Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

керівник Львівської місцевої прокуратури №1 звернувся до суду в інтересах позивача із позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача до місцевого бюджету м.Львова понесені Комунальною міською дитячою клінічною лікарнею м.Львова витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 8076,36 грн. та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ухвалою суду від 21.04.2017 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження закрито. Потерпілим від цього кримінального правопорушення був визнаний неповнолітній [PERSON], якому згідно із встановленими обставинами у кримінальному провадженні, відповідач наніс ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. У зв'язку із даною подією був доставлений та в подальшому перебував на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров'я - Комунальна міська дитяча клінічна лікарня на лікування якого остання витратила 8076,36 грн., яку прокурор просить стягнути із відповідача, а позов задовольнити. Прокурор у судовому засіданні підтримав позов на просить такий задовольнити. Просить слухати справу у заочному порядку, у зв'язку із повторною неявкою відповідача без поважних причин. У судове засідання представник позивача не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи; представник позивача 09.11.2017 направив на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності та позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди прокурора, суд постановив ухвалу, яка внесена до журналу судового засідання, про порядок заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Судом встановлено, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21 квітня 2017 року у справі №464/1645/17 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України; кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити. Із мотивувальної частини ухвали вбачається, що [PERSON] визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, адже заподіяв ушкодження середньої тяжкості потерпілому за ознакою тривалого розладу здоров'я. В результаті спричинених тілесних ушкоджень потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальній міській дитячій клінічній лікарні з 08 січня 2017 року по 20 січня 2017 року. Згідно з довідки закладу охорони здоров'я від 17.02.2017 №258, вартість лікування потерпілого від злочину становить 8076,36 грн., а тому кошти затрачені медичним закладом на лікування потерпілого повинні бути відшкодовані за рахунок винної особи. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні; до справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Враховуючи наведене вище, суд приходить переконання, що факт перебування потерпілого на лікуванні та вартість витрат на лікування підтверджені належними доказами, а тому суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Органи прокуратури звільнені від сплати судового збору - при здійсненні своїх повноважень (п.11 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.1206 ЦК України та

Outcome: approved