Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Кременчуцька місцева прокурату звернулась до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовною заявою, відповідно до якої просить накласти заборону на відчуження майна ? частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] до досягнення неповнолітньою [PERSON], [INFO], повноліття. Стягнути з відповідача на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати на сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. На обґрунтування позову зазначила, що з 09.02.2012 року на обліку Служби у справах дітей виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука перебуває [PERSON], [INFO]. Рішенням № 20 від 09.02.2012 року виконавчим комітетом Крюківської районної ради малолітній дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі того, що мати дитини, [PERSON], відповідно до довідки Полтавської спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії від 18.01.2012 року № 2 визнана інвалідом ІІІ групи із загального захворювання до 1 грудня 2013 року та дійсно має хворобу, яка перешкоджає виконанню нею батьківських обовязків, відповідно до чого [PERSON] взято на облік. Згідно висновку ЛКК № 124/10 від 25.11.2015 року [PERSON] має хворобу, яка перешкоджає їй у виконанні батьківських обовязків, їй встановлено ІІІ групу інвалідності до 01.12.2016 року [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Відомості про батька дитини записані зі слів матері. На даний час, відповідно до Рішення № 44 від 22.03.2012 року про встановлення опіки над дитиною, позбавленої батьківського піклування, неповнолітня [PERSON] проживає в родині опікуна - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки ТОВ «Добробит» № 755 від 23.01.2012 року, неповнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] де вона проживала раніше з матірю. Отже, за неповнолітньою [PERSON], протягом усього часу перебування в родині опікуна, повинно бути збережено право користування на домоволодіння [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської області» власниками нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] є мати неповнолітньої - [PERSON] та бабуся - [PERSON], яка померла 04.01.2008 року. Оскільки, неповнолітня [PERSON] має статус дитини позбавленої батьківського піклування, питання щодо збереження майна, можливо вирішити лише шляхом накладення заборони на його відчуження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного: Судом встановлено, що [PERSON] є матір»ю неповнолітньої [PERSON], 17 березня 20002 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 087036, виданого Відділом РАГС Крюківського РУЮ м. Кременчука Полтавської області від 03.06.2002 року, з зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, якою передбачено що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до висновку ЛКК № 124/10 від 25.11.2015 року громадянка [PERSON]. [INFO] має хворобу, яка перешкоджає їй у виконанні батьківських обовязків. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука від 09.02.2012 року за № 20 малолітній [PERSON], [INFO], наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука від 22.03.2012 року за № 44 над малолітньою [PERSON], [INFO] встановлено опіку та призначено опікуна рідну тітку [PERSON], [INFO]. Зі змісту ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» випливає, що майнові права дітей. Позбавлених батьківського піклування, захищаються шляхом накладення судом заборони на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляється нотаріус за місцем знаходження майна чи житла. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року № 789-ХІІ у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню прав дітей. Згідно з ч.1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім»ї, дитячі будинки сімейного типу , заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку , встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім»ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування , яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Відповідно до ч.3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавленого батьківського піклування , влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, шкоди-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім»ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників , дитячому будинку сімейного типу , прийомній сім»ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім»ї. Відповідно до довідки ТОВ «Добробит» № 755 від 23.01.2012 року, неповнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: м. Кременчук. [ADDRESS], де вона проживала з матірю [PERSON] Валентинівнною. Згідно довідки КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» від 22.02.2016 року № 61/531квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], яка померла 04.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 089244, виданого Центральним відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ від 04.01.2008 року та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 248 Сімейного Кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров»я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім»ї , має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Згідно ч.1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних найкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу , що надаються державою. Відповідно до ч.4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Оскільки при наданні статусу малолітній [PERSON], питання щодо накладення заборони на відчуження майна, не вирішувалося, суд вважає вимоги прокурора про захист житлових прав неповнолітньої дитини є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору на користь позивача.

Outcome: approved