Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 26.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ДП «Науково-дослідницький інститут високих напруг» про стягнення заборгованості з заробітної плати. Позов обґрунтований тим, що з 14.03.2000 року по 01.06.2011 року позивач перебувала в трудових відносинах з відповідачем та відповідно до наказу № 65 від 01.06.2011 року її було звільнено за згодою сторін. При звільненні їй було видано її трудову книжку, але підприємство не розрахувалося з нею та має заборгованість з заробітної плати з липня 2010 року по червень 2011 року у сумі 5 309,53 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість з заробітної плати. Представник відповідача Державного підприємства «Науково-дослідницький інститут високих напруг» в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.20), про причини неявки суду не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] та представники позивача [PERSON], [PERSON], які діють на підставі довіреності 59 АА 2102057 від 05.02.2016 року (а.с.10, 29), не з'явилися, справу просили розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали (а.с.28). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та представників позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача та представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до довідки Державного підприємства «Науково-дослідницький інститут високих напруг» № 02-57 від 21.10.2015 року, станом на 21.10.2015 року заборгованість підприємства по заробітній платі [PERSON] за період з липня 2010 року по червень 2011 року складає 5 309,63 грн. (а.с.6). З копії трудової книжки серії [NUMBER] від 10.04.2000 року вбачається, що [PERSON] дійсно працювала в Державному підприємстві «Науково-дослідницький інститут високих напруг» в період часу з 14.03.2000 року по 01.06.2011 року та була звільнена наказом № 65 від 01.06.2011 року за згодою сторін (а.с.7-8). Згідно довідки Державного підприємства «Науково-дослідницький інститут високих напруг» № 04-01 від 17.01.2018 року, станом на 16.01.2018 року заборгованість підприємства по заробітній платі [PERSON] за період з липня 2010 року по червень 2011 року складає 5 309,63 грн. (а.с.16). V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожний громадянин має право на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило в грошовому виразі яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з вимогами ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. В ч. 1 ст. 116 КЗпП України вказується що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не було проведено розрахунку з позивачем та не виплачено належну їй заробітну плату, суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідницький інститут високих напруг» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 5 309 грн. 63 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з чим, з відповідача Державного підприємства «Науково-дослідницький інститут високих напруг» необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved