлів обліку та індивідуальних засобів комерційного обліку електричної енергії з метою забезпечення окремого обліку за кожним з об`єктів права власності (об`єктом індивідуального споживача) (а.с. 112-114) ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно із вимогами ч.1 ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. За змістом ст.21 вказаного вище Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. Відповідно до п.п.3, 4, 7 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. У преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно із ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян. Відповідно до ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком регулюється ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Згідно із ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком було складено на підставі типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 05.09.2018 року за № 712 та з урахуванням вимог Обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (Наказ Мінрегіону вiд 27.07.2018 року за № 190). Відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII багатоквартирний будинок, визнано спільною сумісною власністю співвласників будинку на законодавчому рівні. Статтею 9 Закону № 417-VIII визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками та визначено необхідність обрання співвласниками форми управління будинком, а саме: самостійно, шляхом обрання управителя будинку або шляхом створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. За рішенням співвласників усі частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). За положенням ч. 5 ст. 13 Закону № 417-VIII у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом. Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» для відшкодування затрат понесених управителем на забезпечення належних умов проживання не вимагає окремих позивачами/співвласниками та відповідачем так як закон чітко вказує на обов`язок укладених договорів між позивачів/співвласників нести тягар утримання пропорційно до його частки співвласника. Отже, відповідач згідно укладених договорів на розподіл, постачання електричної енергії є споживачем в інтересах позивачів/співвласників, а не постачальником чи оператором системи, які в свою чергу мають відповідні ліцензії на перепродаж, виготовлення електроенергії чи теплової енергії. Судом встановлено, що відповідач як управитель, оплачує ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» за спожиту позивачами/ співвласниками будинку [ADDRESS] , згідно загально будинкового лічильника обліку електричної енергії. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed