Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 07.07.2021 року позивачка звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай), в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Згідно із заповітом, що посвідчений Переяслав-Хмельницькою державною нотаріальною конторою 20.02.1985 року та зареєстрованого в реєстрі за №122, усе своє майно [PERSON] заповіла позивачці. 20.07.1999 року позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться в с. Нянівка Малинського району Житомирської області. В листопаді 2017 року вона звернулася до Малинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю [PERSON] земельну частку (пай) із земель реформованого КСП ім. 1 Травня, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Малинського району Житомирської області, однак вмотивованою постановою №02-14/888 від 08.11.2017 року державний нотаріус Малинської державної нотаріальної контори Ходаківська Л.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай). Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 08.07.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання на 15 годину 04.08.2021 року. \~ \~ \~ \~22.07.2021 року до суду надійшов лист від представника відповідача Малинської міської ради Житомирської області, яким він повідомив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розгляд справи проводити без участі представника. 27.07.2021 року від позивача до суду надійшла заява про те, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, а також розглядати справу без її участі. \~ \~ \~ \~Представник Головного упрвління Держгеокадастру в Житомирській області у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 3 та ч.4 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову є його диспозитивним правом, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, беручи до уваги те, що представник відповідача заявою №49від 19.07.2021року визнав позов, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Встановлені судом обставини. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , про що зроблено актовий запис №20 (а.с.5). При житті [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] , яким все своє майно заповідала останній. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької державної нотаріальної контори 20.02.1985 року та зареєстрований в реєстрі за №122 (а.с.6). 20.07.1999 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Житомирської області Іваненко О.М. було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] жилий будинок, який знаходиться в с. Нянівка Малинського району Житомирської області (а.с.7). Відповідно до листа Відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 29-6-0.9-8187/2-20 від 10.11.2020 року, [PERSON] включена до списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель реформованого КСП ім.. 1 Травня. Відповідно до інформації, що міститься у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП ім.. 1 Травня на території Іванівської сільської ради Малинського району на ім`я [PERSON] було видано сертифікат серії ЖТ №0188931, який зареєстровано за №395 від 19.05.1998 року (а.с.9). З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до Малинської державної контори, однак постановою №02-14/888 від 08.11.2017 року державний нотаріус Малинської державної нотаріальної контори Ходаківська Л.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.8). Оцінка аргументів\~сторін та\~норми права,\~застосовані судом. Між сторонами виник спір з приводу визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тобто відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ЦК УРСР. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , то при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Системний аналіз положень\~Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року\~свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст.\~524\~ЦК УРСР\~спадкоємство здійснюється\~за законом\~і за\~заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. \~ \~ \~ \~Статтею 534 ЦК УРСР визначається, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповіт повинен бути укладений в письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений (ст. 541 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Відповідно до\~п.11 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~від 30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (абзац 2 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Окрім цього, відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене вище, суд вважає, що є підстави для задоволення позову, оскільки судом достовірно встановлено, що спадкодавець [PERSON] була включена до списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель реформованого КСП ім. 1 Травня, а також на її ім`я був виданий сертифікат серії ЖТ №0188931, тобто, [PERSON] при житті набула право на земельну частку (пай), а позивачка є спадкоємцем за заповітом після її смерті.

Outcome: approved