Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Комунальне підприємство «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» (далі по тексту позивач) звернулось до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач), треті особи - Артемівська міська рада, Відділ розвитку міського господарства Артемівської міської ради, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка утворилась за період з 01.05.2008 року по 31.10.2012 року і становить 5998 грн. 48 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] якого проживав відповідач, який не виконує свої обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг. Відповідач письмових заперечень проти позову суду не надав, подав заяву про застосування до спірних відносин сторін справи наслідків спливу позовної давності. Третя особа - Відділ розвитку міського господарства Артемівської міської ради- надала суду акт обстеження жилого будинку та прибудинкової території по [ADDRESS], складаний 24.12.2014 року працівниками третьої особи, за яким підтверджується той факт, що експлуатація та ремонт жилого будинку [ADDRESS] здійснюється згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, які наполягали на задоволенні позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,відповідача, який заперечував щодо задоволення даного позову, посилаючись на неналежну якість наданих позивачем послуг та відсутність договору у письмовій формі, який би врегульовував відносини позивача та відповідача з приводу наданих житлово-комунальних послуг, представника третьої особи, який просив суд задовольнити позов, вказуючи на те, що не існує об`єктивних даних, які б підтверджували надання позивачем відповідачу неякісних житлово-комунальних послуг, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, встановив наступне. Рішенням Артемівської міської ради від 30.08.2006 року № 5/6-113 «Про реорганізацію комунального підприємства «Артемівськжитлосервіс» та утворення комунального підприємства «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» (а.с.34) на позивача покладені функції балансоутримувача житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Артемівська. Рішеннями виконавчого комітету Артемівської міської ради від 01.11.2006 року № 740 (а.с.24) та від 11.08.2010 року № 344 (а.с.25) позивач визначений виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, з ремонту приміщень, будинків, споруд. Позивач зареєстрований як юридична особа виконавчим комітетом Артемівської міської ради (а.с.20-22) та відповідно до п.3.1 свого Статуту (а.с.15-19) створений з метою управління об`єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Артемівська, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації. За актами приймання виконаних робіт (а.с.96-117) позивач надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою позивача від 20.06.2014 року № 01-0737/13 (а.с.77) затрати Комунального підприємства «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» на утримання будинку таприбудинкової території за адресою: [ADDRESS] складають: з травня 2008 року по грудень 2008 року - 19869 грн. 64 коп.; з січня 2009 року по грудень 2009 року - 46499 грн. 50 коп.; з січня 2010 року по грудень 2010 року - 50566 грн. 80 коп.; з січня 2011 року по грудень 2011 року - 44351 грн. 50 коп.; з січня 2012 року по жовтень 2012 року - 44365 грн. 70 коп. За довідкою ремонтно-експлуатаційної дільниці позивача № 376 від 04.03.2012 року (а.с.11) відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], що не заперечується відповідачем та відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. За показаннями свідків [PERSON], яка здійснювала перевірку стану жилого будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS], та складала акт обстеження від 24.12.2014 року, [PERSON], який є працівником позивача та здійснює безпосередньо обслуговування стану вказаного жилого будинку і прибудинкової території, зазначений будинок та територія, що прилегла до нього, знаходяться в задовільному стані, який свідчить про належну якість виконаних позивачем послуг, оплату вартості яких вимагає позивач. Згідно з актом обстеження жилого будинку та прибудинкової території від 24.12.2014 року (а.с.151,152) згаданий будинок побудований в 1936 році, має 4 поверхи та 4 під'їзди, в якій розташовані 32 квартири; покрівля будинку знаходиться в задовільному стані, течі не виявлено, капітальний ремонт будівлі виконаний в 2012 році; під`їзди перебувають у задовільному стані, останній ремонт під`їздів мав місце у 2009 році; інженерні комунікації в технічному підвалі жилого будинку знаходяться в технічно справному стані, капітальний ремонт систем центрального опалення, водопостачання і каналізації проводився у 2010 році, підвал сухий, течі з систем центрального опалення, водопостачання і каналізації не виявлено; електропостачання квартир та місць загального користування знаходиться в технічно справному стані, повна заміна електропроводки виконана ремонтно-експлуатаційною дільницею у 2011 році; прибудинкова територія прибрана, несанкціонований звалищ не виявлено. В цьому акті міститься висновок комісії, яка його склала, про те, що експлуатація і ремонт жилого будинку [ADDRESS] здійснюється згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій. При цьому суд вважає за необхідне відмітити, що зазначені особливості створення і діяльності позивача обумовлюють публічний характер послуг, які ним надаються. Правова регламентація публічності даних послуг міститься в статті 633 Цивільного кодексу України, за якою договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати надання послуг кожному, хто до неї звернеться, вважається публічним. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Вказане спростовує доводи відповідача щодо необхідності виявлення позивачем ініціативи перед відповідачем стосовно укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, а також щодо необхідності укладення договору на надання згаданих послуг на інших умовах, ніж передбачені відповідним типовим договором. У свою чергу, слід відмітити, що позивач намагався укласти з відповідачем договір про надання послуг з утримання будинків і спору та прибудинкових територій у письмовій формі (а.с.45), склавши в результаті акт від 06.10.2012 року про відмову відповідача від підписання даного договору (зв. стор. а.с.44). Слід зазначити, що порядок оформлення претензій якості наданих послуг передбачений статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за якою у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом 3 робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Відповідачем не надано жодного доказу пред`явлення позивачу претензій щодо якості наданих послуг у відповідності з положеннями статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13 за позовом комунального підприємства «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Статтею 264 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Згідно з ухвалою суду від 24.01.2013 року про скасування судового наказу (а.с.10) 21.12.2012 року за заявою Комунального підприємства «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості з травня 2008 року по жовтень 2012 року. У свою чергу, позивач вимагає стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги, починаючи з 01.05.2008 року, тобто дати, яка перебуває за межами строку позовної давності. Оскільки поважності причин пропущення позовної давності позивач не навів, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості з 01.05.2008 року по 26.11.2009 року у розмірі 1677 грн. 88 коп. У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, обов`язок відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що відповідач не довів факт неналежної якості наданих позивачем житлово-комунальних послуг, що обумовлює при застосуванні наслідків спливу позовної давності необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми боргу за спожити житлово-комунальні послуги в розмірі 4320 грн. 60 коп. за період з 26.11.2009 року по 31.10.2012 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial