Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Керівник Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до Врадіївського районного суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Врадіївської центральної районної лікарні Миколаївської області до [PERSON] про стягнення витрат понесених закладом охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину в сумі 1\~795,5 грн. Прокурор зазначив, що вироком Врадіївського районного суду від 24 березня 2015 року засуджено [PERSON] за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто за умисне нанесення ударів [PERSON] 14 січня 2015 року, в результаті яких потерпілому спричиненні тілесні ушкодження у виді подряпин та крововиливу обличчя, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров»я. Внаслідок злочинних дій [PERSON], потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Врадіївській центральній районній лікарні з 15 січня 2015 року по 29 січня 2015 року, тобто протягом 14 ліжко днів. Згідно довідки Врадіївської РЦЛ вартість одного ліжко дня у січні місяці 2015 року складала 128 грн. 25 коп. Таким чином, за перебування на стаціонарному лікуванні [PERSON] було витрачено 1\~795,5 грн., які добровільно [PERSON] не відшкодовано. Посилаючись на зазначені обставини прокурор просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні прокурор Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього витрат понесених закладом охорони здоровя на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 1\~795,5 грн. Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеними такі факти: -Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно [PERSON], внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12015150200000063 від 25 лютого 2015 року, [PERSON] інкриміновано в вину вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. -Відповідно до висновку експерта № 80 М від 23 лютого 2015 року у потерпілого [PERSON] виявленні тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, садна обличчя, шиї, вушних раковин, кінцівок, забиття чола, забиті рани губ, струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя. -Згідно довідки, виданої Врадіївською РЦЛ [PERSON] знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні Врадіївської РЦЛ з 15 січня 2015 року по 29 січня 2015 року, тобто протягом 14 ліжко днів з діагнозом: закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забиття чола, множинні садна обличчя. -Відповідно до довідки, виданої Врадіївською РЦЛ від 17 вересня 2015 року вартість одного ліжко дня по стаціонару у січні місяці 2015 року складала 128 грн. 25 коп. Всього на лікування [PERSON] було витрачено кошти в сумі 1\~795 грн. 50 коп. (128 грн. 25 коп. х 14 ліжко/днів = 1 795 грн. 50 коп.). -Вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24 березня 2015 року засуджено [PERSON] за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто за умисне нанесення легких тілесних ушкоджень [PERSON] Встановлені в судовому засіданні факти вказують на те, що між сторонами склалися відносини з приводу відшкодування витрат закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину, особою яка вчинила цей злочин. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Як, вбачається з наявних в справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, що вироком Врадіївського районного суду від 24 березня 2015 року засуджено [PERSON] за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто за умисне нанесення ударів [PERSON] 14 січня 2015 року, в результаті яких потерпілому спричиненні тілесні ушкодження у виді подряпин та крововиливу обличчя, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров»я. Внаслідок злочинних дій [PERSON], потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Врадіївській центральній районній лікарні з 15 січня 2015 року по 29 січня 2015 року, тобто протягом 14 ліжко днів. Згідно довідки Врадіївської РЦЛ вартість одного ліжко дня у січні місяці 2015 року складала 128 грн. 25 коп. Таким чином, за перебування на стаціонарному лікуванні [PERSON] було витрачено 1\~795,5 грн. Відповідачем не надано доказів відшкодування витрат понесеним закладом охорони здоровя на лікування потерпілого [PERSON] від злочину, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved