Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

КП Житомиртеплокомуненерго Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення у розмірі 3769,14 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], яка забезпечується послугами централізованого опалення. З 01.04.2012 року по 01.09.2014 року відповідач не сплачував у повному обсязі за надані послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 3 769,14 грн.. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.03.2016 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] у звязку з тим, що з заяви та поданих документів вбачається спір про право. Після уточнення позовних вимог (а.с.38) просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення за період з 01.04.2012 року по 20.04.2016 року у розмірі 8 875,97 грн. та витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Просить розглядати справу без участі представника позивача, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.37). Відповідач у судове засідання не зявився вдруге, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати послуг з централізованого опалення регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги, Законом України Про теплопостачання, Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги послуги з центрального опалення відносяться до комунальних послуг. Згідно Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Статтею 1 Закону України Про теплопостачання визначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергії на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно ст.19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Як вбачається з копії договору дарування квартири від 20.04.2016 року відповідачеві [PERSON] належала на праві особистої приватної власності квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.03.2012 року, яку він 20.04.2016 року подарував своєму батьку [PERSON] (а.с.29). Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №668 від 01.10.2009 року на комунальне підприємство Житомиртеплокомуненерго з 01 жовтня 2009 року покладено функції щодо теплозабезпечення споживачів м. Житомира (крім споживачів, як забезпечуються теплом відомчими котельнями), яке застосовує тарифи на оплату послуг для населення відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №601 від 29.08.2008 року (а.с.47). Згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №917 від 28.12.2010 року з 01.01.2011 року впроваджені тарифи на оплату послуг з централізованого опалення для населення м. Житомира відповідно до постанови НКРЕ України від 14.12.2010 року №1820 Про затвердження тарифів на теплову енергію КП Житомиртеплокомуненерго (а.с.48). У підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунок та виписку з особового рахунку, згідно яких з квітня 2012 року позивачем нараховується відповідачеві плата за послуги з централізованого опалення (а.с.а.с.23-24) та заборгованість станом на 20.04.2016 року становить 8875,97 грн.. Частиною 2 ст.264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності (постанова Верховного Суду України від 21.01.2015 року у справі № 6-214цс14, яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.03.2016 року скасовано судовий наказ від 02.02.2015 року про стягнення із [PERSON] на користь КП Житомиртеплокомуненерго Житомирської міської ради заборгованості за надані послуги (а.с.8). Таким чином, враховуючи, що відповідач отримував від позивача послуги централізованого опалення та не вносив платежі за надані послуги в повному обсязі, у звязку з чим виникла заборгованість, звернення позивача з заявою про видачу судового наказу перериває строк позовної давності, тому наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 01.04.2012 року по 20.04.2016 року у розмірі 8875,97 грн.. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved