Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У жовтні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 08.04.2006 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва 08 квітня 2006 року, актовий запис № 344. Від шлюбу спільних дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось не вдалим, сторони мають різні погляди на життя. З відповідачем припинили фактичні відносини, як подружжя, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначила, що їх сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить її інтересам, відновлення сімейних відносин є недоцільним. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 30.11.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив на позов від відповідача до Коростишівського районного суду Житомирської області не надійшов. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08 квітня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 344 і вказана обставина підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 29.08.2019 (а.с.6). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив не подав. Враховуючи вищевикладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. На підставі ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved