Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 11.02.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є власником нерухомого майна загальною площею 275,20 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 5910200000:13:002:0016 загальною площею 0,1397 га. Позивач зазначає, що відповідачем не вжито жодних заходів щодо оформлення права землекористування землями міської об`єднаної територіальної громади в особі Охтирської міської ради, в результаті чого [PERSON] безпідставно збережено кошти за користування вищевказаною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період 6 місяців 2019 року та 5 місяців 2020 року. Згідно розрахунку збитків, проведеного управлінням фінансів та економіки Охтирської міської ради, розмір збитків у вигляді не отриманої орендної плати по земельній ділянці загальною площею 0,1397 га, кадастровий номер 5910200000:13:002:0016 за 6 місяців 2019 року становить 30044,80 грн., за 5 місяців 2020 року - 25037,35 грн., в загальній сумі 55082,15 гри. Після затвердження рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 28.08.2020 року № 111 акту про визначення збитків від 06.07.2020 року його разом з повідомленням-пропозицією щодо добровільного відшкодування збитків в досудовому порядку було направлені на адресу відповідача, однак останній вказане повідомлення проігнорував. Посилаючись на викладене, враховуючи те, що відповідач фактично використовував земельну ділянку протягом значного часу, ухилявся від укладення договору оренди, що позбавило територіальну громаду, як власника землі, права отримувати дохід в розмірі орендної плати, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використанням земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910200000:13:002:0016, площею 0,1397 га без правовстановлюючих документів (договору оренди) за період з 01.07.2019 року по 31.05.2020 року в розмірі 55082,12 грн. та стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір. Процесуальні дії в справі та аргументи сторін. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 45). 09.03.2021 року до суду від представника відповідача - адвоката Котляревського С.О. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовна заява є необґрунтованою, оскільки розрахунок завданих збитків проведено безпідставно, не надано жодного нормативно-правового акту на підставі якого проведені розрахунки та затверджена форма розрахунку. При проведенні розрахунку безпідставно використаний відсоток 10 від нормативно-грошової оцінки. Розрахунок про розмір збитків за 6 місяців 2019 року та 5 місяців 2020 року проведено з застосуванням однієї й тієї ж нормативно-грошової оцінка, а саме - 600896,05 грн. Охтирською міською радою не враховано, що за адресою [ADDRESS] , станом на 2019-2020 року крім [PERSON] ще є власники інших об`єктів нерухомого майна, а саме [PERSON] - нежитлова будівля площею - 459,9 кв.м., [PERSON] - нежитлова будівля площею - 459,9 кв.м. В порушення вимог Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, його не включили до складу комісії, яка визначала розмір збитків. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень адвокат додав відповідь Головного управління Держгеокадастру в Сумській області про неможливість сформування витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер 5910200000:13:002:0016) станом на 2019-2020 роки; відповідь Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» про співвласників приміщення за адресою [ADDRESS] на вказані земельній ділянці; Рішення Охтирської міської ради від 24.04.2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 5910200000:13:002:0016 за адресою [ADDRESS] в оренду. 17.03.2021 року від Охтирської міської ради надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що посилання відповідача на те, що розрахунки збитків завданих за 6 місяців 2019 року та 5 місяців 2020 року, який зроблений начальником управління фінансів та економіки [PERSON] є безпідставним та не обґрунтованим, не відповідають дійсності, оскільки складання попередніх розрахунків передбачено п.5.2. Порядку з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачами на території Охтирської міської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.02.2016 року № 30. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS] ) знаходяться нежитлові приміщення овочесховища, загальною площею 275,2 кв.м., які належать на праві приватної власності відповідачу [PERSON] , при цьому розмір частки в праві власності на майно за відповідачем зазначено 1/1. При цьому жодної інформації про інших співвласників або власників інших об`єктів нерухомості, з зазначенням їх часток на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] , Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить. Доводи відповідача про неправильність розрахунку збитків, є неспроможними, оскільки, відповідач не погоджуючись з позовними вимогами взагалі, і у тому числі з заявленою сумою позову, не надає іншого розрахунку. Крім того, посилання відповідача на те, що розрахунок не отриманої орендної плати за користування земельною ділянкою за 2019 та 2020 роки містить необґрунтовану ставку 10% від нормативної-грошової оцінки, є безпідставними, оскільки була застосована у розрахунку ставка орендної плати від нормативної грошової оцінки за 2019 та 2020 роки на рівні, 10%, що передбачено Положенням, затвердженим рішенням Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1175-МР, зокрема пунктом 4.3. Крім того, згідно додатку 2 «Ставки орендної плати за земельні ділянки» до рішення Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1175-МР «Про затвердження Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок» за сформовані ділянки, які використовуються з порушенням земельного законодавства без документів, що посвідчують право оренди, розмір ставки орендної плати відповідної категорії земель застосовується з підвищуючим коефіцієнтом К2, але не більше 12%. Відповідно до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 486 (додатком № 9) визначено форму витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, де зазначено, що витяг формується на певну дату. При цьому формування витягів з нормативної грошової оцінки за попередні роки або періоди чинним законодавством України не передбачено. Крім того позивачем конкретно вказано за який саме період здійснюється нарахування збитків за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, а саме з 01.07.2019 року по 31.05.2020 рік. Позивач не заперечує проти того факту, що відповідачем було сплачено до бюджету Охтирської МТГ грошові кошти за користування спірною земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі за період з червня по вересень 2020 року в розмірі 10000,00 грн., проте вказаний період не охоплюється позовними вимогами Охтирської міської ради. Твердження відповідача щодо обов`язку в Охтирської міської ради підготувати проект договору оренди землі є необгрунтованим, оскільки Рішенням Охтирської МР від 24.04.2018 року № 1131-МР, затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] в оренду станом на 10 (десять) років земельну ділянку площею 0,1397 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою [ADDRESS] . Пунктом 7 цього ж рішення громадян, ФОП зобов`язано укласти договір оренди землі з міською радою протягом місяця з дати прийняття даного рішення. Крім того пунктом 2.8 Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок» з додатком, затвердженого рішення Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1175-МР, передбачено, що зацікавлена особа протягом одного місяця зобов`язана вжити заходів щодо укладення договору оренди земельної ділянки, а саме: отримати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; подати зазначений витяг разом із необхідною технічною документацією із землеустрою до Уповноваженого органу. Таким чином вказані обставини передбачають, що обов`язок та ініціатива по укладенню відповідних договорів оренди земельних ділянок лежать на землекористувачах, а не на Охтирській міській раді, як органі місцевого самоврядування. Стосовно твердження відповідача щодо не включення його до складу комісії з визначення та відшкодуванню збитків власникам землі зазначив, що це не відповідає дійсності, оскільки на виконання вимог п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284, відповідач [PERSON] листом виконавчого комітету Охтирської міської ради від 26.06.2020 року № 01-14/1758 був запрошений на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі, яке мало відбутись 06.07.2020 року шляхом направлення на адресу його реєстрації відповідного рекомендованого листа, якого відповідач не отримав у відділенні поштового зв`язку, та його було повернуто до Охтирської міської ради внаслідок закінчення терміну зберігання. Також, відповідач [PERSON] повідомленням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 26.06.2020 року № 01-14/2467 разом з копією акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 06.07.2020 року № 02-09/40 було сповіщено про розмір заподіяних збитків та про можливість добровільного відшкодування збитків шляхом направлення на адресу його реєстрації відповідного рекомендованого листа, якого відповідач не отримав у відділенні поштового зв`язку, та його було повернуто до Охтирської міської ради внаслідок закінчення терміну зберігання. Представник позивача до відповіді на відзив додав повідомлення заступника міського голови від 26.06.2020 року, яким [PERSON] викликався на засідання комісії з визначення розмірів збитків власників земельної ділянки за адресою [ADDRESS] без правовстановлюючих документів із поштовим конвертом в оригіналі, який не був вручений [PERSON] ; повідомлення [PERSON] від 07.09.2020 року за підписом міського голови, яким направлено акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 06.07.2020 року з поштовим конвертом, який не був вручений [PERSON] та повернутий до міської ради. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.04.2021 року призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а. с. 72). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в проявному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність, оскільки інтереси відповідача представляє адвокат Котляревський С.О. Представник відповідача - адвокат Котляревський С.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, пославшись на їх безпідставність. Зазначив, що при розрахунку збитків Охтирською міською радою Сумської області не було взято до уваги те, що на земельній ділянці, розташовані за адресою: [ADDRESS] , станом на 2019-2020 роки, крім [PERSON] були також інші власники об`єктів нерухомого майна, а саме [PERSON] та [PERSON] . Так, об`єкт нерухомого майна, що належить [PERSON] за вищевказаною адресою складається з приміщень № 7, 8, 9, що становить 275,2 кв.м. від його загальної площі. У наданому позивачем розрахунку розміру збитків, завданих за невикористання земельної ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена за період 6 місяців 2019 року та 5 місяців 2020 року відсутні відомості про власника земельної ділянки та її кадастровий номер, дата складання вказаних розрахунків, фактичного періоду нанесення збитків, що порушує вимогу про зазначення всіх необхідних реквізитів. Також при розрахунку збитків Охтирською міською радою Сумської області взято до уваги коефіцієнти індексації грошової оцінки земельної ділянки за чотири роки без обґрунтування вказаного терміну. Таким чином, наданий позивачем розрахунок збитків та позовні вимоги різняться по своїй суті. Представник відповідача зазначає, що [PERSON] не був належним чином повідомлений про засідання комісії, а тому він не знав і не міг знати про факт нарахування збитків та не мав можливості оскаржити вказане рішення комісії з метою захисту своїх прав. Охтирською міською радою Сумської області не надано належних та допустимих доказів на підтвердження періоду з 01.07.2019 року по 31.05.2020 року, за який пред`явлено позовну заяву, оскільки [PERSON] придбав нежитлове приміщення за договором купівлі-продажу від 26.11.2015 року. Позивачем проігноровано рішення Охтирської міської ради Сумської області № 1131 від 24.04.2018 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та передачі її [PERSON] в оренду стоком на 10 років. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши пояснення учасників справи, виходив з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належать нежитлові приміщення № 7, 8, 9, розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.01.2020 року № 196966013 (а.с. 9). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.02.2020 року № НВ-5915074712020 земельна ділянка за кадастровим номером 5910200000:13:002:0016, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1397 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, зареєстрована 11.04.2018 року Відділом в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с. 9-11). Обґрунтовуючи предмет і підстави заявленого позову позивач зазначає, що за 6 місяців 2019 року та 5 місяців 2020 року [PERSON] без правовстановлюючих документів використовував земельну ділянку площею 0,1397 га, кадастровий номер 5910200000:13:002:0016, на якій розташоване належне відповідачу на праві приватної власності нежитлове приміщення та не вживав заходів щодо оформлення права землекористування. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 30 від 17.02.2016 року з додатками до нього, затверджено Порядок з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради та утворена відповідна комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі, Охтирської міської ради (а.с. 12-19). Комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,1397 га, кадастровий номер 5910200000:13:002:0016, розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій знаходяться нежитлові будівлі, належні [PERSON] , якого було запрошено до участі в засіданні комісії, використовує вказану земельну ділянку без належних правових підстав, чим завдав завданих територіальній громаді міста збитків за період 6 місяців 2019 року в розмірі 30044,80 грн та 5 місяців 2020 року в розмірі 25037,35 грн, в загальній сумі 55082,15 грн, про що складено акт від 06.07.2020 року № 02-09/40 (а.с. 29, 33). Відповідно до рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 28.08.2020 року № 111 було затверджено акт з визначення та відшкодування власникам землі та землекористувачам за користування земельної ділянки, що посвідчує право власності або користування від 06.07.2020 року № 02-09/40 (а.с. 34-36) Згідно повідомлення від 07.09.2020 року № 01-14/2467 [PERSON] було запропоновано у разі визнання вимог за вказаним актом добровільно відшкодувати завдані збитки, у визначеному ним розмірі (а.с. 37). Як стверджує в суді представник позивача, на його думку, вищевказані документи вручені були відповідачу шляхом направлення поштою. Однак, суд не може прийняти вказані докази, вважає їх неналежними та непереконливими, а твердження представника позивача не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються письмовими доказами, наданими сторонами у справу. Як видно з матеріалів справи [PERSON] 11.04.2018 року звернувся до міського голови Охтирської міської ради Сумської області (а.с.88) з відповідною заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її в оренду за адресою [ADDRESS] . Рішенням сесії Охтирської міської ради від 24.04.2018 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] площею 0,1397 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с.60). Згідно довідки Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 01.03.2021 року право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] на вказані земельній ділянці зареєстровано за [PERSON] на приміщення площею 275,2 кв. м., за [PERSON] - площею 459,9 кв.м., за [PERSON] - площею 514,4 кв.м. (а.с.59). Повідомлення про участь у засіданні комісії з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам, які підлягають відшкодуванню на території Охтирської міської ради від 26.06.2020 року в дійсності не вручене відповідачу, що підтверджується поштовим конвертом в оригіналі з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.65-66). Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам № 02-09/40 від 6 липня 2020 року з аналогічних підстав відповідачу не був вручений (а.с. 69-70). В цій частині є слушними твердження представника відповідача, які суд приймає до уваги. В ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд вважає, що позивач не надав суду в обґрунтування свого позову належних, допустимих, переконливих, беззаперечних доказів в розумінні ст.80-81 ЦПК України. Відповідно до глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. За приписами ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Разом з тим, відповідно до змісту ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Зважаючи на положення ст. 125 Земельного кодексу України новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. В ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 152 Земельного кодексу України визначено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до приписів ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Частиною третьою вказаної статті Земельного кодексу України зазначеного, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі - Порядок № 284). Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 30 від 17.02.2016 року позивач також затвердив свій Порядок (а.с.13-20). Пункт 3 Порядку № 284 встановлює, що відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. А під неодержаним доходом розуміється, зокрема, дохід, який міг би одержати власник землі із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття. Відповідно до пункту 6 Порядку з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради у разі використання земельної ділянки без документів, що підтверджують право користування, збитки визначаються за фактичний період користування земельною ділянкою (починаючи з дати оформлення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці комунальної власності). Відшкодування збитків проводиться за період використання землі з порушенням земельного законодавства у розмірі орендної плати за землю, яку власник землі (міська рада) міг би отримати при належному виконанні (дотриманні) землекористувачем вимог земельного законодавства. Збитки визначаються із застосуванням розміру ставок орендної плати за землю, затверджених рішенням Охтирської міської ради, які діяли на момент виникнення таких збитків. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлені випадки обов`язкового проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Законом України «Про оцінку землі» регламентовано, що нормативну грошову оцінку земельних ділянок проводять юридичні особи, які є розробниками документації із землеустрою. За результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту складається технічна документація, яка затверджується сільською, селищною, міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. З матеріалів справи вбачається, що станом на 23.11.2020 року по [ADDRESS] , право власності на нежитлове приміщення в овочесховищі зареєстроване за [PERSON] загальною площею 275,2 м.кв., за [PERSON] загальною площею 459,9 м.кв. та [PERSON] загальною площею 514,4 м.кв. (а.с. 59). Враховуючи вищевикладене, суд приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що об`єкти нерухомості розміщені на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , належать не лише [PERSON] , а наданий позивачем розрахунок не може бути прийнятий судом до уваги. Беручи до уваги те, що розмір коштів за користування земельною ділянкою повинен визначатися пропорційно частці відповідачів у праві власності на будівлю, яка розташована на земельній ділянці 5910200000:13:002:0016, тому представником позивача надано розрахунок розміру збитків, що не відповідає фактичним обставинам справи, тому не може бути прийнятий судом, так як є неналежним доказом. Жодних клопотань в установленому законом порядку щодо визначення завданого розміру Охтирській міській раді Сумської області збитків стороною позивача заявлено не було. Крім того, суд зазначає, що згідно матеріалів справи, позивачем не доведено суду в установленому законом порядку правильність застосування саме такого розміру орендної плати як 10 відсотків, тоді як позивачем надано рішення сесії Охтирської міської ради від 26.06.2018 року про затвердення Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок з додатком до нього, згідно якого затверджено ставки орендної плати за земельні ділянки, однак, той розмір, про який вказує позивач, що нібито визначено п.4.3 вказаного положення судом не може бути прийнятий до уваги, так як твердження представника позивача не узгоджуються з наданими письмовими доказами, оскільки п. 4.3 положення передбачає, що обчислення розміру орендної плати за користування сформованими земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства без документів, що посвідчують право оренди, здійснюється з застосуванням ставки орендної плати, відповідно категорії земель, з підвищуючим коефіцієнтом К2, але не більше 12 % від нормативної грошової оцінки земель (а.с.20-28). В даному ж випадку суд не вбачає, що відповідачем здійснювалося використання земельної ділянки з порушенням земельного законодавства, так як ця обставина не доведена суду в установленому законом порядку, оскільки в дійсності, [PERSON] набувши у власність нерухоме майно на земельній ділянці, де окрім нього є ще два співвласники нерухомого майна, вжив заходів щодо оформлення землекористування, що підтверджується матеріалами справи. А тому доводи представника позивача в даному випадку є для суду непереконливими, в тому числі суд не може погодитися з твердженнями представника позивача в тім, що нібито відповідач ухилявся від оформлення документів, так як це не відповідає дійсності, а інших належних обґрунтувань щодо такого розміру орендної ставки позивач суду не надав, проте, як вбачається із договору оренди землі від 10 березня 2020 року (а.с.38-40), розмір ставки визначено 5 відсотків, як для земель вказаної категорії, хоч належного розрахунку з урахуванням вищевикладених обставин суду не надано. Також суд зазначає, що позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на те, що позбавлений можливості отримати дохід у відповідному розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, однак, в обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення недоотриманих коштів, не надав до суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається в позові. Зокрема, належні та допустимі докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, реальної можливості передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі» у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів). Враховуючи викладене, на переконання суду, відсутні підстави вважати, що нараховані позивачем кошти зберіг у себе відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , без достатньої правової підстави за рахунок позивача, як власника цієї ділянки. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Щодо вимог про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьс я у разі відмови в позові - на позивача. Згідно вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17000,00 грн., на підтвердження чого надано договір про надання правничої допомоги та представлення інтересів від 01.03.2021 року, згідно умов якого клієнт зобовязаний сплатити фіксовану суму за роботу по представництву його інтересів в сумі 17000,00 грн.; квитанцію про оплату виконаних адвокатських робіт від 09.03.2021 року в сумі 17000,00 грн.; акт виконаних робіт щодо надання юридичної допомоги за переліком, відповідно до якого за проведення супроводження цивільної справи № 583/511/21 [PERSON] оплачує проведену роботу в сумі 17000,00 грн. (а.с. 54-56). Позивачем в цій частині жодних заперечень до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вказаний висновок відповідає правовій позиції щодо наявності підстав для стягнення витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріали справи не містять клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат відсутні. З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн. У зв`язку з великим судовим навантаженням повний текст судового рішення складено 20.09.2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved