Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

І. Виклад позиції позивача у позовній заяві. 03.01.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила постановити рішення про збільшення розміру аліментів, який було встановлено рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон від 05.08.2014 року, і стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно 6000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05.08.2014 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів було задоволено частково і стягнуто на користь [PERSON] на утримання дитини - сина, [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На момент винесення рішення Комсомольський районний суд м. Херсона зважав на ті обставини, що на повному утриманні відповідача перебувала його недієздатна мати - [PERSON] , 1946 року народження, яка на той час була пенсіонеркою, та маючи хронічні та супутні хвороби за 2014 рік тричі перебувала у стаціонері, крім того перенесла операційне втручання, що тягло за собою великі грошові витрати. Наразі, підстави, які послужили для зменшення розміру аліментів відпали, оскільки померла матір відповідача. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, так як син професійно займається гімнастикою, багато їздить по України, приймає участь як у національних, так і у закордонних змаганнях, у зв`язку з чим збільшуються потреби в лікуванні хронічних захворювань, в навчанні, розвитку та іншому. Також, позивачем здійснено та додано до позовної заяви розрахунок витрат на утримання дитини. З урахуванням викладеного, позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів \~ \~ \~ \~на утримання неповнолітнього сина до 6000, 00 грн.., оскільки на даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього [PERSON] одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не в змозі оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків, покупки концертних костюмів, тощо. ІІ. Виклад позиції відповідача у відзиві на позовну заяву 11.12.2018 року представник відповідача за довіреністю через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. По суті пред`явлених вимог зазначив, що за характером робіт відповідач отримує нерегулярний мінливий дохід. З часу ухвалення Комсомольським районним судом м. Херсона рішення від 05.08.2014 р. майновий стан відповідача не змінився, доходи не збільшилися. Відповідно до розрахунку, доданого до позовної заяви, витрати на утримання дитини на рік становлять 40000, 00 грн. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини за рік в розмірі 24000, 00 грн.. Заборгованості по сплаті аліментів у відповідача відсутня. Зазначає, що доданий до позовної заяви розрахунку витрат на дитину непідтверджений жодними квитанціями або чеками. Тоді як, відповідач крім сплати аліментів несе і додаткові витрати на утримання свого сина, придбає речі а також іншу техніку: куртку, ноутбук та ін.. Щодо посилання позивача на збільшення витрат на утримання неповнолітнього сина, професійного зайняття гімнастикою, приймання участі у національних та закордонних змаганнях, що потребує значних затрат не лише на змагання, але й в розвитку, в навчанні, нормальному харчуванні, одягу, то вказані доводи в розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами. ІІІ. Виклад позиції позивача у відповіді на відзив на позовну заяву 31.01.2019 року представник позивача через канцелярію суду подав відповідь на відзив, у якому просив позовні вимоги задовольнити з огляду на наступні обставини. Позивач не погоджується з тим, що з дня ухвалення Комсомольським районним судом м. Херсона рішення від 05.08.2014 року майновий стан відповідача не змінився, так як він є моряком і ходить в закордонні рейси на лайнерах в складі шоу програм, як танцюрист. Відповідач отримує достатню заробітну плату для утримання малолітнього сина, [PERSON] , в рівних розмірах з позивачем. З достовірних джерел позивачу відомо, що заробітна плата складає 3000,00 Євро на місяць. На утриманні відповідач не має ні малолітніх дітей, ні інвалідів, ні осіб похилого віку, матір відповідача померла у 2018 році, іншої родини чи інших дітей, він не має. Щодо долученого до позовної заяви розрахунку витрат на утримання дитини, позивач пояснила, що: витрати на продукти харчування, якщо все разом підрахувати, складають 1652,00 грн. - на тиждень. Отже на місяць такі витрати будуть становити 6608,00 грн., а на рік витрати за продуктами харчування для дитини становлять 79296, 00 грн.; витрати на засоби гігієни у розрахунку зазначено за місяць у розмірі 1308,00 грн., а значить за рік такі витрати становлять 15699,00 грн.; витрати на одяг, у розрахунку зазначено у розмірі 20000,00 грн. на рік; витрати на дозвілля за місяць зазначено 5900,00 грн., а значить на рік 70800,00 грн.; оплата оператору мобільного зв`язку та Інтернету становить 500,00 грн., на місяць, а значить на рік 6000,00 грн.; витрати на тренування у розрахунку зазначено з розрахунку на 3 місяці у розмірі 10000, 00 грн., а значить на рік становить 40000,00 грн.; витрати на розваги, школу та інше у розрахунку зазначено за місяць у розмірі 2000, 00 грн., а значить на рік 24000,00 грн.; витрати на відпочинок та оздоровлення влітку 10000, 00 грн. З вказаного вбачається, що витрати позивача на рік, для утриманки неповнолітнього сина [PERSON] становлять 265795, 00 грн., які сторони мають нести у рівних частинах, як батько і матір дитини. Також, позивач зазначає, що окрім неповнолітнього сина має на утриманні батька, який є інвалідом III групи загального захворювання та перебуває на індивідуальній програмі для інвалідів, так як потребує постійної реабілітації; матір, яка також має хронічні захворювання, які потребують постійного лікування, правильного харчування, так як захворювання пов`язане з порушенням шлунково-кишкового тракту, а також санаторно-профілактичного оздоровлення; бабусю, яка має статус «Учасник війни» та «Ветеран праці» і отримує низьку пенсію. Отже, доводи, викладені відповідачем у відзиві, є необґрунтованими та не підтверджуються належними та допустимими доказами, а відтак не заслуговують на увагу суду. ІV. Виклад позиції відповідача у запереченнях на відповідь на відзив. 11.02.2019 року представник відповідача за довіреністю через канцелярію суду подав заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. Зазначив, що у відповіді на відзив позивач посилається на те, що відповідач є моряком, ходить в закордонні рейси на лайнерах в складі шоу програм, як танцюрист та отримує достатню заробітну плату яка складає 3000 Євро на місяць, однак жодного належного та допустимого доказу на підтвердження такого не надає. Вказав, що є незрозумілим посилання позивача на витрати на утримання сина у розмірі 265795,00 грн. на місяць та одночасно посилання на розрахунок наданий до позовної заяви у розмірі 40000,00 грн. Крім того, вважає, що позивачем не надано доказів того, що вона витрачає саме таку суму та джерело надходження грошових коштів (заробітну плату яку вона отримує) і в якому розмірі. Щодо квитанцій долучених до відповіді на відзив, просив звернути увагу суду на те, що при підрахунку витрат позивача фактично дитина споживає приблизно 10 кг м`яса на місяць, а то і більше. Крім того близько 3-х батонів хлібу у день, 3 літри соняшникової олії на місяць, 1,5 кг майонезу, 1,5 кг кетчупу, 4 десятки яєць, та інше, а також не звертаючи на свій малолітній вік споживає і вино. Також позивач посилається на те, що несе витрати по отриманню своїх батьків та бабусі, однак позивачем з цього приводу не надано жодного та допустимого доказу з приводу того, що вони потребують допомоги. Позивачем не доведено, що саме таку суму витрачає на дитину та квитанції не доводять того факту, що витрати було здійснено на дитину. В той же час відповідач сплачує регулярно 2000,00 грн. на місяць, що є більше рекомендованого розміру визначеного законодавством. Заявою від 03.07.2020 року раніше викладену позицію зазначену у відзиві на позовну заяву та у запереченні позивач підтримав. Зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, крім того вказав, що у зв`язку із запровадженими карантинними обмеженнями в Україні на теперішній час втратив роботу на необмежений термін, через що неспроможній оплачувати раніше стягнуті аліменти у розмірі 2000,00 грн.. V. Процесуальні дії суду у справі. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2018 року збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.08.2014 року, та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.11.2018 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі №766/152/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено. Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2018 скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 28.11.2018 року вказана справа передана в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е. На підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 18.03.2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2020, цивільна справа передана 19.03.2020 на розгляд судді Булах Є.М. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.02.2020 року цивільну справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання на час розгляду справи від сторін не надходило. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції 26.10.2006 року зроблено актовий запис №1114 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 07.12.2012 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07.08.2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №409. [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.08.2014 року з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , 2006 р.н. проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою, виданою 16.11.2017 та довідкою, виданою 24.01.2019 року ОСН №20 Корабельного виконкому районної у місті Херсоні ради. Крім сина з позивачем за адресою: [ADDRESS] проживає батько [PERSON] , 1953 р.н.; мати [PERSON] , 1953 р.н., бабця [PERSON] , 1930 р.н. З наявних у матеріалах справи подяк, грамот та сертифікатів вбачається, що [PERSON] є активним учасником навчальних та творчих заходів, які проводяться у школі (а.с. 14-24). Також, неповнолітнього [PERSON] неодноразово нагороджено за успіхи у цирковому мистецтві (а.с. 25-29, 33). Дитина позитивно характеризується у школі та цирковій студії (а.с. 31-32). Відповідно до довідки №01-7/2621-4, виданої 28.11.2017 р. КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. А. і О. Тропіних», [PERSON] , 2006 р.н., знаходиться під наглядом лікарів дитячої поліклініки №1 КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. А. і О. Тропіних» з народження. Впродовж останніх трьох років отримував амбулаторне лікування у ЛОРа, педіатра та травматолога. З долучених до відзиву на позовну заяву товарних чеків вбачається, що 02.02.2016 року здійснено покупку ноутбука НР 250G4(N0Y35ES), вартість якого з доставкою складає 8733,97 грн. 02.10.2015 року здійснено покупку стойки СТШ, вартість якої з доставкою та установкою складає 2850,00 грн; 19.10.2014 року здійснено покупку куртки, вартість якої складає 999,90 грн. [PERSON] , [INFO] є пенсіонером по інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим 27.11.2013 року Пенсійним фондом України (серія [NUMBER] ). Також [PERSON] з 2012 року рекомендовано індивідуальну програму реабілітації інваліда №1090 [PERSON] , [INFO] є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим 14.06.2016 року Пенсійним фондом України (серія [NUMBER] ). [PERSON] , 1930 р.н., є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням, виданим 05.08.1985 року. Копіями квитанцій, які містяться у матеріалах справи, підтверджено, що родина позивача несе витрати на оплату комунальних послуг за водо-, газо-, електропостачання (а.с. 107-127). Також позивач несе витрати на шкільне приладдя, харчування, одяг та розваги (а.с. 128-137). VІІ. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогамист.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз цих норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Звертаючись до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів, позивач посилалася на зміну не тільки матеріального стану відповідача, а й сімейного з огляду на смерть його матері. Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту смерті матері відповідача, його працевлаштування та збільшення отримуваних ним доходів, які б давали відповідачу можливість сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачкою, доказів поліпшення матеріального стану відповідача, позивачка, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, не надала. Проте, позивачем доведено, що зазнало змін (погіршення) її матеріальне становище, через перебування на її утриманні батьків похилого віку та бабусі, разом із тим, судом береться до уваги, що подорослішала дитина, у зв`язку із чим виросли потреби на утримання неповнолітнього сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на те, що аліменти це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для дитини, її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини, суд вважає, що збільшення розміру аліментів забезпечить найбільш необхідні потреби дитини, належні умови проживання дитини, її гармонійний розвиток, і при цьому дитина сторін буде захищеною та буде отримувати матеріальне утримання від батька, з яким не проживає, що гарантовано як нормами національного, так і нормами міжнародного законодавства, які наведено вище. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, враховуючи, що на час розгляду справи сплачувана відповідачем сума аліментів значно знецінилася і її не вистачає на забезпечення дитини в належному обсязі, та беручи до уваги, що визначена за рішенням суду сума стягуваних аліментів вважалася допустимою з урахуванням обставин утримання та забезпечення відповідачем своєї матері і ці обставини на час розгляду цієї справи змінилися у розумінні ст. 192 СК України, а за твердженням представника відповідача у відзиві на позов матеріальний стан відповідача не змінився(залишився на тому ж рівні) приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, шляхом збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 05.08.2014 року, та вважає за належне збільшити розмір аліментів належних до стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Збільшуючи розмір аліментів до стягнення з [PERSON] на 2000,00 грн., суд враховує встановлений Законом на 2020 рік прожитковий мінімуму на дитину відповідного віку від 6 до 18 років у розмірі 4436,00 грн. та виходить із засад законності, розумності та справедливості та вважає, що визначений розмір аліментів до стягнення буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. VІІІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. IХ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В порядку статті 141 ЦПК України, приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову до суду, ураховуючи задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи на виконання заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2018 року, 18.04.2018 року видано виконавчий лист №766/152/18 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь держави судового збору в сумі 704,80 грн. Постановою про закінчення виконавчого провадження, винесеною 27.09.2018 року головним державним виконавцем Суворовського РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області, ВП №56375712 за виконавчим листом №766/152/18 від 18.04.2018 року про стягнення з [PERSON] в дохід спеціального фонду Державного бюджету судових витрат в сумі 704,80 грн. закрито у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У зв`язку з фактичною сплатою відповідачем судового збору на користь держави суд не вважає за доцільне повторно стягувати витрати зі сплати судового збору з відповідача.

Outcome: partial