Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 10 лютого 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), третя особа: Орган опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації, з вимогою про позбавлення батьківських прав. 2. Позов обгрунтований тим, що між позивачкою та відповідачем у справі 23 вересня 2008 року був зареєстрований шлюб, у якому [INFO] народилась донька [PERSON] . Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2013 року, шлюб сторін було розірвано, донька залишилась проживати з позивачкою в смт. Підволочиськ на повному утриманні матері. Матеріальним утриманням, фізичним та духовним розвитком дитини займається позивачка. Як стверджує позивачка в позовній заяві, батько дитини проживає окремо, жодного з покладених законом на батька обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, аліментів на її утримання не сплачує. Всі питання щодо виховання малолітньої [PERSON] вирішуються позивачкою, дитина перебуває на повному її утриманні, для розвитку дитини остання прикладає усі свої зусилля та можливості, створює всі умови для комфорту і повноцінного розвитку дитини. Планові медичні огляди дитини проводяться в присутності матері, батьківські збори, інші шкільні урочистості відвідує лише мама, а батько натомість самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною, дитина не знає його як свого батька, родинних почуттів у дитини до відповідача не має. Також позивачка заявляє, що батько не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням тощо. Саме це, на думку позивачки, негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини, як складову виховання. Байдужість батька шкодить інтересам дитини. Вищевказані факти змусили позивачку звернутися до органу опіки та піклування із заявою щодо надання висновку про можливість позбавлення батьківських прав відповідача. Просить позов задоволити, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16 березня 2021 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 16 березня 2021 року підготовче засідання було відкладено на 07 квітня 2021 року у зв`язку із неявкою відповідача та третьої особи з невідомих суду причин, із повторним викликом учасників справи. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року підготовче судове засідання було закрито і справу було призначено до судового розгляду по суті на 07 травня 2021 року. 6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 07 травня 2021 року судовий розгляд справи було відкладено на 27 травня 2021 року, у зв`язку з неявкою відповідача з невідомих суду причин, з викликом відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 7. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в матеріалах справа наявна заява, про слухання справи у її відсутність із повним підтриманням позовних вимог. 8. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, з повним підтриманням позовних вимог. 9. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча судом вживалися заходи для належного його повідомлення про день, час та місце проведення судового засідання за останнім відомим суду зареєстрованим місцем проживанням та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заперечень проти позову суду не представив. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 10. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. 11. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 12. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.09.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області [PERSON] народилась [INFO] в смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний а/з № 65. Батьки дитини: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 13. Відповідно до рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 16.10.2013р. вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 14. Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1496 від 27.10.2020р., виданої виконкомом Підволочиської селищної ради [PERSON] про те, що до складу її сім`ї/зареєстрованих за адресою [ADDRESS] входять наступні особи: донька [PERSON] , сини [PERSON] та [PERSON] . 15. Із довідки, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Підволочиської селищної ради від 20.10.2020р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно знаходиться на обліку в лікаря педіатра, на профілактичні огляди дитину приводить мати [PERSON] . 16. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти в розмірі по 300 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини від [PERSON] згідно виконавчого листа № 2/604/480 від 16.10.2013р. за період з 01.05.2020р. по 31.10.2020р., що підтверджується довідкою № 154 від 02.11.2020р., наданою позивачці Шумським районним ВДВС. 17. Інформацію подібного змісту підтверджує лист Акціонерного товариства «Укрпошта» № 1853-Д-2020110210476-В від 03.11.2021р., з якого вбачається, що від відправника [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.05.2020р. по 01.10.2020р. перекази не надходили. 18. Відповідно до довідки-характеристики № 604 від 09.11.2020р., виданої Людвищенською сільською радою вбачається, що [PERSON] , проживаючий в с. Людвище Шумського району Тернопільської області характеризується з позитивної сторони, скарг та зауважень на адресу останнього не надходило. 19. Відповідно до довідки № 98 від 19.10.2020р., виданої Підволочиською гімназією імені Івана Франка Підволочиської селищної ради Тернопільської області слідує, що [PERSON] , [INFO] дійсно навчається в даній гімназії, батько дитини в гімназію не приходив та не цікавився життям доньки. 20. Як вбачається із акту обстеження житлово-побутових умов від 02.11.2020р., складеного головним спеціалістом ССД І.Колосівською, головним спеціалістом ССД О.Антонів, інспектором ювенальної превенції ВП ГУНП В.Пекальським з метою перевірки умов проживання [PERSON] , в сім`ї якої проживає н/л [PERSON] , [INFO] : санітарно-гігієнічні умови задовільні; умови для виховання, розвитку та проживання дитини задовільні; кошти використовуються для забезпечення потреб дитини. 21. Згідно розпорядження голови Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області № 275/01-01-17 від 22.12.2020р., органом опіки, піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] та відповідність його інтересам дитини (№ 01-6/01-01-17 від 04.01.2021р.). 22. Листом Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області № 01-23/210 від 11.11.2020р. інформовано, що у зв`язку з перебуванням [PERSON] за кордоном, бесіду стосовно позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] провести з ним немає можливості. 23. Як слідує з довідки № 602 від 09.11.2020р., виданої Людвищенською сільською радою, [PERSON] зі слів матері [PERSON] більше року перебуває за кордоном. 24. Актом від 06.11.2020р. складеним комісією в складі сільського голови с. Людвище [PERSON] , секретаря сільської ради Буздиган Г.С., депутата сільської ради Дмитрук А.А. засвідчено проживання [PERSON] в [ADDRESS] , в житловому будинку своєї матері [PERSON] , умови проживання сім`ї задовільні, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства здається в оренду. 25. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2/604/480/13 від 16.10.2013р. стягнуто аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно. ІV. Оцінка Суду. 26. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 27. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 28. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 29. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 30. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 31. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 32. Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 33. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 34. Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. 35. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 36. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. 37. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 8 Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 39. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного та гармонійного розвитку особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, у випадку такої можливості, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові та духовного і матеріального забезпечення. 40. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 41. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 42. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. 43. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 44. Судом встановлено, що відповідач маючи реальну можливість дбати про свою дитину, щоб забезпечити їй фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки є працездатною особою, молодого віку, хронічними чи іншими важкими захворюваннями не страждає, тобто не маючи жодних об`єктивних перешкод, свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини. Будь-яких поважних причин, які б унеможливили виконання відповідачем його батьківських обов`язків судом не встановлено. Відтак, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , відповідатиме її інтересам та максимально спрямоване на захист її прав. При цьому, відповідач [PERSON] , відповідно до ст. 169 Сімейного кодексу України може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 45. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 0.0.2004234342.1 від 05.02.2021р., позивачем сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, який і підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved