Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

І. Зміст доводів пред`явленого позову. 1. В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся з вказаним позовом та посилається на те, що він працює в ТОВ «Інтеравіа» на посаді старшого водія самохідних механізмів групи водіїв самохідних механізмів підрозділу з наземного обслуговування дирекції з наземного обслуговування. До його посадових обов`язків відноситься завантаження та розвантаження багажу авіапасажирів повітряних суден на пероні міжнародного аеропорту «Бориспіль». Перон аеропорту є режимною зоною, доступ до якої здійснюється на підставі перепусток, виданих ДП «МА «Бориспіль». 9 серпня 2018 року аеропортовий комітет з авіаційної безпеки ДП «МА «Бориспіль» прийняв рішення про відмову позивачу у праві доступу до контрольованих зон аеропорту. На підставі цього рішення у [PERSON] була вилучена перепустка та передана в бюро перепусток. 2. Підставою для відмови позивачу у праві доступу до контрольованих зон аеропорту є те, що 3 серпня 2018 року під час завантаження багажу пасажирів рейсу PS 41 «Київ-Чернівці» [PERSON] здійснив несанкціонований доступ до вмісту багажу одного з пасажирів. Однак ця обставина не відповідає дійсності: під час завантаження багажу відбулось відкриття валізи, тоді як позивач навпаки намагався закрити її. У зв`язку з відмовою позивачу у праві доступу до контрольованих зон аеропорту та скасуванням перепустки [PERSON] позбавлений можливості виконувати посадові обов`язки. Крім того, позивач зазнав душевні переживання. У такий спосіб йому заподіяна моральна шкода, розмір якої він оцінив в 20000 гривень. 3. Тому [PERSON] просить суд скасувати рішення аеропортового комітету з авіаційної безпеки ДП «МА «Бориспіль» від 9 серпня 2018 року в частині відмови позивачу у праві доступу до контрольованих зон аеропорту, зобов`язати службу авіаційної безпеки ДП «МА «Бориспіль» розблокувати перепустку, видану на ім`я [PERSON] , та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20000 гривень. ІІ. Процесуальні дії, вчинені під час розгляду цивільної справи. 4. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 листопада 2018 року (а.с.24-25) пред`явлений позов був залишений без руху та [PERSON] був наданий строк для сплати ним судового збору в розмірі 1762 гривень. 5. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 8 січня 2019 року (а.с.31-32) було відкрито провадження у цивільній справі та був призначений розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 лютого 2019 року (а.с.76) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про закриття провадження у цивільній справі. 7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 4 червня 2019 року (а.с.90), була задоволена заява представника відповідача [PERSON] про допит свідка [PERSON] ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. 8. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 9. Представник відповідача Сінькевич В [PERSON] А. не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що інспектор відділу внутрішньої безпеки САБ Голіней О.М. бачив, як 3 серпня 2018 року в багажному відділені літака авіакомпанії «МАУ» позивач здійснив несанкціонований доступ до багажу пасажирів рейсу PS 41 «Київ-Чернівці». Ця обставина свідчить про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення аеропортового комітету з авіаційної безпеки ДП «МА «Бориспіль». Крім того, станом на день розгляду цивільної справи [PERSON] звільнений з роботи, а строк дії перепустки, виданої на його ім`я, закінчився. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 10. Представник ТОВ «Інтеравіа» Кірсанов О.В. також просить суд відмовити у задоволенні позову. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 11. 31 травня 2018 року [PERSON] уклав з відповідачем договір підряду (а.с.9), за яким він зобов`язався до 31 серпня 2018 року виконувати роботу по завантаженню та розвантаженню багажу групи водіїв самохідних механізмів дирекції з наземного обслуговування. ТОВ «Інтеравіа» зобов`язалось здійснювати позивачу оплату за виконану ним роботу в розмірі 48 гривень за кожну годину роботи. 12. Однак 9 серпня 2018 року аеропортовий комітет з авіаційної безпеки ДП «МА «Бориспіль» прийняв рішення про відмову [PERSON] у праві доступу до контрольованих зон ДП «МА «Бориспіль». Це підтверджується копією протоколу засідання аеропортового комітету з авіаційної безпеки ДП «МА «Бориспіль» №90-29-11 від 13 серпня 2018 року (а.с.16-17). 13. Ці обставини свідчать про те, що спірні правовідносини регулюються Державною програмою авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженою Законом України №1965-VIII від 21 березня 2017 року. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 14. Відповідно до п.53 Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України №1965-VIII від 21 березня 2017 року, з урахуванням важливості недопущення скоєння акту незаконного втручання однією з підстав відмови у видачі або заміні перепустки, зокрема, може бути факт участі особи у скоєнні кримінального правопорушення, наявність судимості (погашеної або непогашеної), психічних захворювань, наркозалежності або невиконання правил перебування у контрольованій зоні аеропорту, зонах митного чи прикордонного контролю. Рішення про відмову у видачі перепустки приймається керівником аеропорту або аеродрому за погодженням з представниками правоохоронних органів членами аеропортового комітету з авіаційної безпеки. 15. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 16. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 17. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. VІ. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо оскарження рішення аеропортового комітету. 18. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працює в службі авіаційної безпеки на посаді інспектора відділу внутрішньої безпеки. 3 серпня 2018 року він здійснював контроль за процесом завантаження багажу на один із внутрішніх рейсів. Коли свідок [PERSON] підійшов до літака авіакомпанії «МАУ», то він побачив, що у вантажному відділенні літака [PERSON] закривав одну з валіз. Після цього свідок [PERSON] заліз в багажне відділення літака та виявив в ньому мобільний телефон. Інший працівник служби авіаційної безпеки знайшов зарядний пристрій. Власник валізи, до якої був здійснений несанкціонований доступ, впізнав мобільний телефон та зарядний пристрій, та повідомив про те, що вказане майно зберігались в його валізі. 19. В матеріалах цивільної справи також міститься відеозапис (а.с.83) та копія акту про порушення (а.с.46), з яких вбачається, що у вантажному відділені літака авіакомпанії «МАУ», рейс PS 41 «Київ Чернівці», Миронов [PERSON] здійснив несанкціонований доступ до багажу одного з пасажирів. 20. Таким чином, відповідачем подано достатньо доказів на підтвердження того, що відмова позивачу у праві доступу до контрольованих територій аеропорту відповідає п.53 Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації, затвердженої Законом України №1965-VIII від 21 березня 2017 року. 21. З огляду на це суд дійшов до переконання про відсутність підстав для скасування рішення, викладеного в протоколі засідання аеропортового комітету з авіаційної безпеки №90-29-11 від 13 серпня 2018 року, в частині відмови позивачу в праві доступу до контрольованих зон аеропорту. 22. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги [PERSON] належить відмовити. б. щодо зобов`язання розблокувати перепустку та стягнення моральної шкоди. 23. З копії службової розписки начальника САБ ДП «МА «Бориспіль» (а.с.74) вбачається, що термін дії перепустки, виданої на ім`я [PERSON] , припинився ще 1 вересня 2018 року. В такому випадку позивач може отримати лише нову перепустку виключно в порядку, передбаченому Положенням «Про перепустки Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (а.с.47-66). Крім того, з копії листа директора з НО ТОВ «Інтеравіа» №01-10.1-398 від 30 серпня 2018 року (а.с.73) вбачається, що станом на час розгляду цивільної справи правовідносини з [PERSON] з приводу виконання ним роботи по завантаженню та розвантаженню багажу припинені. 24. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та його представник [PERSON] не подали жодного доказу на підтвердження того, що у зв`язку з відмовою в праві доступу до контрольованих зон аеропорту позивач зазнав душевні переживання. Таким чином, [PERSON] та його представник [PERSON] не довели того, що позивачу заподіяна моральна шкода. 25. З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для покладення на відповідача зобов`язання розблокувати перепустку, а також стягнення з нього моральної шкоди відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цих вимог [PERSON] належить відмовити також. VIІ. Розподіл судових витрат. 26. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 27. [PERSON] сплатив судовий збір в загальному розмірі 2466 гривень (704 + 1762). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.6, 28). Однак у задоволенні пред`явленого позову відмовлено в повному обсязі. 28. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору відсутні.

Outcome: dismissed