Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

КС «Мікрокредит» звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача заборгованість: 1)за кредитним договором №409 від 02.10.2013р. станом на 23.09.2015р. в загальній сумі 79 373 грн. 23 коп., з яких: основна сума боргу - 16 728,49 грн., відсотки за користування кредитом - 19 634,20 грн., пеня - 43 010,54 грн.; 2)за кредитним договором №448 від 15.01.2014р. станом на 23.09.2015р. в загальній сумі 30 759 грн. 32 коп., з яких: основна сума боргу - 5 010 грн., відсотки за користування кредитом - 5 881,02 грн., пеня - 19 867,62 грн., 3)за кредитним договором №465 від 14.02.2014р. станом на 23.09.2015р. в загальній сумі 19 139 грн. 69 коп., з яких: основна сума боргу - 3 150 грн., відсотки за користування кредитом - 3 641, 21 грн., пеня - 12 348,48 грн. Позов мотивовано тим, що 02.10.2013р. між КС «Мікрокредит» і [PERSON] був укладений кредитний договір №409, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 34 000 грн. зі сплатою відсотків та строком кредитування до 02.10.2014р.; 15.01.2014р. між тими ж сторонами був укладений кредитний договір №448, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 7 500 грн. зі сплатою відсотків та строком кредитування до 15.04.2014р.; 14.02.2014р. між тими ж сторонами був укладений кредитний договір №465, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 3 150 грн. зі сплатою відсотків та строком кредитування до 14.05.2014р. Однак, відповідач кредит і відсотки за його користування не повернув, у зв*язку із чим виникла заборгованість у вказаній вище сумі, яку позивач просив стягнути з відповідача на підставі ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує, про що в справі є заяви (а.с. 38, 45). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника позивача на підставі матеріалів, що є в справі. Відповідач в судове засідання не з*явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що в справі є поштові конверти, повернуті на адресу суду за закінченням терміну їх зберігання на пошті (а.с. 35, 41), заперечень проти позову суду не дав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 02.10.2013р. між КС «Мікрокредит» і [PERSON] був укладений кредитний договір №409, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 34 000 грн. зі сплатою відсотків та строком кредитування до 02.10.2014р. (а.с. 4 - копія кредитного договору); 15.01.2014р. між тими ж сторонами був укладений кредитний договір №448, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 7 500 грн. зі сплатою відсотків та строком кредитування до 15.04.2014р. (а.с. 5 - копія кредитного договору); 14.02.2014р. між тими ж сторонами був укладений кредитний договір №465, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 3 150 грн. зі сплатою відсотків та строком кредитування до 14.05.2014р. (а.с. 6 - копія кредитного договору). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами. Як вказує позивач, відповідач кредит і відсотки за його користування не повернув, у зв*язку з чим виникла заборгованість, яка за кредитним договором №409 від 02.10.2013р. станом на 23.09.2015р. становить в загальній сумі 79 373 грн. 23 коп., з яких: основна сума боргу - 16 728,49 грн., відсотки за користування кредитом - 19 634,20 грн., пеня - 43 010,54 грн.; за кредитним договором №448 від 15.01.2014р. станом на 23.09.2015р. становить в загальній сумі 30 759 грн. 32 коп., з яких: основна сума боргу - 5 010 грн., відсотки за користування кредитом - 5 881,02 грн., пеня - 19 867,62 грн.; за кредитним договором №465 від 14.02.2014р. станом на 23.09.2015р. становить в загальній сумі 19 139 грн. 69 коп., з яких: основна сума боргу - 3 150 грн., відсотки за користування кредитом - 3 641, 21 грн., пеня - 12 348,48 грн. (а.с. 9-11 - розрахунок заборгованості). Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд визнає доведеним порушення відповідачем умов кредитних договорів та необхідність задоволення позову в частині стягнення з нього кредитної заборгованості і відсотків за користування кредитом. Що стосується позовних вимог про стягнення пені, суд приходить до наступного. Згідно частини 1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання. У відповідності до частини 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В даному спірному випадку, позивач визначає пеню за кредитним договором №409 від 02.10.2013р. в розмірі 43 010,54 грн. при розмірі основної заборгованості - 16 728,49 грн., за договором №448 від 15.01.2014р. в сумі 19 867,62 грн. при розмірі основної заборгованості - 5 010,68 грн., за договором №465 від 14.02.2014р. в сумі 12 348,48 грн. при розмірі основної заборгованості - 3 150 грн., тобто, розмір нарахованої пені значно перевищує розмір основного боргу відповідача. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р., роз*яснює про те, що істотними обставинами в розумінні частини 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов*язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов*язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов*язання). Вирішуючи питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача у зв*язку з простроченням виконання договірних зобов*язань, суд враховує усі обставини справи у їх сукупності та співставленні, в тому числі те, що розмір пені значно перевищує розмір основного кредитного боргу, не доведеність настання для позивача негативних наслідків через прострочення виконання відповідачем зобов*язання, не співмірність розміру пені розміру боргу відповідача, які в сукупності суд визнає істотним і такими, що заслуговують на увагу, виходячи із загального принципу розумності і справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені та стягнути за кредитним договором №409 від 02.10.2013р. в сумі 10 000 грн., за кредитним договором №448 від 15.01.2014р. в сумі 5 000 грн., за кредитним договором №465 від 14.02.2014р. в сумі 3 000 грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 939 грн. 09 коп.

Outcome: partial