Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Кредитна спілка «Чернігівська» звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить стягнути в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 8479,02 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в доводах вказує, що 18.11.2013 року між кредитною спілкою «Чернігівська» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний Договір № СІ 154-13. Відповідно до п.1.1 цього договору КС «Чернігівська» зобов'язувалася надати [PERSON] кредит на суму 10000,00 грн. на 12 місяців із щомісячною сплатою відсотків в розмірі 0,14247 % від суми залишку за щоденне користування кредитом та поверненням основної суми кредиту у відповідності до узгодженого графіка, визначеного п.3.2 договору. КС «Чернігівська» свої зобов'язання за договором виконала, надавши [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн. В забезпечення кредиту поручителем є [PERSON], з якою 18.11.2013 року був укладений договір поруки № СІ 154-13. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, незважаючи на постійні нагадування стосовно щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та щомісячного повернення основної суми кредиту. У зв'язку з виникненням реальної загрози неповернення кредиту, спостережна рада КС «Чернігівська» на підставі п.8.3а кредитного договору прийняла рішення (протокол № 3А від 02.03.2015 р.) про розірвання кредитного Договору № СІ 154-13 від 18.11.2013 року з 05.03.2015 року. Оскільки відповідач та співвідповідач своїх зобов'язань, визначених у кредитному договорі № С1 154-13 від 18.11.2013 року і договорі поруки № СІ 154-13 від 18.11.2013 року, не виконують, позивач просить захистити його права шляхом винесення рішення про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання з розгляду справи не з`явилась, звернувшись з заявою з проханням розглянути позов без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявили про визнання ними позову. Проаналізувавши доводи позивача, що ним наведені у позовній заяві, перевіривши їх доказами, що долучені до справи, а також вислухавши міркування відповідачів, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 18.11.2013 року між кредитною спілкою «Чернігівська» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний Договір № СІ 154-13. Відповідно до п.1.1 цього договору КС «Чернігівська» зобов'язувалася надати [PERSON] кредит на суму 10000,00 грн. на 12 місяців із щомісячною сплатою відсотків в розмірі 0,14247 % від суми залишку за щоденне користування кредитом та поверненням основної суми кредиту у відповідності до узгодженого графіка, визначеного п.3.2 договору. КС «Чернігівська» свої зобов'язання за договором виконала, надавши [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн. Факт передачі грошових коштів у сумі, передбаченої кредитним договором, а також їх отримання [PERSON] підтверджується документами у справі. Відповідач [PERSON] факт укладання з нею договору поруки № СІ 154-13 від 18.11.2013 року щодо виконання обов`язків [PERSON] не оспорювала. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконувала, незважаючи на постійні нагадування стосовно щомісячної сплати відсотків за користування кредитом та щомісячного повернення основної суми кредиту. З метою повернення кредитних коштів, спостережна рада КС «Чернігівська», на підставі п.8.3а кредитного договору прийняла рішення (протокол № 3А від 02.03.2015 р.) про розірвання кредитного Договору № СІ 154-13 від 18.11.2013 року з 05.03.2015 року. Відповідно до ст.ст. 526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання, якщо інше не встановлено договором або законом та не випливає із суті зобов`язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники і в тому ж обсязі. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також відсотки річних від простроченої суми, встановлені договором. Факт сплати позивачем судових витрат в розмірі 243,60 грн., які він просить відшкодувати шляхом стягнення їх з відповідачів в солідарному порядку, підтверджується долученою до позову квитанцією. Оскільки відповідач та співвідповідач своїх зобов'язань, визначених у кредитному договорі № С1 154-13 від 18.11.2013 року і договорі поруки № СІ 154-13 від 18.11.2013 року, не виконують, вимога позивача про захист його інтересів є правомірною і підлягає задоволенню у повному обсязі зазначених у ньому вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved