Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

КС «Сумська кредитна спілка» звернулась до суду з позовом, який представник позивача підтримав в судовому засіданні, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору та договору поруки від 01 серпня 2012 р. відповідачка - [PERSON] отримала кредит в кредитній спілці «Сумська кредитна спілка» в сумі 3700 гривень терміном до 22 липня 2014 року, однак в обумовлені угодою строки не провадила поетапне повернення коштів та відсотків за користування, в зв'язку зі смертю ([INFO] року [PERSON].) померла, тому утворилась заборгованість у розмірі 9446 грн. 36 коп. [PERSON] поручилася за своєчасне та повне повернення кредиту. В зв'язку з наведеним, КС «Сумська кредитна спілка» просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором з [PERSON] в сумі 9446 грн. 36 коп, що складається з тіла кредиту - 3465,27 грн., залишок нарахованих несплачених відсотків на 07 травня 2014 року - 5133, 47 грн., відсоток за користування кредитом - 205,07 грн. підвищений відсоток за користування кредитом з 07 червня 2014 року до 24 липня 2014 року - 642 грн. 55 коп. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, оскільки вона дійсно виступила поручителем за кредитним договором [PERSON], яка померла [INFO] року. Тому вважає, що в разі смерті основного боржника зобов'язання повинні виконувати його спадкоємці, за яких вона не поручалась. Оскільки даний договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання будь-яким новим боржником у випадку переведення боргу за основним зобов'язанням, тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не можуть бути задоволені виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 серпня 2012 року між Кредитною спілкою «Сумська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 7318 в сумі 3700грн. з кінцевим терміном повернення 22 липня 2014 року (а.с. 6). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між позивачем та [PERSON] 01 серпня 2012 року було укладено договір поруки відповідно до якого поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором (а.с. 7). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.36). Згідно довідки Першої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 32). Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. За наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника (якщо таке зазначено в договорі поруки). При цьому слід мати на увазі, що коли в договорі поруки є умова про згоду поручителя відповідати за нового боржника, то поручитель є відповідальним за виконання зобов'язання спадкоємцями (ч. 3 ст. 559 ЦК). Відповідно до ст. 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Згідно ст. 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. У зв'язку з цим, враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов'язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна. Це означає, що в силу ч. 1 ст. 559 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Тобто порука припиняється в тій частині, в якій припиняється забезпечене нею кредитне зобов'язання, і поручитель солідарно зі спадкодавцями відповідає перед кредитором в межах вартості спадкового майна. Отже, вбачається, що у разі смерті боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням. Як вбачається з пояснень наданих в судовому засіданні [PERSON] даної згоди вона не давала, а в договорі поруки відсутнє застереження стосовно поручительства відповідача за спадкоємців боржника чи інших осіб. Крім того, суду не було подано доказів тому, що за життя боржника ним не виконувались або неналежним чином виконувались умови договору, а позов до відповідача був поданий саме в зв'язку зі смертю основного боржника (а не до спадкоємців боржника, вимог до яких як позов не містив). Тому, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обов'язку є безпідставним. Помилковим є посилання позивача на п.п. 2.1, 3.1 договору поруки, як на підставу для задоволення своїх вимог, де зазначено, що поручитель бере на себе обов'язок відповідати за зобов'язанням боржника в повному обсязі, внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору. Таких висновків суд дійшов тому, що посилання позивача на вказані умови договору зумовлено виключно смертю боржника, а не обґрунтуванням обставин саме стосовно невиконання цією особою умов договору. Зазначена позиція суду узгоджується і з п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року, в якому зазначено, що при вирішення спорів такої категорії суди мають враховувати наступне: з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відтак, беручи до уваги наведене вище, а також ту обставину, що позов було подано вже після смерті основного боржника, про що позивачу було достеменно відомо на день подання позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог Кедитної спілки «Сумська кредитна спілка» за їх необґрунтованістю. На підставі ст.ст. 523, 553, 554, 607, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed