Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Керівник Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області звернувся із вище вказаним позовом, в якому посилаючись на порушення вимог законодавства просив визнати недійсними прилюдні електронні торги про реалізацію нерухомого мана від 05.05.2015, недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане 17.06.2015, а також вилучити у [PERSON] нежитлові будівлі та споруди, розташовані за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. В. Кардашинка, вул. Українська, 32 та стягнути з відповідачів судовий збір. В судовому засіданні представник позивача прокурор Іванчук Ю. О. підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити повністю, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав, свої заперечення виклав письмово, просив відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити в повному обсязі, свої доводи виклав у письмових запереченнях. В судове засідання представник відповідача ДП «СЕТАМ» не зявився, від представника за довіреністю [PERSON] на адресу суду надішли письмові пояснення по справі, відповідно до яких представник позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити в повному обсязі, також просив розглянути зазначену справу у відсутності представника ДП «СЕТАМ». В судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Заслухавши думки сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у справі та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що на примусовому виконанні в відділі примусового виконання УДВС ГТУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №35525207 про стягнення з Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр» на користь фізичних, юридичних осіб та держави заборгованість на загальну суму 2981071 грн., в тому числі 38 виконавчих проваджень про стягнення заробітної плати на суму 443439 грн., яке передано від ВДВС Дніпровського РУЮ Херсонської області відповідно до постанови начальника УДВС ГТУЮ Херсонської області від 13.08.2014. Державним виконавцем 15.04.2014 в ході здійснення виконавчого провадження на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено опис й арешт нерухомого майна, що належить на праві власності Державному підприємству «Виробничий південний біотехнологічний центр», а саме нежитлових будівель та споруд їдальні які розташовані за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. В.Кардашинка, вул. Українська, 32, площею 492,2 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності, ЯЯЯ686630 виданого 28.12.2006 Великокардашинською сільською радою, відповідно до рішення від 22.11.2006 №108. Начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області [PERSON] 30.03.2015, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, було направлено документи щодо проведення електронних торгів з реалізації вказаного нерухомого майна боржника, у зведеному виконавчому провадженні №35525207. Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, проведені електронні торги через веб сайт з реалізації арештованого майна, а саме: нежитлових будівель та споруд їдальні «А», загальною площею 492,2 кв.м., сарай «Б», туалет «В», споруд №1 що розташовані за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. В. Кардашинка, вул. Українська, 32, що належать на праві власності Державному підприємству «Виробничий південний біотехнічний центр», за стартовою ціною у розмірі 159 000 грн. та складений протокол про проведення електронних торгів №78474, переможцем яких визначено [PERSON] Державним виконавцем 26.05.2015 складений акт про проведення електронних торгів, який того ж дня затверджений начальником відділу примусового виконання рішень [PERSON], що в подальшому стало підставою отримання [PERSON] свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, зареєстрованого за №836 та виданого 17.06.2015 приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], запис про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №10065547. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Одночасно державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Як вбачається з матеріалів, наданих позивачем, а саме: Статуту Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр», зареєстрованого у 2006 році, вказане підприємство є унітарним, державним, комерційним підприємством, частка держави якого становить 100%. Ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням. Згідно ч. 1 ст. 64 вказаного Закону встановлено, що у разі відсутності у боржника юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові юридичній особі на праві власності або закріплене за ним (за винятком майна, виключеного з обороту або обмеженого в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно. На виконання вказаних вимог, 01.10.2014 на адресу боржника Державного підприємства «Виробничий південний біотехнологічний центр», Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики та продовольства України держаним виконавцем було направлено листа, яким повідомлено про повний перелік проведених виконавчих дій щодо опису й арешту майна. Відповідно до заяви в. о. директора ДП «ВПБЦ», боржник посилаючись на те, що нерухоме майно, а саме будівля контори та їдальні, перебувають на балансі підприємства та на даний час не використовуються в виробництві, просив звернути на нього стягнення першочергово. Разом з цим, слід відмітити, що порядок продажу майна в провадженні у справі про банкрутство встановлено Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а майно ДП «Виробничий південний біотехнологічний центр» реалізовано відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». У відповідності до ч. 6 ст. 12 вказаного Закону, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Про що також зазначено в пункті 42 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судову практику у справах про банкрутство» від 18.12.2009 №15, відповідно до якого, дія мораторію не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-116 цс 12, оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. Позивачем не доведено та в судове засідання не надано доказів порушення встановлених законодавством правил проведення торгів з реалізації нерухомого майна. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено\~рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~судові витрати. Якщо\~позов\~задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так як позовні вимоги задоволенню не підлягають, то відповідно, не підлягають відшкодуванню і судові витрати, понесені позивачем.

Outcome: dismissed