Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] та судові витрати. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, [PERSON] є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.1996 року після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . За цією адресою зареєстрована вона, її син - [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та онука - [PERSON] , [INFO] , дочка та онука не проживають за цією адресою з червня 2018 року, вони виїхали від неї у не відомому напрямку, на цей час місце знаходження дочки та онуки їй не відомо, оскільки втратився зв`язок з ними. Жодних добровільних спроб відповідачів щодо зняття з реєстрації не здійснювалось. Реєстрація відповідачів у вказаному будинку перешкоджає їй розпоряджатися своєю нерухомістю. На цей час спроба встановити особистий контакт з відповідачами та найти порозуміння щодо зняття їх з реєстрації з адреси [ADDRESS] позитивного результату не дало. Таким чином, оскільки відповідачі у житловому будинку не проживають більше шести місяців, не сплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несуть інших витрат по утриманню спірного будинку та не приймають участь у спільному побуті, а отже вважаються такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , [PERSON] (законний представник [PERSON] ) в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. [PERSON] своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала. Треті особи: Відділ реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи адміністрації Дніпровського району міської ради, Дніпровський районний відділ в м.Кам`янське Головного управління ДМС у Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування в особі Служби у\~справах дітей\~Кам`янської міської\~радив судове засідання не з`явилися, надалаи заяви про розгляд справи за відсутністю їх представників. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.17) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року замінено третю особу - Орган опіки\~та піклування\~Адміністрації Дніпровського\~району міської\~ради на Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради.(а.с.28) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року замінено третю особу - Відділ реєстрації\~(зняття\~з реєстрації)\~місця проживання\~фізичної особи\~адміністрації Дніпровського\~району міської\~ради на Кам`янську міську раду.(а.с.47) Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 27 березня 2020 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ [PERSON] є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.1996 року.(а.с.5) \~ \~ \~ \~Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян проживаючих у будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , син - [PERSON] , донька - [PERSON] , онука - [PERSON] .(а.с.8-10) \~ \~ \~ \~Відповідно до акту про не проживання від 16.09.2019 року за адресою: [ADDRESS] донька [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] не проживають з червня 2018 року по теперішній час. [PERSON] власник будинку проживає одна.(а.с.7) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] .(а.с.15) Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст.71,72,116,156, ЖК УРСР;ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 64 Житлового кодексу України визначає, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Разом з тим, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області зареєстроване місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , не значиться (а.с. 16). В силу ст.160 СК України місце проживання дитини визначається місцем проживання батьків. Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає. Права неповнолітньої дитини є похідним від права батьків ( або одного з них ). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежить від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер ( поважні або неповажні ) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками. Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила право користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками. Таким чином, оскільки позивачем не доведено, що місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , зареєстроване в установленому законодавством порядку за адресою: [ADDRESS] , неповнолітня фактично не проживає в квартирі, а тому підстав для визнання її такою, що втратила право користування житлом не має. З урахуванням викладеного вище, оскільки відповідач [PERSON] понад один рік не проживає за адресою: [ADDRESS] .(а.с.15), поважних причин не проживання відповідача у будинку судом не встановлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial