Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 3075,66 гривень, а також суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1600,00 гривень. Мотивуючи вимоги тим, що надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку [ADDRESS] здійснює Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] в даному будинку та споживачами комунальних послуг. Проте, відповідачі не оплачують належним чином комунальні послуги, внаслідок чого у них утворилась заборгованість за період з 01 червня 2015 року по 01 березня 2017 року у розмірі 3075,66 грн. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання сторони не з'явились, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлялись судом належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, зі змісту якої убачається, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі про причини неявки до суду не повідомили. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано, клопотань про відкладення судового засідання не надходило. Із заявами про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертались. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією згідно розпорядження №69-1638 від 03 червня 2008 року (а.с. 5). Відповідно до довідки форми 3-А виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 03.03.2017 року №686 у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Власником особового рахунку цього житла є [PERSON] (а.с. 4). Будинок [ADDRESS], в м. Києві на підставі Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року №61 та відповідно до Акту приймання-передачі житлових будинків переданий для обслуговування Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (а.с. 13-15). Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 156, 160, 162 ЖК України, п. 9 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, зі змінами і доповненнями від 14.01.2009 року. Згідно із ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як убачається із довідки ЖЕД №407 та розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] (Серафимовича), в м. Києві за період з 01 червня 2015 року по 01 березня 2017 року виникла заборгованість в розмірі 3075,66 гривень, яка не сплачена (а.с. 6, 7). Вручити особисто припис про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги мешканцям вказаної квартири не виявилось можливим, про що складено акт про незгоду отримати припис, затверджений начальником ЖЕД №407 (а.с. 8). На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року відмовлено у прийнятті заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до [PERSON] про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг (а.с. 3). Оскільки, заява подана з дотриманням порядку, визначеного частиною 3 ст. 118 ЦПК України (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду), відповідачами не надано суду доказів відсутності заборгованості по сплаті за надані послуги по квартирі [ADDRESS] (Серафимовича), в м. Києві та не спростовані доводи позивача, то сума заборгованості - 3075,66 грн. підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача в повному розмірі. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1600,00 грн. сплачений позивачем за подання позову до суду підлягає солідарному стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved