Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Посилається на те, що 16.06.2006 року у відділі РАЦС м. Чернівецького міського управління юстиції між ним та [PERSON] був укладений шлюб за актовим записом №731. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилась Дочка [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.07.2012 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 травня 2020 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000.00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.08.2019 до досягнення дитиною повноліття. Мотивує позовні вимоги і тим, що в нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки в 2020 році від другого шлюбу у нього на утримані перебуває донька - [PERSON] [INFO] . Зазначає що з березня 2020 року не працює і не має постійного доходу. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.04.2021 року суддею Слободян Г.М. на підставі розпорядження №245, справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представником позивача скеровано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Також, просила, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечили щодо ухвалення суд розглянути справу в заочному порядку з ухваленням заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, направила клопотання в якому просила суд відмовити позивачу в позові. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе справу за вищенаведеним позовом розглянути в заочному порядку з ухваленням по справі заочного рішення. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені судом докази надані сторонами і застосовані норми права. Судом, належними доказами, установлено,що 16.06.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 731. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO] , батьками якої являються позивач та відповідач що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції серія [NUMBER] (а.с.10). 25.07.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9) Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.05.2020 року яке набрало законної сили. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2019 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] - повноліття (а.с.11). На утриманні позивача на утриманні перебуває донька [PERSON] [INFO] (а.с. 12). Позивач фактично проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] , що вбачається згідно копії акту №44 від 27.07.2020 року (а.с.15) Даними довідки з державного реєстру речових прав на нерухому майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за номером 239509729, на майно [PERSON] накладено арешт на майно боржника (а.с.17). Згідно листа щодо надання відомостей про доходи встановлено за період з 01.01.2019 р по 16.01.2021 року [PERSON] не являється платником податків (а.с.19) Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей та фінансових можливостей. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 травня 2020 року стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп., щомісячно але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.08.2019 року. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, Відповідно 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить суму в розмірі 1197,50 грн. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги, що через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя, сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті аліментів у встановленому судом розмірі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, суд оцінивши докази, приходить до висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 травня 2020 року, адже мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому в задоволенні позову належить відмовити. Висновки На підставі викладеного та

Outcome: dismissed