Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У грудні 2019 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 липня 2018 року між [PERSON] (орендодавець) і [PERSON] (орендатор) був укладений договір оренди нежитлового приміщення, а саме, гаражного боксу № [NUMBER] , розташованого у гаражному кооперативі «Печерський», строком на один рік. Разом з тим, по закінченню дії вказаного строку, орендатором не була сплачена орендна плата у сумі 700 грн за лютий 2019 року, та не сплачені кооперативні внески за увесь період оренди на загальну суму 1 680 грн. 01 липня 2019 року між сторонами був укладений новий договір оренди терміном на один рік, у якому, за згодою сторін, орендна плата установлена на рівні 900 грн на місяць. Проте орендна плата у повному обсязі за цим договором була сплачена частково лише за два місяці: липень та серпень 2019 року, а також 700 грн за вересень 2019 року. На неодноразові звернення до [PERSON] , останній спочатку обіцяв погасити заборгованість, проте строки її повернення неодноразово переносив, про що свідчить переписка по телефону. Таким чином, заборгованість [PERSON] за договорами оренди станом на 01 січня 2020 року складає загальну суму 5 600 грн, у тому числі: орендна плата - 3 150 грн (лютий 2019 року - 700 грн, вересень 2019 року - 200 грн, жовтень 2019 року - 900 грн, листопад 2019 року - 900 грн, грудень 2019 року - 450 грн); членських внесках - 2 450 грн (140 х 12 = 1 680 грн - за договором від 01 липня 2018 року і 140 х 5,5 = 770 грн за договором від 01 липня 2019 року), які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати. Процесуальні дії у цивільній справі Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва Якимець О. І. від 25 січня 2021 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення передано за територіальною підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року прийнято цивільну справу № 758/16600/19 до провадження та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання. Даною ухвалою сторонам надано строк на подання заяв по суті спору. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року постановлено перейти від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати, - в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового розгляду на 27 вересня 2021 року о «16» год. «45» хв., у приміщенні Голосіївського районного суду місті Києва за адресою: м. Київ, вул. П. Потєхіна, 14-А, каб. 14. Аргументи учасників справи У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки відомості про дійсне місце реєстрації відповідача [PERSON] , [INFO] , у матеріалах справи відсутні. У судове засідання відповідач не з`явився з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та письмових пояснень з приводу позовних вимог не надав. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Судом установлено, що 01 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення, а саме, гаражного боксу № [NUMBER] , розташованого у гаражному кооперативі «Печерський», відповідно до якого позивач, як орендодавець, зобов`язався передати приміщення (гаражний бокс) та ключі від нього після отримання орендної плати, а відповідача як орендар зобов`язався утримувати орендоване приміщення в порядку, передбаченому чинними санітарними та протипожежними правилами та виплачувати орендодавцю оренду плату, електроенергію (по лічильнику), кооперативний внесок у відповідності з діючими тарифами. Відповідно до пункту 3.1 договору за користування наданим приміщенням, орендатор зобов`язався сплачувати орендодавцю орендну плату у розмірі 700 грн на місяць у строк з 1 по 3 число кожного місяця. За вищевказаним договором, орендатором не була сплачена орендна плата виключно за лютий 2019 року та кооперативні внески за увесь період оренди на загальну суму 1 680 грн (140 х 12 = 1680), де 140 грн - діючий тариф протягом строку оренди. 01 липня 2019 року між позивачем, як орендодавцем, і відповідачем, як орендатором, був укладений новий договір оренди терміном на один рік, пунктом 3.1 якого передбачено, що за наданим приміщенням, орендатор зобов`язався сплачувати орендодавцю орендну плату у розмірі 900 грн на місяць у строк з 1 по 3 число кожного місяця. Проте орендатор сплатив орендну плату лише за липень і серпень 2019 року та частково сплатив за вересень 2019 року в розмірі 700 грн. Як вбачається з доданих до позову роздруківок телефонних переписок позивачем було направлено не одне повідомлення з вимогами погасити заборгованість з орендної плати та членських внесках до гаражно-будівельного кооперативу «Печерський». Однак направленні повідомлення були залишені відповідачем без реагування. Станом на 01 січня 2020 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором оренди становить 5 600,00 грн, із яких: 3 150 грн - орендна плата (лютий 2019 року - 700 грн, вересень 2019 року - 200 грн, жовтень 2019 року - 900 грн, листопад 2019 року - 900 грн, грудень 2019 року - 450 грн), 2 450,00 грн - членські внески (140 х 12 = 1 680 грн за договором від 01 липня 2018 року і 140 х 5,5 = 770 грн за договором від 01 липня 2019 року). Норми права, які застосовував суд, мотиви суду Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Уклавши зазначені договори оренди від 01 липня 2018 року та від 01 липня 2019 року на умовах, викладених у них, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були закріплені в останніх. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною першою статті 760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За приписами частин першої, третьої, п`ятої статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем визначені у договорах оренди від 01 липня 2018 року та від 01 липня 2019 року зобов`язання відповідно до умов договору, не виконані. Доказів зворотного стороною відповідача, що в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком, суду не надано. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивача суми боргу в розмірі 5 600,00 грн, із яких: 3 150 грн - заборгованість з орендної плати; 2 450,00 грн - заборгованість за членськими внесками. За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем, у свою чергу, жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 768,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved