Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Кредитна спілка «Істок» звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідачів на її користь заборгованість у розмірі 25\~571,35 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до кредитного договору №\~ДКН-1943 від 06.09.2017р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 5\~800,00 грн. на умовах, що передбачені договором та з кінцевим терміном повернення до 06.09.2018р., однак відповідач порушує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Представник позивача у судове за сідання не зявився, проте матеріали справи містять від нього заяву, у якій він просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. [PERSON] фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 06.09.2017р. між КС «Істок» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ДКН-1943, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5\~800,00 грн. на умовах, що передбачені договором та з кінцевим терміном повернення до 06.09.2018р. (а.с.6-13). На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Всупереч вищевикладеним положенням, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором № ДКН-1943 від 06.09.2017р., яка відповідно до розрахунку станом на 27.04.2018р. становить 25\~571,35 грн. та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 5\~800,00\~грн., заборгованості з плати за кредит у розмірі 6\~111,47 грн., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 0,04 грн., інфляційних втрат у розмірі 655,13 грн., заборгованості за відсотками відповідно до п.4.7.3 кредитного договору у розмірі 6\~004,71 грн. та штрафу у розмірі 7\~000,00 грн. Отже, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору у КС «Істок» виникло право вимоги дострокового повернення кредитних коштів. Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved