Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» (далі -Позивач) звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до державної програми забезпечення населення послугами теплопостачання, МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» надає теплову енергію за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим був відкритий особовий рахунок [NUMBER], по якому відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] (далі - Відповідач -1), яка повинна оплачувати дані послуги до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Однак оплату за ці послуги відповідачі не здійснювали з 15.10.2002 року по 01.10.2013 року, у зв'язку, із чим борг перед підприємством по вищевказаному особовому рахунку за вищевказаний період становить 8 257 (вісім тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 89 коп. У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути на його користь із відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за теплопостачання у розмірі 8 257 (вісім тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп. Після оголошення перерви у судове засідання з приводу завершення розгляду справи та проведення судових дебатів представник позивач не з'явився, надав суду заяву про завершення розгляду справи без його участі, де позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], під час судового засідання позовні вимоги визнали, після оголошення перерви у судове засідання з приводу завершення розгляду справи та проведення судових дебатів не з'явилися, надали суду заяву про завершення розгляду справи без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим ухвалити судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради є комунальним унітарним підприємством, основним видом діяльності якого, відповідно до затвердженого статуту підприємства, є виробництво та транспортування теплової енергії у вигляді гарячої води для задоволення потреб опалення та гарячого водопостачання населення та інших груп споживачів. Судом встановлено, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» протягом опалювального періоду з 15 жовтня 2002 року по 01 жовтня 2013 року надавало теплову енергію за адресою: [ADDRESS], де відповідальним наймачем є [PERSON], яка з іншими членами сім'ї: [PERSON] та [PERSON], що зареєстровані за вищевказаною адресою, на підставі відкритого особистого рахунку, повинні були оплачувати послуги теплопостачання. Судом також встановлено, що МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» було відкрито [PERSON] особистий рахунок [NUMBER] (а.с.7), що підтверджує наявність у сторін договірних правовідносин на постачання і споживання теплової енергії, оскільки відповідно до приписів п.п. 1, 4 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є не лише договори, а й інші правочини та інші юридичні факти. Відповідно до приписів ч.2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Судом встановлено, що дії сторін, щодо постачання теплової енергії в квартиру відповідачів, відкриття особового рахунку, розрахунок відповідачів за її споживання, свідчать про їхню волю до настання саме таких наслідків. Судом встановлено, що за період з 15.10.2002 року по 01.10.2013 року МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» надавало відповідачам комунальні послуги з теплопостачання, а відповідачі споживали такі послуги. Спір з цього приводу між сторонами відсутній. Також судом встановлено, що вартість наданих послуг відповідачами сплачувалися не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості за спожиту теплову енергію на суму 8 257 (вісім тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 89 коп. (а.с.8). Відповідачі у судовому засіданні вказану обставину визнали. Задовольняючи позов частково суд виходив з наступного. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими порядком тарифами. Відповідно до п. 5 ч.2 ст.20 Закону України від 24.06.2004р. № 1875-ІV «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом. Порядок сплати та тарифи у даному випадку встановлені Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.09.2002 року за № 2057, Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 27.10.2008р. за № 3363. За вказаних обставин, суд доходить висновку про відповідність розрахунку боргу, який був наданий позивачем, приписам чинного законодавства. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, позивач обґрунтовано поставив питання про стягнення з відповідачів суми боргу по сплаті за теплопостачання. Разом з цим, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється три роки. Однак, судом встановлено, що вказаний розрахунок заборгованості по оплаті за теплопостачання здійснено позивачем без урахування вимог загального (трирічного) строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України. З огляду на вказані приписи чинного законодавства, на момент пред'явлення позову заборгованість по оплаті за теплопостачання з урахуванням позовної давності становить 4 526 (чотири тисячі п'ятсот двадцять шість) грн. 71 коп. яка і підлягає стягненню із відповідачів у солідарному порядку. Також, з огляду на встановлені судом обставини та вищевикладені вимоги чинного законодавства, суд доходить висновку, що визнання відповідачами позову в межах позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у загальному розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial