Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13.10.2011 року о 13 год. 50 хв. в м. Ужгород на пр. Свободи біля буд. № 51 з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що на момент ДПТ належав [PERSON] Вина відповідача у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2011 року. Відповідно до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 226/01/12 від 23.01.2012 року, складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], становить 51688,80 грн. Зазначена шкода винуватцем дорожньо-транспортної пригоди потерпілій особі відшкодована не була, на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА6401534 терміном дії з 10.10.2011 до 09.10.2012 року. У зв»язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 43074,00 грн. Оскільки позивач відповідно до закону здійснив регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначене і стало причиною звернення до суду з даним позовом. На підставі вищенаведеного позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат: 43074,00 грн. основний борг, 430,74 грн. судового збору, 2000,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 45504,74 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та зобов»язався відшкодувати понесені витрати МТСБУ. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 13.10.2011 року о 13 год. 50 хв. в м. Ужгород на пр. Свободи біля буд. № 51 з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] сталася дружньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що на момент ДПТ належав [PERSON] 14.11.2011 року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Як вбачається із Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 226/01/12 від 23.01.2012 року, складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], становить 51688,80 грн. Зазначена шкода винуватцем дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] потерпілій особі [PERSON] відшкодована не була. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. По справі встановлено, що потерпілий [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до позивача, та йому у зв»язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату в розмірі 43074,00 грн. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншій особі, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України „Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що МТСБУ на користь [PERSON] здійснило регламентну виплату в розмірі 43074,00 грн., суд приходить до переконання, що позов в частині стягнення з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України коштів в розмірі 43074,00 грн., виплачених в якості страхового відшкодування підлягає до задоволення. Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. слід відмовити з огляду на те, що позивачем не обґрунтовано розмір витрат на правову допомогу з врахуванням положень, викладених у Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», стаття 1 якого визначає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб»єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. А крім того, всупереч ч.1 ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів понесених витрат на правову допомогу в заявленому розмірі. Крім того враховуючи , що ціна позову згідно позовних вимог становила 45074 грн.00 коп. , а судового збору при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачено 430 грн. 74 коп., то суд вважає , що з позивача слід стягнути в дохід держави додатково 20 грн. судового збору.

Outcome: partial