Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , оформлене протоколом №3 від 01.02.2021 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] , затвердженим ТВО командира військової частини [NUMBER] 08.02.2021, в частині зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку при військовій частині [NUMBER] ; зобов`язати об`єднану житлову комісію військової частини [NUMBER] поновити його разом із членами сім`ї у складі чотирьох осіб на квартирному обліку при військовій частині [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] , як військовослужбовець, має 25 років вислуги та статус учасника бойових дій. Є співвласником квартири [ADDRESS] , загальною площею 22,8 кв.м., житловою площею 12,0 кв.м.. Квартиру отримав від МО\~України, та військовою частиною 02.02.1993 був поставлений на квартирний облік, як потребуючий поліпшення житлових умов. Проте рішенням об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , оформленим протоколом №3 від 01.02.2021 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] його зі складом сім`ї 4 особи знято з квартирного обліку, як такого, який забезпечений житловою площею. Рішення мотивоване тим, що у власності його дружини, [PERSON] , є житло за адресою: [ADDRESS] (4), та [ADDRESS] . У власності повнолітніх дочки та сина також є нерухомість. [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою [ADDRESS] , житлова площа якої становить 12 кв.м., яку отримав від МО України. Внаслідок поліпшення житлових умов, відпали підстави надання іншого жилого приміщення. Позивач зазначає, що зазначена нерухомість дісталась його дружині в порядку спадкування, отож є її особистою власністю. Діти: [PERSON] , 1985\~р.н., та дочка [PERSON] , повнолітні, і належна їм на праві власності нерухомість не повинна братись до уваги при винесенні рішення про зняття з квартирного обліку. Зважаючи, що норма жилої площі на одну особу в Україні становить 13,65 кв.м., вважає себе таким, що потребує поліпшення житлових умов. Окрім того, на розгляд вказаного питання, його не запрошували, лише повідомлено про рішення в телефонному режимі під час участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони в Донецькій та Луганській областях. Тому вважає, його права були відповідачем порушені. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник відповідача, у наданому 24.06.2021 відзиві позовні вимоги не визнав, вважаючи їх безпідставними, просив у їх задоволенні відмовити. В обгрунтування відзиву зазначено, що у власності дружини позивача, та його дітей є житло. Позивач проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 12,0 кв.м., яку він отримав від Міністерства оборони України. Квартира приватизована. Посилаючись на норми законодавства, представник відповідача зазначає, що середня забезпеченість житловою площею в м.Бердичеві становить 7,8 кв.м. на одну особу. З урахуванням вказаного, позивач і члени його сім`ї забезпечені житловою площею, та з огляду на це поліпшення житлових умов не потребують, що виключає твердження позивача про порушення його прав.. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] , позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснила, що дружина позивача, та його повнолітні діти дійсно мають у приватній власності житло, проте , на думку представника позивача, вказані обставини не мають правового значення та не повинні братись до уваги. Представник відповідача, [PERSON] , позов не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві. IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] перебував на квартирному обліку з 02.02.1993 року зі складом сім`ї 4 особи. Рішенням об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , оформленим протоколом №3 від 01.02.2021 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] , затвердженим ТВО командира військової частини [NUMBER] 08.02.2021, вирішено зняти з квартирного обліку військової частини ст. прапорщика [PERSON] зі складом сім`ї 4 особи, як забезпечених житловою площею, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 40 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 р., відповідно до пункту 1 статті 60 Сімейного кодексу України «Майно, набуте за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності». (а.с.13) Таке рішення було прийнято з тих підстав, що\~всі члени сім`ї військовослужбовця забезпечені житловою площею, крім того і сам військовослужбовець [PERSON] проживає та зареєстрований \~у квартирі [ADDRESS] , житловою площею 12,0 кв.м., яку він отримав від МО України (квартира приватизована). Також встановлено, що,\~відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.09.2015, [PERSON] (дружина позивача) отримала в спадщину та є власником квартири [ADDRESS] . Квартира загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.(а.с.14, 21-23) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Рішення Бердичівського міськрайонного суду від 24.05.2016, [PERSON] також має у власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15, 21-23) Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] (син позивача) є одноособовим власником квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири 31,6 кв.м., житлова площа 18,6 кв.м. (а.с.24-26) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] (донька позивача) є одноособовим власником житлового будинку загальною площею 79,6 кв.м., житловою площею 55,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . (а.с.27-29) Згідно ордеру на житлове приміщення від 17.07.1997 за №91, виданого на підставі рішення міськвиконкому від 17.07.1997 №385, [PERSON] із сім`єю з 4 чоловік отримав право на зайняття житлового приміщення житловою площею 12,0 кв.м., що складається із однієї кімнати, в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] дочка. (а.с.10) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.10.2000 квартира [ADDRESS] , загальною площею 24,0 кв.м., на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а.с.11) Згідно довідки МК ВЖРЕП №7 м.Бердичева №957 від 30.10.2013 [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Квартира житловою площею 12,0 кв.м., приватизована. На цій жилій площі проживають та зареєстровані шестеро осіб: [PERSON] - власник, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] дочка, [PERSON] зять, [PERSON] внук. (а.с.42) Відповідно до довідки ОСББ «Золотий ключик 13-15-42» м.Бердичева від 19.01.2021 за №8 у квартирі [ADDRESS] житловою площею 12,00 кв.м., загальною площею 22,80 кв.м., проживає та зареєстровано 8 осіб: [PERSON] - власник, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] дочка, [PERSON] онук, [PERSON] невістка, [PERSON] онука, [PERSON] онук. (а.с.43) Відповідно до довідки ОСББ «Золотий ключик 13-15-42» м.Бердичева, від 30.03.2021 за №44, у квартирі [ADDRESS] житловою площею 12,00 кв.м., загальною площею 22,80 кв.м., проживає та зареєстровано 2 особи: [PERSON] , [INFO] ,та його дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.12) Постановою №4 виконкому Житомирської обласної Ради народних депутатів і президіума обласної ради профсоюзів від 07.01.1985, а саме п.2.1, визначено, що такими, що потребують покращення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижче мінімального розміру - 6 кв.м. на кожного члена сім`ї. Додатком до вказаної постанови визначено середню забезпеченість житловою площею в м.Бердичеві , яка становить 7,8 кв.м. на одного жителя. (а.с.30, 31) IV. Нормативно-правове регулювання та висновки суду. Дослідивши аргументи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позов, письмові докази, суд приходить до наступних висновків. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~статтею 47 Конституції України\~держава бере на себе обов`язки надавати безоплатно житло громадянам, які потребують соціального захисту. Щодо інших категорій громадян обов`язок держави полягає у створенні умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Частинами першою та другою\~статті 9 ЖК Української РСР\~визначено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в\~Конституції України\~та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. При цьому у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, зазначеній категорії осіб надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Реалізація права на житло військовослужбовцями, у тому числі пільгових категорій, може бути здійснена у такі способи: безпосередньо надання житла, грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, надання кредиту для купівлі (спорудження) житла. Для отримання житла військовослужбовець має бути зарахований на облік та внесений до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Згідно з частиною першою\~статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~(у редакції станом на дату зарахування позивача на квартирний облік) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~ЖК Української РСР\~та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Відповідно до абзацу четвертого частини першої\~статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~(в редакції станом на час прийняття житловою комісією оскаржуваного рішення) військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті. Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених\~ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок надання службових жилих приміщень військовослужбовцям визначено розділом ІV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, що затверджена\~наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №\~380\~(далі - Інструкція). Відповідно до пункту 1 розділу ІV зазначеної Інструкції військовослужбовці та члени їх сімей, крім осіб, які звільнені з військової служби в запас або відставку та члени їх сімей, за відсутності за місцем проходження служби житла для постійного проживання, забезпечуються службовими жилими приміщеннями. Службові жилі приміщення надаються в межах не менше визначеного в установленому порядку рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу. Постановою №4 виконкому Житомирської обласної Ради народних депутатів і президіума обласної ради профсоюзів від 07.01.1985, а саме п.2.1, визначено, що такими, що потребують покращення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижче мінімального розміру - 6 кв.м. на кожного члена сім`ї. Додатком до вказаної постанови визначено середню забезпеченість житловою площею в м.Бердичеві, яка становить 7,8 кв.м. на одного жителя. Згідно пункту 7 розділу ІV Інструкції житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) на підставі наказу командира військової частини реєструє військовослужбовця в книзі обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею). Пунктом 1 частини другої\~статті 40 ЖК УРСР\~визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що військовослужбовці забезпечуються жииловим приміщенням за рахунок держави лише один раз протягом усієї військової служби. Оскільки позивач під час проходження військової служби за рахунок Міністерства оборони України отримав квартиру житловою площею\~12,00\~кв.м., загальною площею 22,80 кв.м., яку 11 жовтня 2000 року було приватизовано, а члени його сім`ї житлом забезпечені, що підтверджено в судовому засіданні і представником позивача, суд, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Зняття позивача з житлового обліку для одержання постійного житла не суперечить положенням\~статті 40 ЖК\~Української УРСР. Вищевикладене свідчить про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Враховуючи, що за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, а також відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження понесення відповідачем будь-яких судових витрат у справі, суд дійшов висновку, що підстави для розподілу судових витрат між сторонами відсутні

Outcome: dismissed