Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів про виділ їй у приватну власність в натурі 15/52 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у будинку [ADDRESS] , у складі наступних приміщень житлового будинку, позначеного на плані літ. «А-1»: коридор літ. 1-1 площею 4,3 кв.м., кухня літ. 1-2 площею 6,6 кв.м., санвузол 1-3 площею 2,1 кв.м., комора літ. 1-4 площею 1,1 кв.м., коридор літ. 1-5 площею 4,3 кв.м., житлова кімната літ. 1-6 площею 10,9кв.м., житлова кімната літ. 1-7 площею 24,2 кв.м., загальною площею 53,5 кв.м., в тому числі 35,1 кв.м. житлової площі, з надвірних будівель та споруд: ґанок літ.«а», хвіртка №2, огорожа №3; припинення права спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 05.10.2018 року № 5396, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Морозовою О.В. зі змінами, внесеними договором від 23.04.2019 року, [PERSON] передано у власність [PERSON] 5/52 часток у праві власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору дарування частки у праві власності на житловий будинок від 07.10.2020 року № 4835, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., дарувальник [PERSON] передала у власність обдаровуваної [PERSON] 5/52 часток у праві власності на вказане домоволодіння. Крім того, 5/52 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння належить [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.2020 року № 587 після смерті її бабусі [PERSON] . Загальний розмір частки у спірному домоволодінні, належної [PERSON] , складає 15/52. Відповідач [PERSON] є власником 5/52 частин домоволодіння, відповідач [PERSON] - 6/13 частин , а відповідач [PERSON] - 2/13 частки спірного домоволодіння. Між позивачем та відповідачами склався порядок користування вказаним домоволодінням, кожна частина домоволодіння ізольована, має окремі входи, розміщена на окремих земельних ділянках. Тому, відповідно до статей 358, 364 ЦК України має право на виділ в натурі частки житлового будинку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.04.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача - адвокат Мошко М.М. подаладо суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. На адресу суду 18.08.2021 року надійшли заяви відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 05.10.2018 року № 5396, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Морозовою О.В. зі змінами, внесеними згідно із договором від 23.04.2019 року, [PERSON] передано у власність [PERSON] 5/52 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9, 10). Відповідно до договору дарування частки у праві власності на житловий будинок від 07.10.2020 року № 4835, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., дарувальник [PERSON] передала у власність обдарованої [PERSON] 5/52 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , безоплатно (а.с.11-12). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.11.2020 року № НМВ 880681, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Фефеловою Ю.К., позивач [PERSON] успадкувала 5/52 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що належало спадкодавцю [PERSON] (а.с.13). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] на підставі вищезазначених правовстановлюючих документів, на праві приватної спільної часткової власності належить 15/52 частки. Відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] належить 2/13 частки на підставі договору міни № 995 від 13.10.2020 року; відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності у вказаному домоволодінні належить 5/52 частин домоволодіння, на підставі: технічного паспорту від 23.09.2019 року, договору дарування № 272, виданого 08.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеда Т.О. та декларації про готовність об`єкта до експлуатації виданої 13.02.2019 року; відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності у вказаному домоволодінні належить 6/13 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-1636 від 08.09.2010 року. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом від 18.01.2021, та порядку користування, який протягом тривалого часу існує між сторонами, в тому числі між попередніми співвласниками, належна позивачці частка складається з частини житлового будинку означеного на плані літерою «А-1» у складі наступних приміщень: коридор літ. 1-1 площею 4,3 кв.м., кухня літ. 1-2 площею 6,6 кв.м., санвузол 1-3 площею 2,1 кв.м., комора літ. 1-4 площею 1,1 кв.м., коридор літ. 1-5 площею 4,3 кв.м., житлова кімната літ. 1-6 площею 10,9кв.м., житлова кімната літ. 1-7 площею 24,2 кв.м., загальною площею 53.5 кв.м., в тому числі 35,1 кв.м. житлової площі, з надвірних будівель та споруд: ґанок літ.«а», хвіртка №2, огорожа №3 (а.с.17-22). Згідно із висновком № 12 від 21.01.2021 року щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна - домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , за технічними показниками 15/52 часток житлового будинку, яка складається з : коридору літ. 1-1 площею 4,3 кв.м., кухні літ. 1-2 площею 6,6 кв.м., санвузлу 1-3 площею 2,1 кв.м., комори літ. 1-4 площею 1,1 кв.м., коридору літ. 1-5 площею 4,3 кв.м., житлової кімнати літ. 1-6 площею 10,9 кв.м., житлової кімнати літ. 1-7 площею 24,2 кв.м., загальною площею 53.5 кв.м., в тому числі 35,1 кв.м. житлової площі є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. На земельній ділянці знаходиться : ганок літ. «а», хвіртка №2 та огорожа №3 (а.с.23). 25.03.2021 року позивачкою [PERSON] відповідачам направлено письмову пропозицію про надання згоди на виділ належних їй на праві власності 15/52 часток житлового будинку та господарських будівель і споруд, яку посвідчити нотаріально. (а.с.24, 25). Згідно із звітом про оцінку об`єкта житлової нерухомості, складеного ТОВ «Експертно-правовий центр «Правекс» 15.03.2021, об`єкт оцінки: домоволодіння, А-1 загальною площею 137,8 кв м (житловою площею 78,6 кв.м) Б-1, загальною площею 31,8 кв м (житловою площею 9,5 кв м) та знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальна вартість об`єкта оцінки А-1 загальною площею 137,8 кв.м складає 374 484 грн 00 коп; загальна вартість об`єкта оцінки Б-1 загальною площею 31,8 кв м складає 86 419 грн 00 коп (а.с.26). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. За приписами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16. Вказаний висновок підтверджений в постановах Верховного Суду від 07.11.2018 (справа №607/122/15-ц), від 19.09.2018 (справа №712/11374/16-ц) та від 18.07.2018 (справа №697/3147/13-ц). В своїй постанові Верховний Суд України вказав, що поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що виділ частки нерухомого майна позивача, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, за розміром відповідає розміру частки позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки вимог про відшкодування відповідачами судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, тому судові витрати відповідачі судові витрати на її користь. На підставі наведеного,

Outcome: approved