Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

КС «Соколов» звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь спілки заборгованість за кредитним договором № 220 від 27.09.2010, яка складається з відсотків за користування кредитними коштами, передбачених п.п. а) п. 5 Кредитного договору, за період з 27.11.2012 по 31.03.2014 в розмірі 25672,50 грн. В ході розгляду справи представник позивача КС «Соколов» [PERSON] подала уточнену позовну заяву, зазначаючи, що розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачених п.п. а) п. 5 Кредитного договору, за період з 31.03.2014 по 16.06.2017, становить 61582,50 грн. До суду надійшла заява представника позивача КС «Соколов» [PERSON] про розгляд справи за її відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справу за її відсутності не надавала. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 27 вересня 2010 року між КС «Соколов» та [PERSON] укладено кредитний договір № 220, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 3500,00 грн. зі сплатою відсотків відповідно до умов договором строком до 27.09.2015. У зв'язку із неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору КС «Соколов» звернулась до суду із позовом про дострокове стягнення кредитних коштів та відсотків. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.10.2011 у справі № 2-1721/11 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь КС «Соколов» заборгованість за кредитним договором № 220 від 27.09.2010, а саме заборгованість за кредитом в розмірі 3500,00 грн. та відсотки за період з 28.10.2010 по 31.05.2010 в розмірі 11340,00 грн. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.01.2013 у справі № 2033/9311/2012 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь КС «Соколов» заборгованість за кредитним договором № 220 від 27.09.2010, а саме відсотки за період з 01.06.2011 по 27.11.2012 з урахуванням часткового погашення боржником в розмірі 28065,00 грн. До теперішнього часу [PERSON] звої зобов'язання за кредитним договором не виконала, судові рішення також нею не виконуються, кредитні кошти не повернуто. Зобов'язання має виконуватися належним чином та у строк відповідно до умов договору та закону ( ч.1 ст. 526, 527, 530 ЦК України ) . За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Правовідносини, які виникають між сторонами на підставі рішення суду, яким стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти, є по суті грошовими зобов'язаннями. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Вказана норма права не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, а тому вимога про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не може розцінюватися як невід'ємна частина вимоги про сплату основного боргу. Зважаючи на відсутність такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, слід дійти висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно наданого представником позивача розрахунку розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачених п.п. а) п. 5 Кредитного договору, за період з 27.11.2012 по 31.03.2014, становить 25672,50 грн. (3500*1,5%*489); розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачених п.п. а) п. 5 Кредитного договору, за період з 31.03.2014 по 16.06.2017, становить 61582,50 грн. (3500*1,5%*1173), а всього 87255,00 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги КС «Соколов» заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved