Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 1. Виклад позиції позивача. 10 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просить виключити з актового запису №49 від 11 березня 2005 року про народження [INFO] [PERSON] , вчиненого Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, даних про те, що батьком є [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , подав з нею заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання його батьком дитини. Така заява була подана після народження дитини. Таким чином він був записаний батьком [PERSON] , [INFO] . Зараз дитині виповнилося повних 14 років. На момент вчинення запису про народження дитини він не знав, що не є батьком хлопчика та протягом всього часу спільного проживання відносився до нього як до рідного. Однак, шляхом зіставлення фактів та логіки позивач став сумніватися у походженні сина від нього. Для того, щоб встановити істину в ситуації, що склалася позивач [PERSON] звернувся в лабораторію «Medical genomics » та надав необхідні зразки разом з дитиною. Результатом аналізу було підтверджено, що позивач [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Отже, кровна спорідненість між ним, та дитиною відсутня. Те, що він не являється батьком дитини, в момент реєстрації, він не знав і не міг знати. А тому, просить суд виключити його з актового запису №49 від 11 березня 2005 року про народження [INFO] [PERSON] , вчиненого Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. У підготовче засідання сторони не з`явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Бодачевська М.В. позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ладижинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в питанні про задоволення позову, покладається на думку суду. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний позивач [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області (а.с.8). Разом з тим, це вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00025483644 від 05.02.2020, а саме, що батьком [PERSON] , [INFO] записаний [PERSON] (а.с10). Судом досліджено копію акту заключення про біологічне батьківство виданого лабораторією «Medical genomics» від 24 жовтня 2012 року, відповідно до якого біологічне батьківство [PERSON] стосовно [PERSON] повністю виключено (а.с.9). ІV. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Пункт перший частини другої статті 125 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Згідно з частиною першої статті 126 Сімейного кодексу України (Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою) походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, як народила дитину в шлюбі звернувшись з позовом про виключення цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. В даних правовідносинах суд знаходить доведеним факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] , який записаний батьком, та [PERSON] , [INFO] . Окрім того, позивач на момент реєстрації його батьком дитини не знав, що він не є його батьком. Також дані обставини не заперечувала відповідач, яка позовні вимоги визнала повністю, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Тому, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 840 грн 80 коп. судового збору.

Outcome: approved