Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 08.01.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП від 06.03.2012 р. у розмірі 16466 грн., моральну шкоду в розмірі 50000 грн., а також судові витрати. Ухвалою від 04.02.2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.03.2019 року представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про витребування доказів, а саме копії матеріалів кримінального провадження за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою суду від 29.03.2019 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено. Відповідач [PERSON] правом на надання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав, повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України за місцем реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 06.03.2012 року близько 12.30 по об`їзній дорозі від ТРЦ «Рів`єра» до вул. Академіка Сахарова в м. Одесі рухався автомобіль під керуванням [PERSON] , який на відстані 300 м. від перехрестя з круговим рухом порушив ПДР, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем позивача та спричинено потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої гомілки - забій м`яких тканин, пошкодження лівого литкового м`яза, закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку. В результаті зазначеного було відкрито кримінальне провадження за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Однак постановою слідчого від 30.03.2018 року кримінальне провадження було закрите в звязку з відсутністю в діянні підозрюваного [PERSON] кримінального правопорушення, внаслідок чого були складені адміністративні матеріали та направлені до суду. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито в зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, однак суд погодився з доводами, викладеними в постанові слідчого стосовно наявності в діях [PERSON] ознак складу адміністративного правопорушення. У результаті ДТП з вини [PERSON] позивачу [PERSON] була спричинена фізична, моральна та матеріальна шкода. На підставі викладеного позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ З постанови ст. слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження від 30.03.2018 року /а.с.11-16/ вбачається, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 06.03.2012 року о 12.30 годин, по об`їзній дорозі від торгівельного розважального центру «Рів`єра» до вул. Академіка Сахарова м. Одеси рухався автомобіль «Тойота Камрі», реєстраційний [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який на відстані 300 м. від перехрестя з круговим рухом порушив наступні пункти 2.3 б), п. 10.1, п. 11.2, п. 12.1, п. 14.2 в) ПДР. Порушення правил безпеки дорожнього руху [PERSON] виразилося в тому, що він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, не рухався якомога ближче до правого краю проїзної частини, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед початком обгону автобусу, який рухався попереду, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний № [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , який рухався у зустрічному прямому напрямку, зі швидкістю 50 км/г. Порушення правил безпеки дорожнього руху [PERSON] спричинило потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми лівої гомілки - забій м`яких тканин, пошкодження лівого литкового м`яза з наявністю внутрішньом`язової гематоми лівого литкового м`яза, закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку. Постановою про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного, винесеною прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області Торган-Мосійчуком В.В. 30.03.2018 року /а.с.17-23/, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.01.2013 року за №12013170330000119, щодо підозрюваного [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення. Постановою Київського районного суду міста Одеси від 22.10.2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ст. 124 КпАП України закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України /а.с.55-56/. На підтвердження ушкодження здоров`я [PERSON] внаслідок ДТП, що стало підставою спричинення відповідачем матеріальної та моральної шкоди позивачу судом досліджено: - Висновок експерта №418 від 04.12.2012 року, складений Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи /а.с.34-38/; - Висновок спеціаліста №87/13 у відношенні [PERSON] , [INFO] , складений 09.07.2013 року Головним бюро судово-медичної експертизи /а.с.24-28/; - Висновок експерта (експертиза за матеріалами справи) №133/14, складений Головним бюро судово-медичної експертизи 12.12.2014 року /а.с.29-33/. Під час досудового розслідування встановлено, що ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілій [PERSON] , не знайшла своє підтвердження під час судового розслідування обвинувального акту за обвинуваченням [PERSON] , про що свідчать зазначені висновки експертиз, проведених під час судового розгляду. На підставі останніх висновків №87/13 та №133/14 - ушкодження, які були завдані [PERSON] , були віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень. Стороною позивача на підтвердження вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої відповідачем внаслідок ДТП, суду надані: - щодо витрат на засоби лікування - копії квитанцій /а.с.45-49/; - щодо витрат на юридичну допомогу - копії квитанцій /а.с.42-43/; - щодо витрат на дорогу - копії квитків пасажирських /а.с.44/; - щодо витрат на евакуатор - копія акту виконаних робіт від 06.03.2012 року /а.с.41/. Крім того, судом досліджено копію медичної карти №5599/303 стаціонарного хворого [PERSON] , з якої вбачається, що після ДТП [PERSON] з 06.03.2012 року по 16.03.2012 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ «Одеська обласна клінічна лікарня». IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Таким чином, в ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що дорожньо-транспортна подія, яка відбулась 06.03.2012 року сталася з вини відповідача [PERSON] , внаслідок чого позивач [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені, а саме суд вважає доведеними в повному обсязі вимоги про відшкодування матеріальної шкоди. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд погоджується з доводами сторони позивача [PERSON] стосовно завдання їй моральної шкоди діями відповідача [PERSON] , проте суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві є завищеним, в зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню, а саме в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 25000,00 грн. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial