Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]), в якому просить зобов'язати відповідача власними силами та за власні кошти відновити стан квартири [ADDRESS] в початковий стан згідно поверхового плану. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що будинок знаходиться на балансовому утримані позивача. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] 10.01.2018 року відповідними структуриними підрозділами ЖЕД «Липкижитлосервіс» комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» здійснено обстеження будинку [ADDRESS]. При обстеженні будинку було виявлено, що при проведенні робіт сталось втручання в капітальну стіну житлового вищенаведеного будинку, шляхом збільшення віконного отвору та влаштовано скляні двері. Вказує позивач, що ці роботи були проведенні без проектно-дозвільної документації та контрольної картки на порушення благоустрою. За результатами перевірки 10.01.2018 був складений акт, власнику квартири надіслані приписи попередження № 754, 763, 110 з пропозицією надати проектно-дозвільну документацію на проведення робіт, припинити роботи та привести фасад будинку в належний стан. Разом з тим, вимоги позивача були залишені без відповідного реагування. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 21.05.2018 року позивачем усунуто недоліки визначені вищенаведеною ухвалою. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії, роз'яснено відповідачу право надати у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали відзив на позовну заяву та призначено розгляд справи на 05.07.2018 року. 05.07.2018 року у зв'язку із неявкою учасників судового процесу та відсутністю доказів про те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, розгляд справи було відкладено до 04.09.2018 року. 04.09.2018 року у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному, справу було знято з розгляду та призначено на 08.10.2018 року. У судове засідання призначене на 08.10.2018 року учасники процесу не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до норм цивільно процесуального законодавства, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Як визначено у ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов'язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви). Відповідно до ч. 4 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд ухвалив розглядати справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що на підставі рішення Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 270/270 від 09.10.2014 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 200 від 24.04.2015 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації», розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації» будинок розташований за адресою: [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади міста Києва, перебуває в сфері управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. Вищезазначений будинок знаходиться на балансовому утриманні комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», яка здійснює його обслуговування, контроль за технічним станом конструктивних елементів, інженерного та технічного обладнання, мереж систем теплопостачання, виконанням та дотриманням власниками приміщень правил експлуатації і містобудівного законодавства. Згідно з положеннями статуту на позивача покладено функції здійснення контролю за ремонтними роботами власниками приміщень по переобладнанню та переплануванню приміщень в житлових будинках. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 10.01.2018 року відповідними структурними підрозділами ЖЕД «Липкижитлосервіс» комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» здійснено обстеження будинку [ADDRESS] При обстеженні будинку виявлено перепланування та проведення будівельно-ремонтних робіт вищевказаної квартири. Також, було виявлено, що при проведені робіт сталось втручання в капітальну стіну житлового будинку [ADDRESS] шляхом збільшення віконного отвору та влаштовано скляні двері. Ці роботи проведені без проектно-дозвільної документації та контрольної картки на порушення благоустрою. За результатами перевірки 10.01.2018 складений акт, власнику приміщення надані приписи попередження № 754, 763, 110 від 15.01.2018, 24.01.2018, 19.02.2018 з пропозицією терміново надати проектно-дозвільну документацію на проведення робіт, припинити роботи та привести фасад будинку в належний стан. Разом з тим, дозвільної документації на проведення зазначених вище робіт відповідачем надано не було. Відповідно до ст. 10 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно ст. 24 ЖК УРСР, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. За приписами ст. 152 ЖК УРСР, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. При цьому, відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 179 ЖК УРСР передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих приміщень будинків і прибудинкових територій (далі - Правила). Згідно п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45 (із змінами і доповненнями) власник, наймач (орендар) приміщень житлових будинків має право на переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Згідно ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів будівництва забороняється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Як визначено ч. 3 ст. 177 ЖК УРСР, якщо необхідність у проведенні внутріквартирного поточного ремонту викликана пошкодженням частин будинку, інженерного обладнання або зв'язана з капітальним ремонтом будинку чи його конструктивних частин, цей ремонт провадиться наймодавцем (житлово-будівельним кооперативом) або за його рахунок. Згідно ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов'язаний власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець має право, зокрема, доступу до житла, інших об'єктів нерухомого майна для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку, в порядку, визначеному законом і договорами про надання комунальних послуг. Як визначено у п. 1 та п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Вдаючись до аналізу вищенаведеного слідує, що переобладнання та перепланування жилих будинків, житлових та нежитлових приміщень дозволяється проводити лише з дозволу органу місцевого самоврядування. Разом з тим, позивачем було направлено відповідачу приписи попередження № 754 від 15.01.2018 року, № 763 від 24.01.2018 та № 110 від 19.02.2018 року (а.с. 10-12), з пропозицією надати проекто-дозвільну документацію на проведення робіт, припинення робіт та приведення фасаду будинку в належний стан. При цьому, дані попередження були проігноровані відповідачем та залишенні без жодного реагування. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження законності здійснення ремонтних робіт відповідач не надав. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про відновлення стану квартири в початковий стан є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, вбачається порушення власника здійснення перепланування та капітального ремонту квартири [ADDRESS] у м. Києві без відповідних дозволів. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 322684 від 01.03.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 762,00 грн. у відшкодування судових витрат.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved