Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Лікар-фтизіатр Комунальної установи «ЦПМСД» Антрацитівської міської ради Пурімов О.О. звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначив, що внаслідок обстеження мокроти [PERSON] 20.11.2013 року була виявлена заразна форма туберкульозу - Дисемінований туберкульоз легень МБТ+ (заразна форма). З 22.11.2013 року за [PERSON] здійснюється нагляд, приймаються заходи щодо лікування, так [PERSON] була госпіталізована до Краснолуцького обласного протитуберкульозного диспансеру, де знаходилася з 22.11.2013 року до 13.12.2013 року, проте повний курс лікування не пройшла, була виписана, оскільки самовільно покинула відділення, лікування перервала, від подальшого лікування відмовляється та залишається заразною хворою. [PERSON] не працює, зловживає алкоголем, веде асоціальний спосіб життя, мешкає зі співмешканцем [PERSON], [INFO], який також не працює . Відповідно протоколу ЛКК № 1716 [PERSON] необхідне стаціонарне лікування строком на 3 місяці у Краснолуцькому обласному протитуберкульозному диспансері. Від госпіталізації [PERSON] в добровільному порядку ухиляється. У зв'язку з тим, що [PERSON] своїм станом здоров'я та поведінкою створює загрозу розповсюдження хвороби, просить ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS] до Краснолуцького обласного протитуберкульозного диспансеру строком на 3 місяці. Представник КУ «ЦПМСД»- Пурімов О.О., який діє на підставі доручення від 06.03.2014 року (а.с.7), у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. Представник зацікавленої особи -органу опіки та піклування Антрацитівської міської ради Лебеденко В.В., який діє на підставі довіреності, не заперечує проти задоволення заяви. В судове засідання особа, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію, - [PERSON] не викликалася відповідно до ч.1 ст. 285 ЦПК України, оскільки за даними протитуберкульозного закладу вона становить загрозу розповсюдження хвороби. Заслухавши представника заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно виписки з протоколу ЛКК № 1716 від 04 березня 2014 року [PERSON] хворіє на заразну форму туберкульозу, потребує обов'язкового лікування. У Краснолуцькому обласному протитуберкульозному диспансері знаходилася з 22.11.2013 року до 13.12.2013 року, проте повний курс лікування не пройшла, була виписана, оскільки самовільно покинула відділення, лікування перервала, від подальшого лікування відмовляється та залишається заразною хворою. (а.с. 8-9) У відповідності до статті 22 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»,особи, які хворіють на особливо небезпечні та небезпечні інфекційні хвороби, є носіями збудників цих хвороб або перебували в контакті з такими хворими чи бактеріоносіями, а також хворі на інші інфекційні хвороби у разі, якщо вони створюють реальну небезпеку зараження оточуючих, підлягають лікуванню, медичному нагляду та обстеженням у стаціонарах відповідних закладів охорони здоров'я чи наукових установ. Відповідно до статті 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ст.ст. 283-286 ЦПК України суд розглядає справи про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, який ухиляється від лікування. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз», згідно ст. ст.10, 11, 212, 213, 214, 215, 283-286, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved