Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, а також стягнення додаткових витрат на дитину, у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.03.2011 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років не надає. Донька позивача [PERSON] , [INFO] є дитиною-інвалідом, має діагноз: дитячий церебральний параліч (ДЦП), подвійна гіперплегічна форма з переважно нижнім спастичним пара парезом, з відсутністю самостійної ходьби, з порушенням зору, з когнітивними розладами, косоокістю співдружності, що сходиться. Відповідач працездатний, працює на шахті та отримує заробітну плату. Крім обов`язкового матеріального утримання дітей, позивач також несе додаткові витрати на утримання дитини-інваліда, а саме нею придбаний комп`ютер згідно з рекомендаціями для реабілітації дітей-інвалідів вартістю 23655 грн. Просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки інваліда [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу відповідача, на утримання позивача до досягнення молодшою донькою віку трьох років 1/12 частину доходу відповідача, а також додаткові витрати на дитину-інваліда в розмірі половини суми витраченої на покупку комп`ютера в сумі 11827 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог та пояснила, що відповідач дітям він не допомагає, навіть не телефонує. На лікування дитини -інваліда гроші виділяє вона, які отримує від держави. Дитина-інвалід [PERSON] знаходиться у санаторії Хаджибей з бабусею 21 день. Гроші на лікування та поїздку в сумі 3000 грн. давала вона, переводила 1200 та 1800 грн. Вона вважає, що відповідач не давав гроші на лікування у санаторії, а 3000 грн. не достатньо для цього. Доньці постійно потрібно лікування, восени чи взимку вона повезе її до Харкова. Хоч і вважає, що з дитиною повинен їхати батько, тобто відповідач. Комп`ютер вони придбали удвох з відповідачем, половину суми за комп`ютер внесла вона. Зараз комп`ютер знаходиться у відповідача. Вона просить стягнути кошти за комп`ютер, тому що той знаходиться у відповідача, а не у дітей. Вона отримує щомісячно 2051 грн. на дитину-інваліда та 860 грн допомогу до досягнення дитиною 3-х років. Вона мешкає тільки з дітьми. Відповідач взагалі не надає на утримання дітей нічого, навіть продуктів харчування, навіть не бачить дітей. У квітні та травні дійсно переводив 7000 грн. взагалі. З них 500 грн. повернула відповідачу, щоб він щось купив дитині. Відповідач позов визнав частково. Визнає, що треба платити аліменти дітям. З розміром аліментів на дітей в розмірі 1/3 частини доходів на двох він згоден. Аліменти на дружину він не визнає взагалі. Позивач витрачає гроші не туди, куди потрібно. Він відсилав гроші у квітні-травні 2019 році у сумі 7000 грн., спочатку 4000 грн. та потім 3000 грн. Після чого позивач залишила йому дітей на декілька днів та уїхала, забрала дітей через тиждень. Одягу дітям з того часу позивач не купувала, куди пішли гроші - не знає. Також йому невідомо, чи купувала позивач щось старшій дитині. Він давав гроші на лікування дитини у санаторії 2000 грн. матері своїй. Коли його матір поїде до Харкова з дитиною, він знову дасть грошей. 7000 грн. - це гроші на утримання дітей. Він працює ГРОЗ на ШУ «Першетравенське» ДТЕК «Павлоградвугілля» Шахта «Юбілейна». Щомісячний його дохід 20000-25000 грн., більш доходів немає. З приводу того, що позивач витрачає гроші не туди, куди потрібно, він не звертався до органу опіки та піклування. Комп`ютер зараз у нього з квітня 2019 року. Комп`ютер брався не для дитини, він його придбав за свої кошти для себе, ці кошти він узяв з кредиту. На даний момент шлюб між ними не розірваний, незважаючи на те, що разом вони не живуть з початку квітня 2019 року. Представник відповідача пояснення відповідача підтримав, не погодився з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дружини та стягненням коштів на комп`ютер. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 25.04.2019 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 16.05.2019 року. 17.05.2019 року ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.30 год. 10.06.2019 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - пояснення (заперечення). У зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання відкладено на 08.08.2019 року. Ухвалою судді від 08.08.2019 року закінчено підготовку справи до судового розгляду та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні о 13.00 год. 05.09.2019 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2011 року (а.с. 4). Під час перебування сторін у шлюбі в них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 5, 6, 14). Донька сторін [PERSON] , [INFO] здорова, на « Д »-обліку не перебуває (а.с. 15). Донька [PERSON] . [INFO] є інвалідом дитинства, знаходиться на «Д»-обліку з діагнозом: дитячий церебральний параліч (ДЦП), подвійна гіперплегічна форма з переважно нижнім спастичним пара парезом, з відсутністю самостійної ходьби, з порушенням зору, з когнітивними розладами, косоокістю співдружності, що сходиться (а.с. 16, 17). Позивач перебуває на обліку в УСЗН Мирноградської міської ради та отримує допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн. на місяць та державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю в сумі 2061,40 грн. (а.с. 22, 23). Відповідач працює ГРОЗ у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та його дохід за період з лютого 2019 року до липня 2019 року за винятком утримань склав 94541,36 грн. (а.с. 89). Згідно з довідкою Мирноградського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області, станом на 18.04.2019 року виконавчих листів про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у відділі не перебуває (а.с. 20). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Згiдно зі статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, iншi обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, суд вважає, що з вiдповiдача на користь позивача на утримання дітей підлягають стягненню аліменти в розмірі 5/12 частин його доходу щомісячно (1/4 частина доходу на утримання дитини-інваліда та 1/6 частина на утримання меншої дитини), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів на доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, суд враховує стан здоров?я дитини, те що вона є інвалідом та потребує систематичного лікування, що не заперечується сторонами. Згідно зі ст.84 Сiмейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право має дружина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач працює ГРОЗ на вугледобувному підприємстві, його середній заробіток становить близько 15000 грн., що свідчить про його змогу надавати допомогу на утримання дружини, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на її утримання аліменти до досягнення молодшою донькою [PERSON] віку трьох років в розмірі 1/12 частини доходів відповідача, що на думку суду буде відповідати принципам виваженості та справедливості. Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов?язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв?язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров?я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз?яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Як зазначила позивач у позові, а потім підтримала свої вимоги у судовому засіданні, комп`ютер був придбаней нею на виконання п.5 програми реабілітації дитини-інваліда № 130/5 від 20.01.2017 року для [PERSON] , [INFO] , згідно з якою дитині рекомендовано спеціальні засоби для освіти, в тому числі комп`ютерні програми для навчання та психолого-педагогічної і соціальної її реабілітації (а.с. 18-19). З гарантійного талону № 80 від 08.01.2019 року вбачається, що був придбаний комп`ютер (процесор AMD Ryzen 5 2400G) разом з його комплектуючими товарами, повна вартість якого складає 23655 грн. (а.с. 24). Але, як встановлено в судовому засіданні, даний комп`ютер, був придбаний спільно сторонами за кредитні кошти в період, коли сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і не для соціальної реабілітації дитини-інваліда, а для спільних потреб родини, в тому числі і для потреб позивача. Таким чином, суд не може віднести суму витрат 11827,50 грн., заявлену позивачем, до суми додаткових витрат, які були понесені нею для розвитку здібностей дитини, і в ций частині у задоволенні вимог позивача необхідно відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. На пiдставi ст.ст. 84, 180, 182 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial