Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 23.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про втрату права на житло та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що є власником 1/2 частини будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , інша 1/2 частина даного будинку належить [PERSON] , відповідач [PERSON] донька позивача зареєстрована, проте фактично у вказаному будинку два роки не проживає, її реєстрація чинить позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні будинком. Заяви, клопотання 02.03.2021 року від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. 03.02.2021 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. 08.12.2020 від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. 11.02.2021 року від Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної служби міграційної служби України в Одеській області надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Аргументи учасників справи В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви представника від 02.03.2021 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 03.02.2021 року з позовними вимогами згодна. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 08.12.2020 року з позовними вимогами згодна. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку з надвірними спорудами (по 1/2 частині), що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку серії АЕР № 280044, від 11 березня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №623, та договору купівлі-продажу земельної ділянки серії АЕР № 280043 від 11 березня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 625. Відповідно до Розділу ІІІ будінкової книги на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] зареєстрована у даному будинку 22.07.2011 року. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЖК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що донька позивача [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою близько двох років, її реєстрація чинить позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні належним позивачу майном. Враховуючи, що відповідачі позов визнали в повному обсязі, визнання позову закону не суперечить, прав та інтересів інших осіб не порушує, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved