Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 21.12.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання припиненим права користування житлом та виселення з нього, мотивуючи тим, що вона є власницею садового будинку [ADDRESS] , відповідач мешкає в даному будинку та не бажає його звільняти, при цьому комунальні послуги він не сплачує, не дбає про займане та чуже для нього майно, її разом із дітьми до будинку не допускає, чим чинить позивачці перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним їй майном. Заяви, клопотання 12.04.2021 року від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2020 року відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання (а.с. 26). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 37). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2021 року ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 12.04.2021 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.02.1992 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2013 року № 500/6355/13-ц шлюб між сторонами розірвано та з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей (а.с. 10). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2015 року № 500/3222/15-ц, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13). Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2018 року № 500/5530/17 [PERSON] зобов`язано не чинити перешкоди у користуванні дачним будиночком з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та її доньок вселено у вищевказаний будинок (а.с. 15). Позивачка [PERSON] є власником садового будинку [ADDRESS] , на підставі: -рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2017 року № 500/1269/17 (1/2 частка), що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 22); -свідоцтва від 11.09.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 2061, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності від 11.09.2020 року (а.с. 20, 21). Згідно технічного паспорту на садовий будинок [ADDRESS] будинок складається з житлової кімнати 2 площею 7,7 кв. м, житлової кімнати 3 площею 9,4 кв. м, веранди 1 площею 8,8 кв. м, житловою площею 17,1 кв. м, загальною площею 25,9 кв. м (а.с.16-19). Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 30.12.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 13.10.2016 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~81,\~ч.\~4\~ст.\~84\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб тощо. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень\~глави 32 ЦК України\~дозволяє дійти висновку, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 406 ЦК України\~сервітут може бути припинений у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка є власником садового будинку [ADDRESS] , 1/2 частина якого раніше належала відповідачу на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2017 року та яка на підставі Акту державного виконавця про передачу нерухомого майна боржника в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Дрангой Д.О. від 02.12.2019 року, передана у власність позивачки, що підтверджено свідоцтвом № 2061 від 11.09.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. Отже, відповідач право власності на частину вищевказаного будинку втратив, за вказаною адресою не зареєстрований, не є членом сім`ї позивачки, спільним побутом із нею не пов`язаний, тому його право користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна. Враховуючи, що відповідач мешкає у вищевказаному будинку, у добровільному порядку звільнити будинок не бажає, позивачку разом із дітьми до житла не допускає, чим чинить їй перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним їй майном, суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні позивачкою будинком є обґрунтованими та відповідач підлягає виселенню зі спірного будинку.

Outcome: approved