Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ, Страхове бюро) звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що з вини відповідача 11.05.2008 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджений автомобіль «Тойота», р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Розмір матеріальних збитків склав 8168,92 грн., з яких МТСБУ здійснило відшкодування в розмірі 6807,53грн. Позивач просить стягнути з відповідача: 6807,43 грн. - понесені витрати з відшкодування потерпілій особі; 1500 грн. - витрати пов'язані з отриманням правової допомоги; 100 грн. - витрати на послуги аварійного комісара, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач просив розглянути справу за його відсутності, застосувати до вимог позивача строки позовної давності та відмовити в позові в повному обсязі. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні правовідносини: 11.05.2008 з вини [PERSON], який керував автомобілем «Мерседес», р.н. [NUMBER], скоєно ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Тойота», р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2008 [PERSON] визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-2 КУпАП (а.с. 5). Згідно звіту № 124 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля «TOYOTA Rav-4» від 10.07.2008, розмір матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, становить 8168,92 грн. (а.с. 12-19). Зазначена шкода винуватцем ДТП не відшкодована потерпілій особі (а.с. 6). Відповідно до п.п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), Страхове бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем на підставі наказу № 1732 від 20.08.2008 згідно платіжного доручення № 1843 від 21.08.2008 здійснена виплата страхового відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 6807,43 грн. (а.с. 9, 11). На підставі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 02.09.2008 позивач звернувся до відповідача з вимогою компенсувати витрати в добровільному порядку, але останній відшкодування не здійснив (а.с. 7). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодується на загальних підставах. На підставі статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування, у позивача виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування спричиненого збитку в сумі 6807,43 грн. Крім того, підлягають стягненню витрати у розмірі 1500, грн. на правову допомогу, витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 100 грн., а також витрати з оплати судового збору (а.с. 8, 10, 22, 23, 25, 26). Посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності не є обґрунтованим через наступне: згідно ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Виконанням основного зобов'язання можна вважати момент виплати страхового відшкодування. Як вбачається з платіжного доручення № 1843 від 21.08.2008 виплата страхового відшкодування здійснена 22.08.2008 - сама ця дата зазначена як дата одержання банком відповідних коштів та здійснення операції по їх проведенню. Згідно ч. 6 ст. 70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку. Позовна заява з додатками здана позивачем до поштового відділення 22.08.2011, про що свідчить штамп на конверті, тобто в межах трирічного строку після виконання основного зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved