Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Кредитна спілка «Самопоміч» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 23.02.2017 між кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № KV0000000005, відповідно до якого відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 5400 гривень із сплатою 57 % річних за користування кредитом. У відповідності до умов кредитного договору, кредит надавався строком на 12 місяців. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору № KV0000000005 від 23.02.2017 та додатку № 1 до нього, відповідач брала на себе зобовязання сплачувати щомісячно 600,70 грн., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами починаючи з 23.03.2017 до 23.02.2018. Відповідач в повному обсязі зобовязання по кредитному договору не виконує, станом на 05.10.2017 заборгованість відповідача перед позивачем складає 5035,96 гривень. Просить стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «Самопоміч» заборгованість за кредитним договором в сумі 5035,96 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоч завчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Зважаючи на те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання, відповідач судові повістки отримувала, суд вважає, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином відповідно до положень ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, суд відповідно до положень ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~розглядає справу на підставі зібраних в ній доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. За правилами ст.ст. 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу,\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,\~звичаїв\~ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги \~законодавства про захист прав споживачів. Цивільні права та обовязки виникають при настанні певного юридичного факту. Однією з підстав цивільних прав та обов'язків згідно ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з наведеного визначення, а також враховуючи положення\~ст. 11 ЦК України, єдиною підставою виникнення зобовязання за кредитним договором є саме договір, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитодавцем та кредитором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а за змістом ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що між кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір № KV0000000005, відповідно до якого відповідачу [PERSON] був наданий кредит в сумі 5400 гривень із сплатою 57 % річних за користування кредитом. У відповідності до умов кредитного договору, кредит надавався строком на 12 місяців. Відповідності до п. 4.2 кредитного договору № KV0000000005від 23.02.2017 та додатку № 1 до нього, відповідач брала на себе зобовязання сплачувати щомісячно 600,70 грн., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами починаючи з 23.03.2017 до 23.02.2018. До позовної заяви позивачем додано примірники вказаних документів, а саме: копію кредитного договору № KV0000000005 від 23.02.2017, а також додаток № 1 до кредитного договору № KV0000000005 від 23.02.2017, копію заяви позичальника [PERSON] на отримання кредиту, на які позивач в поданій позовній заяві посилається як на правову підставу для стягнення заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем грошового зобовязання саме за цим договором, а також обґрунтовує стягнення відсотків за користування кредитними коштами у звязку із невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором № KV0000000005 від 23.02.2017. Розрахунком суми заборгованості за кредитним договором № KV0000000005 від 23.02.2017, укладеного між сторонами по справі доводиться та обставина, що станом на 05.10.2017 заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 5035,96 гривень, яка складається з наступного: 1463 гривень сума простроченого основного боргу по кредиту, 971,20 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2601,76 гривень непрострочена сума кредиту. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов кредитного договору та сумнівів у суду не викликає. На даний час відповідач свої зобовязання, що виникають з умов кредитного договору не виконує, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 5035,96 гривень. Крім цього, суд, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати: судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved