Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Коломийська місцева прокуратура звернулась до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Нижньовербізької сільської ради ОТГ Коломийського району, який мотивує тим, що рішенням Нижньовербізької сільської ради № 420-11/2007 від 11.09.2007, [PERSON] передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,4557 га, загальною вартістю 489 450 грн., а саме: [INFO] - сінокіс площею - 0,8767 га, [INFO] - сінокіс площею - 0,3000 га та [INFO] - сінокіс площею 0,2790 га. На підставі зазначеного рішення 19.11.2007 [PERSON] було видано: -державний акт серії [NUMBER] - на земельну ділянку площею 0,8767 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в [ADDRESS]; -державний акт серії [NUMBER] - на земельну ділянку площею 0,2790 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в [ADDRESS]; -державний акт серії [NUMBER] - на земельну ділянку площею 0,3000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в [ADDRESS]. Вироком Коломийського міськрайонного суду 10.10.2016 у справі №346/3785/16-к [PERSON] визнано виною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України. Встановлено, що [PERSON] зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч вимогам ст.ст. 12, 116, 118, 126 Земельного кодексу України власноручно виготовила, підписала, затвердила печаткою Нижньовербізької сільської ради рішення 24-ї сесії району ІV-го демократичного скликання Нижньовербізької сільської ради від 19.09.2005 «Про надання дозволу на розробку технічної документації зі складанням Державного акту на право власності на землю» та видала [PERSON] достовірно знаючи, що рішення, яким надано дозвіл на виготовлення технічної документації по складанню кадастрових планів земельних ділянок, призначених для ведення особистого селянського господарства не приймалось. Згідно цього рішення земельні ділянки розташовані в с. Нижній Вербіж по вул. Царина площею 0,8767 га, по вул. Вишневій площею 0,2790 га та по вул. Дружби площею 0,3000 га. В подальшому [PERSON] зловживаючи своїм службовим становищем, підписала та скріпила відтиском печатки Нижньовербізької сільської ради довідку №684 від 01.06.2007 про те, що [PERSON] користувалася вказаними земельними ділянками до 2000 року, що не відповідало дійсності. Після цього [PERSON], достовірно знаючи, що питання затвердження технічної документації щодо складання Державного акту на право власності на землю [PERSON] на сесію зазначеної сільської ради не виносилось, депутатами не розглядалось, по ньому голосування не проводилось та рішення не приймалось, власноручно виготовила, підписала та затвердила печаткою Нижньовербізької сільської ради офіційний документ, в який були внесені завідома неправдиві відомості, а саме рішення 11-ї сесії V-го демократичного скликання цієї ради від 11.09.2007 №420-11/2007 «Про затвердження технічної документації зі складання державного акту на право власності на землю», яким затверджено технічну документацію по виготовленню Державного акту на право власності на вищевказані земельні ділянки загальною площею 1,4557 га та передано їх у власність [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В ході судового розгляду по даному кримінальному провадженню було встановлено, що рішення Нижньовербізької сільської ради щодо передачі у власність [PERSON] земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,4557 га не приймалось, а було підроблене. Таким чином, рішення Нижньовербізької сільської ради №420-11/2007 від 11.09.2007 не виносилося в установленому законом порядку на засідання сесії Нижньовербізької сільської ради, а було самостійно складено сільським головою с. Нижній Вербіж [PERSON] Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних міських рад належить вирішення відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Стаття 12 Земельного кодексу України передбачає, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ст.80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим кодексом. Із заявою до сільської ради [PERSON] не зверталась, відповідно на розгляд сесії сільської ради питання розгляду заяви не виносилось. Будь-яке рішення про передачу у власність [PERSON] земельних ділянок загальною площею 1,4557 га Нижньовербізькою сільською радою не приймалось. Як наслідок передача земельних ділянок у власність [PERSON] відбулась з порушенням вимог діючого законодавства. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] від 19.11.2007 незаконно видані [PERSON] на підставі рішення Нижньовербізької сільської ради №420-11/2007 від 11.09.2007. Відповідно до ст.118 Земельного кодексу України сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Оскільки рішення Нижньовербізької сільської ради №420-11/2007 від 11.09.2007 є фіктивним, воно не підлягає визнанню недійсним в суді. Стаття 78 ЗК України зазначає, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України яке набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Так, ст. 393 Цивільного кодексу України зазначено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб (ст.158 Земельного кодексу України). Статтею 21 ЦК України та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках встановлених законом. Оскільки, [PERSON] отримала право власності на земельні ділянки загально площею 1,4557 га на підставі фіктивного рішення сесії Нижньовербізької сільської ради, внаслідок чого її було фактично незаконно вилучено у власника - територіальної громади Нижньовербізької сільської ради. Відповідно зазначена земельна ділянка підлягає поверненню у державну власність в особі Нижньовербізької сільської ради. Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Також, зазначає, що 29.09.2008 на підставі договорів купівлі-продажу №3132 земельна ділянка площею 8767 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована в [ADDRESS] перейшли у власність [PERSON]. В подальшому [PERSON] здійснила розподіл вищевказаної земельної ділянки на дві площею 0.7077 га. кадастровий номер [NUMBER] та 0.1518 га [NUMBER] і на підставі договорів купівлі продажу № 191 та 193 від 29.03.2106 відчужила їх [PERSON]. Незважаючи на те, що право власності [PERSON] набуте на підставі укладення договорів купівлі - продажу вважає, що слід застосувати положення п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, адже спірна земельна ділянка не була у встановленому законом порядку вилучена у власника - Нижньовербізької сільської ради. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В п.6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10-1386/0/4-12 від 27.09.2012 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність і спадкування зазначено, що захист права особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України. Просить визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3000 га по [ADDRESS] серія [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] від 19.11.2007 виданий [PERSON] для ведення особистого селянського господарства; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2790 га по [ADDRESS] серія [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] від 19.11.2007 виданий [PERSON] для ведення особистого селянського господарства; скасувати запис про право власності на земельну ділянку площею 0.7077 за № 13992077 [PERSON]; скасувати запис про право власності на земельну ділянку площею 0.1518 за № 13992256 [PERSON]; повернути земельні ділянки загальною вартістю 408 350грн.: кадастровий номер [NUMBER] площею 0,3000 га; кадастровий номер [NUMBER] площею 0,2790 га;кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1518 га; кадастровий номер [NUMBER] площею 0,7077 га; з чужого незаконного володіння Нижньовербізькій сільській раді ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області. Прокурор Коломийської міжрайонної прокуратури в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце слухання справи належно повідомлялися судовими повістками, про причини неявки не повідомили, поважних причин їх неявки не встанволено. Третя особа та її представник в судове засідання не з'явились, але представник подав до суду заяву в якій зазначив, що з позовними вимогами згідний, просить справу розглянути в його відсутності. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких мотивів. Вироком Коломийського міськрайонного суду від 10.10.2016 у справі №346/3785/16-к [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України. Даним вироком, який набрав законної сили 10.11.2016 року, встановлено, що [PERSON] будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, зловживала своїм службовим становищем, тобто умисно, в інтересах третіх осіб використовувала своє службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним та громадським інтересам, а також вчинила службові підроблення, тобто склала і видала завідомо неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки. Злочини вчинено за наступних обставин. Відповідно до рішення п'ятого демократичного скликання Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 1-1/2006 від 07.04.2006 року обвинувачену обрано сільським головою с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області. Згідно з рішенням 7-ї сесії V-го демократичного скликання № 213-7/2007 від 30.03.2007 року обвинуваченій присвоєно 7 ранг 4 категорію посадової особи органу місцевого самоврядування. Отже, обвинувачена, будучи сільським головою с. Нижній Вербіж, займала посаду, пов'язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, і була службовою особою органу місцевого самоврядування. Обвинувачена, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто використала його в інтересах [PERSON], достовірно знаючи, що рішення 24-ї сесії району ІV-го демократичного скликання Нижньовербізької сільської ради Коломийського району від 19.09.2005 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації зі складанням Державного акту на право власності на землю», яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації по складанню кадастрових планів земельних ділянок, призначених для ведення особистого селянського господарства, а саме: площею 0,8767 га, розташовану в [ADDRESS], площею 0,2790 га; розташовану в [ADDRESS]; площею 0,3000 га, розташовану в [ADDRESS], на сесії вказаної сільської ради не розглядалось та депутатами не приймалось, власноручно виготовила, підписала, затвердила печаткою цієї ради та видала [PERSON] офіційний документ, в який були внесені завідомо неправдиві відомості - вказане рішення Нижньовербізької сільської ради. В подальшому обвинувачена, продовжуючи