Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив їх визнати такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.03.2002 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. 13.07.2003 [PERSON] було видано Ордер №49 Відкритим акціонерним товариством «Сервіс» на право зайняття кімнати [ADDRESS] . 21.11.2007 виконавчим комітетом Малинської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло за № [NUMBER] , згідно з яким було передано у власність житлову квартиру [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з цим, в той період позивач вже не проживав зі своєю дружиною та взагалі не узгоджував процес приватизації спірної кватири, не звертався ні до Виконавчого комітету Малинської міської ради, ні до Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства, не подавав і не підписував жодних заяв. 19.07.2011\~року рішенням\~Малинського районного\~суду Житомирської\~області позов\~ [PERSON] до\~Виконавчого комітету\~Малинської міської\~ради Житомирської\~області,\~Малинського ВК\~ЖРЕП,\~ [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним свідоцтва про право власності на житло, рішення виконкому Малинської міської ради та наказу Малинського ВК ЖРЕП задоволено, у зв`язку з чим визнано недійсним свідоцтво за № [NUMBER] про право власності на квартиру [ADDRESS] , яке видане Виконавчим комітетом Малинської міської ради 21.11.2007; визнано незаконним рішення Виконавчого комітету Малинської міської ради від 22.08.2007 року за № 238 «Про приватизацію житла» в частині приватизації квартири [ADDRESS] ; визнано незаконним наказ Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства № 31 від 03.09.2007 року «Про приватизацію житлового фонду» в частині приватизації квартири [ADDRESS] . 27.12.2011 року рішенням Малинського районного суду Житомирської області шлюб зареєстрований 02.03.2002 відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції у Житомирській області між позивачем та відповідачкою [PERSON] розірвано. Таким чином, з 2011 року сторони припинили шлюбні стосунки та спільне ведення господарства, при тому, відповідач [PERSON] 14.09.2017 року змінила своє прізвище на [PERSON] . На даний час позивач має намір використати своє право на приватизацію, у зв`язку з чим подав заяву до Малинської міської ради щодо передання йому у власність квартиру [ADDRESS] , однак листом Малинської міської ради від 23.02.2021 року йому було відмовлено з тих підстав, що на даний час наявне рішення Малинського районного суду від 03.09.2012 року у спраї 0614/1058/2012, відповідно до якого між сторонами у справі було встановлено порядок користування спірною квартирою. Так, 03.09.2012 року рішенням Малинського районного суду Житомирської області позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства про встановлення порядку користування квартирою та укладення договору найму було задоволено частково; встановлено порядок користування квартирою шляхом виділення у користування [PERSON] кімнати площею 12 кв.м., [PERSON] кімнати площею 16,8 кв.м.; коридор, туалет, кухню, балкон та ванну залишено у спільному користуванні. Проте, ні [PERSON] , ні [PERSON] з 2003 року в даній квартирі не проживають та ніколи не проживали. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою та стягнути на його користь сплачений судовий збір. Процесуальні дії у справі 26.05.2021 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів. Ухвалою від 07.06.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 05 липня 2021 року, яке відкладено за клопотанням відповідача [PERSON] 18.06.2021 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі її представника; враховуючи рішення Малинського районного суду від 03.09.2012 про встановлення порядку користування, третя особа вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. 29.06.2021 до суду надійшов відзив на позов від відповідача [PERSON] 09.07.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 05.07.2021 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а 02.08.2021 - заява про виклик свідків. 02.08.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Ухвалою суду від 03.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 30 хвилин 04 жовтня 2021 року, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та виклик свідків. 10.08.2021 на виконання вимог ухвали надійшов лист з УПСЗН ВК Малинської міської ради. 04.10.2021 в зв`язку з неповідомленням відповідачів про час і місце розгляду справи, судове засідання відкладене на 12 годину 01 листопада 2021 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, заяв, клопотань, до суду не подавав. Позиція позивача В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, з підстав визначених у позові. Зокрема, зазначив, що відповідачі в квартирі не проживають понад 18 років, кожен з них має окреме зареєстроване місце проживання, дані обставини свідать про те, що відповідачі добровільно залишили вказану квартиру. Натомість позивач проживає в квартирі, доглядає за нею, оплачує комунальні послуги, а тому є всі підстави для задоволення позову. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] позов не визнала, у відвизі на позов зазначила, що 13.07.2003 їй на сім`ю було видано ордер №49 на право зайняття квартири [ADDRESS] , де вони з сином та чоловіком проживали, сплачували комунальні послуги та мали постійну прописку. Після розірвання шлюбу [PERSON] намагався в судовому порядку визнати вищевказаний ордер недійсним, проте рішенням Малинського районного суду від 14.08.2012 року у задоволенні позовних вимог йому було відмовлено. Відповідно до рішення Малинського районного суду від 03.09.2012 виділено в користування [PERSON] кімнату площею 12 кв.м, [PERSON] - кімнату площею 16,8 кв.м, коридор, туалет кухня, балкон та ванна кімната залишено у спільному користуванні. Також суд зобов`язав Малинське ВК ЖРЕП укласти з [PERSON] окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на її ім`я окремий рахунок на кімнату площею 12 кв. м. в квартирі [ADDRESS] . Після набрання\~рішенням законної\~сили нею\~було укладено\~окремний договір\~найму кімнати\~площею 12\~кв.м.\~та відкрито\~на її\~ім`я\~окремий особовий\~рахунок за\~№ [NUMBER] .\~Відкриття кожному\~з сторін\~окремих особових\~рахунків свідчить\~про фактичне\~укладення між\~ВК ЖРЕП\~та кожним\~з сторін\~договору найму\~окремих кімнат\~відповідно до\~судового рішення,\~оскільки підставою\~для відкриття\~окремих особових\~рахунок є\~фактичне визнання\~ВК ЖРЕП\~факту укладення\~договору найму\~жилого приміщення,\~яким сторони\~намомент судового рішення уже фактично користувалися. Таким чином з 03 вересня 2012 року кожен з колишнього подружжя проживає в своїй кімнаті, має окремий особовий рахунок та сплачує комунальні послуги щодо займаної площі приміщення. Станом на 01.01.2020 будинок Малинським ВК ЖРЕП було передано у ОСББ «Злагода-Малин», при цьому особові рахунки лишились незмінними. В вищевказаній квартирі вона проживала і проживає з дня її отримання і мала там постійну прописку (реєстрацію місця проживання), регулярно сплачує послуги за утримання будинку та прибудинкової території. Проте на даний час склалась така ситуація, що проживаючи у вищевказаній квартирі, вона позбавлена можливості відновити реєстрацію її фактичного місця проживання. Надані позивачем довідки щодо її непроживання в кімнаті є неправдивими, оскільки він сам в сусідній кімнаті фактично не проживає, а проживає в селі Баранівка, а тому не може знати та контролювати її проживання. Вона дійсно часто буває в будинку свого батька по [ADDRESS] , оскільки батьку 86 років і за станом здоров`я він потребує догляду та уваги. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Встановлені судом обставини Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 02.03.2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області, актовий запис №28, дошлюбне прізвище відповідачки - [PERSON] (а.с.6). 14.09.2017 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.14). 13.07.2003 Відкритим акціонерним товариством «Сервіс» [PERSON] було видано ордер №49 на право зайняття кімнати [ADDRESS] , розміром 30,1 м2, склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до наказу Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства № 31 від 03.09.2007 року «Про приватизацію житлового фонду» [PERSON] було проведено приватизацію квартири [ADDRESS] , за погодженням з міськвиконкомом, рішення №238 від 22.08.2007 року (а.с.24-25). Свідоцтвом [ADDRESS] про право власності на житло від 21.11.2007 року підтверджується право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Рішенням Малинського районного суду від 19.07.2011 частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до Виконавчого комітету Малинської міської ради, Малинського виробничого комунального житлово- ремонтного експлуатаційного підприємства, [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконними свідоцтва про право власності на житло, рішення виконкому Малинської міської ради та наказу Малинського виробничого комунального житлово - ремонтного експлуатаційного підприємства, зокрема визнано незаконним свідоцтво № 181 про право власності на квартиру [ADDRESS] , яке видане Виконавчим комітетом Малинської міської ради 21 листопада 2007 року на підставі рішення виконкому № 238 від 22.08.2007 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; визнано незаконним рішення Виконавчого комітету Малинської міської ради від 22.08.2007 року № 238 «Про приватизацію житла» в частині приватизації квартири [ADDRESS] ; визнано незаконним наказ Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства № 31 від 03.09.2007 року «Про приватизацію житлового фонду» в частині приватизації квартири [ADDRESS] (а.с.27-31). 27.12.2011 рішенням Малинського районного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.32-33). Рішенням Малинського районного суду від 03.09.2012 було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства про встановлення порядку користування квартирою та укладення договорів найму. Встановлено наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши в користування: [PERSON] кімнату площею 12 кв.м, [PERSON] кімнату площею 16,8 кв.м, коридор, туалет, кухню, балкон та ванну кімнату залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] ; зобов`язано Малинське виробниче комунальне житлово-ремонтне експлуатаційне підприємство укласти з [PERSON] окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на її ім`я окремий рахунок на кімнату площею 12 кв.м (а.с.35-37). Згідно з актом депутата Малинської міської ради від 07.03.2021 за №1680, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2002 року по даний час (а.с.38). Відповідно до довідки ОСББ «Злагода-Малин» від 21.12.2020, виданої [PERSON] , [PERSON] на час передачі будинку [ADDRESS] з управління ВК ЖРЕП в управління ОСББ «Злагода-Малин» та на момент видачі довідки, за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована та не проживає (а.с.39). Довідкою ОСББ «Злагода-Малин» від 12.05.2021, виданою [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , не зареєстрований та не проживає (а.с.41). Згідно з довідкою ОСББ «Злагода-Малин» від 30.06.2020, виданою [PERSON] , рішенням Малинського районного суду від 03.09.2012 встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] . ВК ЖРЕП було відкрито окремий рахунок № [NUMBER] на кімнату площею 12 кв.м і окремий особовий рахунок № [NUMBER] на кімнату площею 16,8 кв.м. Після передачі будинку ВК ЖРЕП у ОСББ «Злагода-Малин» особові рахунки лишились незмінними. Станом на 30.06.2020 за [PERSON] (о/р 2663 ) заборгованість відсутня (а.с.56). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що проживає в будинку по [ADDRESS] з 2000-х років, а [PERSON] , може й ще раніше. За останні 20 років нікого, крім позивача, у квартирі [ADDRESS] не бачив. Проживає на 3 поверсі, має спільний з позивачем балкон. Повідомив, що відповідачів не знає взагалі і жодного разу не бачив, бачив тільки [PERSON] . Свідок [PERSON] надала показання про те, що вона проживає в [ADDRESS] , в сусідній квартирі нікого, крім позивача, не бачила з 2000-х років. В квартирі живе [PERSON] , почав проживати ще раніше за неї. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір з приводу визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . За положеннями статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ч.ч. 4-5 ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Стаття 71\~ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Понад шість місяців жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї у випадках, передбачених пунктами 1-7 ч. 3\~ст. 71 ЖК України. Відповідно до\~ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71,72\~ЖК УРСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вичерпного переліку поважних причин не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71\~ЖК Української\~РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності (постанова ВС № 490/12384/16-ц від 24.10.2018). Як зазначив ВС у постанові № 466/8886/18 від 20.01.2021, статті\~71\~та\~72 ЖК УРСР\~встановлюють загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, визначають судовий порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки. Разом із тим вказані статті не передбачають обмеження кола осіб, наділених правом на звернення до суду з відповідним позовом. Отже, наймач, або член сім`ї наймача, не може бути обмежений у праві звернення до суду за захистом своїх прав, свобод чи законних інтересів, зокрема із позовом про визнання інших членів сім`ї наймача такими, що втратили право користування житлом з підстав передбачених статтями\~71,\~72 ЖК УРСР. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] як член сім`ї наймача набув права користування квартирою [ADDRESS] ; на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2019 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.21-23); в квартирі [ADDRESS] він з 16.10.2018 не зареєстрований та не проживає (а.с.41). Таким чином, належними доказами підтверджено непроживання [PERSON] в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого непроживання, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Однак, рішенням Малинського районного суду від 03.09.2012 встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] : в користування [PERSON] виділено кімнату площею 12 кв.м, а [PERSON] (позивачу у даній справі) кімнату площею 16,8 кв.м, коридор, туалет, кухню, балкон та ванну кімнату залишено у спільному користуванні. Таким чином, вказаним судовим рішенням позивач був позбавлений права на користування кімнатою площею 12 кв. м у даній квартирі, а відповідач [PERSON] права на користування кімнатою площею 16,8 кв.м. З врахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позивач не має правових підстав для звернення до суду із заявленими позовними вимогами щодо всієї квартири в цілому, оскільки, як вже зауважено судом вище, він має право на користування лише однією житловою кімнатою та допоміжними приміщеннями. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування кімнатою площею 16, 8 кв.м у квартирі [ADDRESS] . Позовні вимоги до [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки, як вже зазначав суд, рішенням суду від 03.09.2012 вже прининено право користування [PERSON] житловою кімнатою 16,8 кв.м, яка є у користуванні позивача. А [PERSON] , не маючи права на користування кімнатою 12 кв.м, не може ставити вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування вказаною кімнатою, бо таке право вимоги йому не належить, а, на думку суду, належить власнику житла, яким позивач не є. Розподіл судових витрат Згідно зі ст.141\~ЦПК України з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові\~витрати пропорційно\~до розміру\~задоволених позовних\~вимог.\~З врахуванням\~того,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню,\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача підлягає\~стягненню сплачений\~судовий збір\~у розмірі\~сумі 454\~грн.\~ \~ \~ \~

Outcome: partial