Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

КС «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» 28 березня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач у своєму позові посилався на те, що 6 травня 2004 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 2199-Д, згідно умов якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 5 300 грн., терміном дії 12 місяців, до 6 травня 2005 року, зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 30 % річних. 6 жовтня 2005 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ, яким було стягнуто з відповідача [PERSON] грошову заборгованість за зазначеним договором позики у розмірі 8 382 грн. 69 коп., яка складається суми боргу за договором позики у розмірі 8 301 грн. та судових витрат у справі у розмірі 81 грн. 62 коп. Відповідачем було сплачено 5 518 грн. в рахунок погашення своєї заборгованості за договором позики: 4 листопада 2005 року - суму відсотків за користування позикою у розмірі 1 060 грн. (прибутковий касовий ордер № 1221), 4 листопада 2005 року - суму додаткових відсотків за несвоєчасне повернення позики у розмірі 1 440 грн. (прибутковий касовий ордер № 1222), 17 березня 2006 року - суму повернення позики у розмірі 1 320 грн., суму відсотків за користування позикою у розмірі 266 грн., суму додаткових відсотків за несвоєчасне повернення позики у розмірі 1 332 грн., судового збору у розмірі 82 грн. (банківська виписка від 17 березня 2006 року), 29 січня 2013 року - суму повернення позики у розмірі 100 грн. (банківська виписка від 29 січня 2013 року). Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо повернення позики та сплати процентів не виконала в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості за основною сумою неоплаченого боргу у розмірі 2 783 грн., а з урахуванням індексу інфляції - 5 071 грн. Крім того за період часу з 6 травня 2005 року до 31 грудня 2013 року сума нарахованих відсотків за користування кредитом складає 7 225 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 12 296 грн., яка складається з суми боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 5 071 грн. та суми відсотків за користування кредитом у розмірі 7 225 грн., а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримував, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомила. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 6 травня 2004 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 2199-Д, згідно умов якого банк надав відповідачу позику у розмірі 5 300 грн., строком на 12 місяців, з 6 травня 2004 року по 6 травня 2005 року, в національній валюті, з виплатою відсотків за користування позикою у розмірі 30 % річних, а відповідач зобов'язалася відповідати перед кредитною спілкою за своїми зобов'язаннями, які випливають з цього договору. (а.с. 6). На підставі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлений договором. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 6 жовтня 2005 року було винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 301 грн., яка складається з заборгованості по поверненню кредиту у розмірі 4 203 грн., відсотків у розмірі 1 326 грн., штрафу у сумі 2 772 грн. та витрат по оплаті державного мита у розмірі 81 грн. 69 коп. (а.с. 7). [PERSON] було сплачено 5 518 грн. в рахунок погашення своєї заборгованості за кредитом: 4 листопада 2005 року - суму відсотків за користування кредитом у розмірі 1 060 грн. (прибутковий касовий ордер № 1221), 4 листопада 2005 року - суму додаткових відсотків за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1 440 грн. (прибутковий касовий ордер № 1222), 17 березня 2006 року - суму повернення кредиту у розмірі 1 320 грн., суму відсотків за користування кредитом у розмірі 266 грн., суму додаткових відсотків за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1 332 грн., судового збору у розмірі 82 грн. (банківська виписка від 17 березня 2006 року), 29 січня 2013 року - суму повернення кредиту у розмірі 100 грн. (банківська виписка від 29 січня 2013 року) (а.с. 9-12). Таким чином, вбачається, що недоплачена сума заборгованості [PERSON] за договором позики, яка була стягнута на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 6 жовтня 2005 року становить 2 783 грн. Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 1.1. договору позики позивач надає, а відповідач отримує позику в сумі 5 300 грн., строком на 12 місяців, з 6 травня 2004 року по 6 травня 2005 року в національній валюті України, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних. Позивачем в позовній заяві ставляться позовні вимоги про стягнення з відповідача розміру відсотків за користування позикою у розмірі 30 % річних за період з 6 травня 2005 року по 31 грудня 2013 року у розмірі 7 225 грн., враховуючи, що розмір заборгованості у цей період за позикою становить 2 783 грн. З урахуванням того, що розмір заборгованості відповідача за позикою сплачувався частково, її розмір у період часу з 6 жовтня 2005 року по 17 березня 2006 складав 4 203 грн., у період часу з 17 березня 2006 року по 29 січня 2013 року - у розмірі 2 883 грн., у період часу з 29 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року - у розмірі 2 783 грн. Ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, враховуючи те, що при розрахунку заборгованості за відсотками позивачем розмір заборгованості за позикою було враховано за період часу з 6 травня 2005 року по 31 грудня 2013 у розмірі 2 783 грн., а також,

Outcome: approved