зловживати своїм службовим становищем, підписала та скріпила відтиском печатки Нижньовербізької сільської ради довідку № 684 від 01.06.2007 року про те, що [PERSON] користувалася вказаними земельними ділянками до 2000 року, що не відповідало дійсності. Після цього обвинувачена, достовірно знаючи, що питання про затвердження технічної документації щодо складання Державного акту на право власності на землю [PERSON] на сесію зазначеної сільської ради не виносилось, депутатами не розглядалось, по ньому голосування не проводилось та рішення не приймалось, власноручно виготовила, підписала та затвердила печаткою Нижньовербізької сільської ради офіційний документ, в який були внесені завідомо неправдиві відомості - рішення 11-ї сесії V-го демократичного скликання цієї ради від 11.09.2007 року №420-11/2007 «Про затвердження технічної документації зі складання Державного акту на право власності на землю», яким затверджено технічну документацію по виготовленню Державного акту на право власності на вищевказані земельні ділянки загальною площею 1,4557 га та передано їх у власність [PERSON] На підставі вказаного підробленого рішення на ім'я [PERSON] 19.11.2007 року видано державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, а саме: державний акт серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,8767 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в [ADDRESS]; державний акт серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,2790 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в [ADDRESS]; державний акт серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 0,3000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в [ADDRESS]. Внаслідок таких злочинних дій обвинуваченої державним та громадським інтересам в особі органу місцевого самоврядування - Нижньовербізької сільської ради Коломийського району завдано матеріальні збитки в розмірі 393 000 грн., що станом на 2007 рік вважалося тяжкими наслідками. Прокурором долучено до матеріалів справи копію рішення Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 19.09.2005 про надання дозволу на розробку технічної документації зі складанням державного акту на право власноствіна землю, копію рішення Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №420-11/2007 від 11.09.2007 про затвердження технічної документації зі складанням державного акту на право власності на землю, копію державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; копію державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; копію державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; висновки та інформаційні довідки про вартість земельних ділянок; інформаційні довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких видно, що право власності на вищевказані земельні ділянки площами 0.3000 га та 0.2790 га зареєстровано за [PERSON], а право власності на земельні ділянки площами 0.1518 га та 0.7077 га зареєстровано 29.03.2016р. за [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу від 29.03.2016р. ( номери записів про право власності 13992256 та 13992077). Також, з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON], який згідно свідоцтва про смерть від 18.04.2011 року серії [NUMBER] помер [INFO] та витягу із спадкого реєстру видно, що спадщину прийняла третя особа [PERSON], зокрема на земельну ділянку площею 0,0911 га на яку померлому було видано Державний акт на право приватної власності серії [NUMBER]. Згідно рішення № РВ-2600202401017 про відмову [PERSON] у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 13.04.2017 року та протоколу № ПП-2600112412017 про проведення перевірки електронного документа від 13.04.2017 року вбачається перетин(співпадіння) на 3.5198% земельної ділянки [PERSON] із земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER], чим підтверджуються доводи заяви третьої особи. У відповідності до вимог ст. 82 ч.6 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає, що зібраними доказами доведено факт незаконного відчуження на підставі підроблених рішень сільської ради спірних земельних ділянок із земель запасу Нижньовербізької сільської ради правонаступником якої є Нижньовербізької сільської ради ОТГ, в результаті злочинних дій колишньої голови сільської ради. В ст. 78 ЗК України зазначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України яке набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Правові підстави набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності визначено частиною першою статті 116 ЗК України (в редакції, чинній на момент видачі спірних державних актів про право власності на землю). Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, зокрема, лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Злочинні зловживання сільського голови [PERSON] відбувались фактчино поза волею Нижньовербізької сілської ради. В ст. 393 ч.1 Цивільного кодексу України зазначено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Статтею 21 ЦК України та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках встановлених законом. Згідно довідки Івано-Франківського міського відділу ДРАЦСу 14.02.2014р. зареєстровано шлюб відповідача [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного та ст. 16 ЦК України та

Outcome: approved