Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

КС «Реал Кредит» звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 25.09.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 62/06-В, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 10 000грн. Відповідно до п. 3.1 договору за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати позивачу проценти з розрахунку 0,1918% за день від залишкової суми кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом, не включаючи його. Згідно п. 3.3 договору відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячно рівними частинами та сплачувати проценти за користування кредитом у відповідності до домовленістю графіку здійснення платежів. Відповідно до п. 5.1.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний у випадку прострочення сплати частини, або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користуванням кредитом, включаючи день погашення. Пунктом 6.3 договору передбачено при прострочені погашення кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно графіка платежів більше ніж 30 календарних днів кредитодавець має право нарахувати штраф у розмірі 30% від суми простроченого зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 9.2 договору цей договір в силу з моменту підписання його обома сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов'язків за цим договором. Впродовж терміну дії договору відповідач частково сплатив заборгованість, а саме 2186,24грн. - тіло кредиту, 5383,76грн. - проценти за користування кредитом. Просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 53169,78рн., з яких: 7813,76грн. - сума кредиту, 33196,75грн. - відсотків за користування кредитом, 12159,27грн. - штраф. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, за обставин викладених в ньому. Просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.09.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 62/06-В, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 10 000грн. (а.с.10-11). Відповідно до п. 3.1 договору за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати позивачу проценти з розрахунку 0,1918% за день від залишкової суми кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом, не включаючи його. Згідно п. 3.3 договору відповідач зобов'язався повертати кредит щомісячно рівними частинами та сплачувати проценти за користування кредитом у відповідності до домовленістю графіку здійснення платежів. Відповідно до п. 5.1.9 кредитного договору позичальник зобов'язаний у випадку прострочення сплати частини, або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користуванням кредитом, включаючи день погашення. Пунктом 6.3 договору передбачено при прострочені погашення кредиту та/або процентів за користування кредитом згідно графіка платежів більше ніж 30 календарних днів кредитодавець має право нарахувати штраф у розмірі 30% від суми простроченого зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 9.2 договору цей договір в силу з моменту підписання його обома сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов'язків за цим договором. Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, внаслідок виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 53169,78грн. (а.с.16,17). Норми ст.ст. 509, 623- 625 ЦК України зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №62/06-В від 25.09.2007 року, а саме: 7813,76грн. - сума кредиту, 33196,75грн. - несплачені проценти. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи ту обставину, що прострочена заборгованість по сумі кредиту становить 7813,76 гривень, нарахований штраф значно перевищують зазначену заборгованість, враховуючи положення ст. 551 ЦК України, суд приходить до переконання про зменшення штрафу до 3906,88 гривень. Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №62/06-В від 25.09.2007року в розмірі 44917,39грн., з яких: 7813,76 грн. - сума кредиту, 33196,75 грн. - несплачені проценти, 3906,88грн. - штраф. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 449,18грн.

Outcome: partial