Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

із позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON], [INFO], у суд звернулася [PERSON] до [PERSON], третьої особи - Органу опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області. Позовні вимоги позивачем [PERSON] обґрунтовані тим, що 8 червня 2003 року шлюб між [PERSON] і нею розірваний. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. 2 листопада 2012 року [PERSON] показав свою байдужість відносно сина, завдавши йому психологічної травми на все життя, коли була призначене молекулярно-генетичне дослідження за ініціативи батька на підтвердження біологічного батьківства. Після цього дитина дуже болісно перенесла поступок батька, який навіть не попросив вибачення. Заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів та пені за несплату аліментів станом на 1 листопада 2015 року складає 34811.85 гривень. Батько не приймає участі у вихованні дитини, жодного разу за час навчання дитини не відвідав школу, не спілкується з учителями та адміністрацією школи, не відвідує загальношкільні та класні батьківські збори, жодного разу не цікавився, як навчається дитина, про рівень здобутих знань сина, не брав участі в проведенні ремонту класних кімнат, у відкритих виховних заходах. Крім стягнених аліментів, які відповідач не сплачує, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не відвідує і не відвідував її вдома, у школі, байдужий до життя і розвитку дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що [PERSON], який є батьком [PERSON], протягом шістьох років не спілкується із дитиною, навіть не вітається, не надає матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], забороняє спілкуватися із сином. Має намір налагодити стосунки із сином. Представник третьої особи [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON], який є батьком малолітнього [PERSON], участі у вихованні дитини не приймає та не спілкується із сином. Свідок [PERSON] пояснив, що на прохання [PERSON], який є братом, приходив до школи, де навчається малолітній [PERSON], і подарував від батька дитини два мобільні телефони, передав гроші та солодощі. [PERSON], яка є матір'ю дитини, забороняє сину спілкуватися із батьком дитини. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період із 8 червня 2003 року до 29 грудня 2010 року. Батьками [PERSON], [INFO], уродженця смт. Козелець Чернігівської області, є [PERSON] і [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю в смт. Козелець Чернігівської області. Із висновку від 20 листопада 2015 року Органу опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області виходить, що з метою соціального захисту дитини є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини - [PERSON], [INFO], як такого, що не виконує батьківських обов'язків щодо утримання та виховання дитини, вихованням дитини не займається, не створив належні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дитини, не цікавиться станом здоров'я та розвитком дитини, не проявляє батьківської турботи до дитини, тобто самоусувався від виконання батьківських обов'язків. Заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] станом на 1 листопада 2015 року становить 24811.85 гривень. [PERSON] аліменти сплачуються щомісячно, але, починаючи із липня 2012 року і до вересня 2015 року, сума сплачених грошових коштів на утримання дитини є незначною. [PERSON] має на утриманні свою сім'ю, офіційно не працевлаштований. За місцем проживання [PERSON] і [PERSON] характеризуються позитивно. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], третьої особи - Органу опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав задоволенню не підлягає. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини. Позивачем [PERSON] не надані належні та допустимі докази на підтвердження пред'явлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно сина - [PERSON], [INFO]. При цьому, суд приймає до уваги складні відносини, що склалися між батьками дитини, виходячи із пояснень, висловлених у судовому засіданні позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] Також не встановлено винної поведінки відповідача [PERSON] щодо ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками. Тому, підстави для позбавлення судом батьківських прав відповідача [PERSON] відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України відсутні.

Outcome: dismissed