Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

І. Суть спору Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті його баби, [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилось спадкове майно, а саме: право на середню земельну частку (пай) розміром 3,30 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Соколянської сільської ради Мостиського району Львівської області. Стверджує, що він має намір прийняти спадщину після смерті баби, однак у встановлений законом строк не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що протягом 2000-2018 рр. здійснював догляд за своїм батьком [PERSON] , який хворів гіпостатичною пневмонією, гіпертонічною хворобою ІІ ступеня, лептоспірозом, та перебував під наглядом лікаря, що підтверджується даними з його медичної картки хворого (історії хвороби). Таким чином, вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому (позивачу) додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Соколянської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з`явився, а подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та зазначає, що не заперечує проти позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі та зазначає, що не заперечує проти позову. Третя особа Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 20.02.2020року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.06.2020року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 26.10.2020року залучено [PERSON] до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 18.11.2020року залучено [PERSON] до участі в справі як співвідповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. ІV. Обставини справи, встановлені судом 09.06.2004року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (баби позивача [PERSON] ). До складу даної спадщини входить право на середню земельну частку (пай) розміром 3,30 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Соколянської сільської ради Мостиського району Львівської області, та належала померлій [PERSON] на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №1819, виданого Соколянською радоюнародних депутатів Мостиського району Львівської області від 14.04.1997 року. Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала. На час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , проживала одна. Позивач [PERSON] , як онук померлої, є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, чи претендували б на таку, немає, оскільки спадкоємець першої черги за законом [PERSON] (відповідачка у справі) на спадкове майно не претендує, що підтверджується її заявою. В свою чергу, позивач [PERSON] , бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті баби у шестимісячний строк не звернувся вчасно в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] ; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00024548013 від 13.11.2019 року; довідкою з місця проживання про склад сім`ї №750 від 24.09.2019року; копією Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №1819, виданого Соколянською радою народних депутатів Львівської області від 14.04.1997 року; копією свідоцтва про смерть батька позивача [PERSON] ; листом Приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Романа Степановича вих.№174/01-16 від 11.02.2020року; виписками з медичної картки хворого (історії хвороби) [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON] та іншими матеріалами справи. V. Застосоване судом законодавство В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. ЦПК України встановлено, що: - відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81); - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); - згідно ст.78 ЦПК України суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. - у відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. - статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. - відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). - відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновки суду Беручи до уваги вищенаведені, викладені у позовній заяві пояснення позивача щодо пропуску ним строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, зокрема, виписками з медичної картки хворого (історії хвороби), суд вважає, що зазначені обставини зумовили істотні труднощі для позивача щодо вчинення ним дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті його [PERSON] . Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача і визначення йому додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . VII. Судові витрати Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за ним.

Outcome: approved