Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Маріупольська міська рада звернулася з позовом до відповідача про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 25.07.2014 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель міської ради було проведено перевірку дотримання земельного законодавства відповідачем, в ході якої було встановлено факт самовільного використання відповідачем земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0068 га під розміщення торгівельного обєкту «Урожай» за адресою місто Маріуполь, пр.Будівельників, 67. [PERSON] було видано вказівку (попередженя) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодаства від 25.07.2014 року та надано час для усунення порушень. 05.08.2014 року було проведено додаткову перевірку та вдруге складено акт від 05.08.2014 року та встановлено, що відповідачем вимоги вказівки (попередженя) не виконано. Також 13.04.2016 року було проведено повторну перевірку, але порушення з боку відповідача земельного законодавства не усунуті. Відповідачем самовільно зайняту ділянку не звільнено та не приведено у придатний до використання стан, тому позивач просить зобовязати відповідача звільнити вказану самовільно зайняту земельну ділянку, привести її в придатний для використання стан шляхом демонтажу торгівельного обєкту «Урожай» за адресою місто Маріуполь, пр.Будівельників, 67. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його вдсутність, позовін вимоги підтрисує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач судове засідання не зявилася, про розгляд справи була повідомлена. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та обовязки сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновків, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки без оформлення у встановленому земельним законодавством порядку документів, що підтверджено актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради від 25.07.2014 року, згідно до яких встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку загальною площею 0,0068 га із земель житлової та громадської забудови Маріупольської міської ради для розміщення торгівельного обєкту «Урожай» за адресою місто Маріуполь, пр.Будівельників, 67 самовільно, без оформлення правовстановлюючих документів. Відповідно до припису від 25.07.2014 року за № 81/2014 [PERSON] запропоновано самостійно усунути виявлені порушення земельного законодавства у семиденний строк. Даний припис було отримано відповідачем, про що свідчить підпис про отримання вказівки. Як вбачається із актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства управління земельних відносин Маріупольської міської ради від 05.08.2014 року та 13.04.2016 року [PERSON] умови припису не виконала, земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови під розміщення торгівельного обєкту «Урожай» за адресою місто Маріуполь, пр.Будівельників, 67 площею 0,0068 га не звільнила та не привела у придатний до використання стан. Згідно\~ст. 13 Конституції України\~від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених\~Конституцією. Відповідно до ст.\~ст. 142 - 145 Конституції України\~до матеріальної основи місцевого самоврядування, окрім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснює територіальна громада через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Права органів самоврядування захищаються в судовому порядку. Згідно\~ст.12 ЗК України\~до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. За вимогами ст. 78 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно ч. 1\~ст. 83 ЗК України\~землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. На підставі ч. 2\~ст. 83 ЗК України\~в комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно\~ст. 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Будь-яких рішень Маріупольської міської ради щодо передачі відповідачу у користування або власність зазначеної земельної ділянки суду не надано, правовстановлюючі жокументи на щемельну ділянку також суду не надані.. Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використаннями та охороною земель самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно, до закону є правомірними.\~\~\~\~\~\~\~\~ Вимогами \~ст.125 ЗК України передбачено, що\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно\~ст. 212 ЗК України\~самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених під час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до положень \~статті 386 Цивільного кодексу України\~житловий держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Та за сь. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. З урахуванням того, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташований торгівельний обєкт «Урожай» за адресою місто Маріуполь, пр.Будівельників, 67, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог Маріупольської міської ради до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. [PERSON]не зверталася у встановленому законом порядку до органів місцевого самоврядування із заявою про надання їй у користування (оренду) земельної ділянки, необхідної для організації споруд, а тому зобовязана звільнити самовільно зайняту нею земельну ділянку площею 0,0068 га з земель житлової та громадської забудови Маріупольської міської Ради, розташовану в місті Маріуполі по пр.Будівельників, 67, привести її в придатний для використання стан шляхом демонтажу торгівельного обєкту «Урожай». Таким чином, суд вважає, що право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, порушене і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд виходить з положень\~ст.88 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved