Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У липня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 11 червня 2019 року зареєстровано шлюб з відповідачем, про що Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, складено актовий запис № 23. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось не вдалим, оскільки мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим в сім`ї виникають непорозуміння, між подружжям припинені фактичні шлюбні відносини. Позивач зазначила, що їх сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить її інтересам, відновлення сімейних відносин є недоцільним. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 11.06.2019 Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 23. Відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Процесуальні дії у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирського району від 15 липня 2021 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 11 червня 2019 року Брусилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 23, і вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , і вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с. 6) Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечив. Враховуючи вищевикладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню.

Outcome: approved