Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 02 квітня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 10 квітня 2018 року, який зареєстрований Великодедеркальською сільською радою, Шумського району Тернопільської області. Від спільного шлюбу у подружжя дітей немає. Як стверджує позивач в позовній заяві, вже тривалий час вони з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає, що за таких умов подальше спільне життя її із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому просить позов задоволити, а шлюб розірвати. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 11 травня 2021 року. 4. Ухвалою суду від 11 травня 2021 року розгляд цивільної справи було відкладено на 01 червня 2021 року, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. 5. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність із повним підтриманням позовних вимог. 6. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема: надсиланням поштових відправлень за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та за фактичною адресою проживання, з подальшим отриманням двох поштових повідомлень про вручення поштового відправлення, з особистим підписом адресата. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не скеровував, заперечень проти позову суду не представив. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 7. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 10.04.2018р., що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстровано Великодедеркальською сільською радою, Шумського району, Тернопільської області, про що 10.04.2018р. складено відповідний актовий запис № 04. ІV. Оцінка Суду. 10. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 11. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 12. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 13. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 14. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 15. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції Про дискримінацію жінок в ч.1 підпункту с , однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання . Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. 16. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. 17. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. 18. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач своєї позиції стосовно даного позову не висловив, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 19. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 1015888792 від 29.03.2021р., позивачем сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, який і підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved