Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Керівник Кременецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі - управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся з позовом в суд про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. З позовної заяви вбачається, що 01 січня 2015 року приблизно о 16 год. 30 хв. водій [PERSON], керуючи технічно справним транспортним засобом «Неоплан 316», д.н.з. [NUMBER], пасажирами якого були, окрім інших, [PERSON] та [PERSON], рухаючись автодорогою Р-26 Остріг-Кременець-Почаїв-Радивилів, поблизу с. Будки Кременецького району, грубо порушуючи вимоги ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, втратив контроль над транспортним засобом та не впоравшись із керуванням зїхав у кювет з правої сторони вказаної автомобільної дороги, де допустив перекидання транспортного засобу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автобус зазнав механічних пошкоджень, пасажирка [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів четвертого, пятого ребер справа по середній аксилярній лінії; перелом шостого, сьомого ребер справа по лопатковій лінії, забій грудної клітки, забій правого плеча, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоровя. Пасажирка [PERSON], отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці, що не був небезпечним для життя, проте супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоровя і за цією ознакою, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Порушення водієм автобуса «Неоплан 316» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], вимог п. 2.3. «б», п. 1.10, п. 12.1 та 12.3 ПДР України перебуває у прямому причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілим [PERSON] та [PERSON] Потерпіла [PERSON] 02.01.2015 року зверталась за медичною допомогою до Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова, однак, на стаціонарному лікуванні у даному лікувальному закладі не перебувала. Разом з тим, потерпіла [PERSON] після вчинення стосовно неї кримінального правопорушення перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова. Ухвалою Кременецького районного суду від 26.04.2016 р. по справі №601/1947/15-к закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. В позовній заяві позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 1973 (одна тисяча девятсот сімдесят три) гривні 20 копійок. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день слухання справи в суді. Причини його неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2016 року слідує, що [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015210120000001 про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі ст. 46 КК України. З довідки, виданої комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги м. Львова за №19 від 17.02.2017 року, вбачається, що потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КМКЛШМД в І хірургічному відділенні з 02 січня 2015 року по 13 січня 2015 року. Всього за 11 днів вартість лікування становить 1973 гривні 20 5опійок. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідач дійсно вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого потерпіла перебувала на лікуванні у комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова, що підтверджується матеріалами справи, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача [PERSON] витрати на лікування потерпілої [PERSON] в сумі 1973грн. 20 коп. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню\~судовий збір в дохід держави в сумі 640 гривень. На підставі вищесказанного та

Outcome: approved