Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 14.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ізмаїльської райдержадміністрації, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, та просить визначити місце проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, мотивуючи тим, що вирішити питання в добровільному порядку не видається можливим. Заяви, клопотання 28.02.2020 року від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи відсутність позивачки (а.с. 37). 10.02.2020 року від [PERSON] надійшла зава про розгляд справи у його відсутність (а.с. 23). 28.02.2020 року від представника Служби у справах дітей Ізмаїльської райдержадміністрації надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с. 38). Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 28.02.2020 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 37). В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 10.02.2020 року позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 23). В судове засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Ізмаїльської райдержадміністрації не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 28.02.2020 року позов проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 38). В судове засіданні представник третьої особи орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 43). Фактичні обставини справи, встановлені судом 09.08 2011 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 420, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 09.08.2011 року серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 06.09.2012 року серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 1037, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 14.01.2015 року серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 16 (а.с. 10, 11). Відповідно до довідки від 26.12.2019 року № 6134, виданої Виконавчим комітетом Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, діти проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської районної державної адміністрації про визначення місця проживання [PERSON] , та [PERSON] , № 01101-25/354 від 25.02.2020 року, беручи до уваги згоду батька на проживання дітей з матір`ю, орган опіки та піклування вирішив визначити місця проживання дітей з матір`ю [PERSON] (а.с. 39). Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що відповідач позов визнав в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.

Outcome: approved