Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 14 вересня 2018 року [PERSON] (далі\~-\~позивач) звернулась до суду в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку та визнати право на отримання правоустановчого документу на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.02.2004 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, а саме земельна ділянка площею 1,7472 га. на території Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20.02.2018 року помела мати позивача [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, так яка жила з батьком по день його смерті, але нотаріально не оформила своїх спадкових прав. Після смерті матері позивач звернулась із заявою до Державної нотаріальної контори Біляївського району, Одеської області про прийняття спадщини, а саме земельної ділянки площею 1,7472 га., що знаходиться на території Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області. Державним нотаріусом відкрита спадкова справа щодо майна матері позивача, але свідоцтво про право на спадщину не видано, так як державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,7472 га. виписаний після смерті її батька. Нотаріусом було запропоновано позивачу звернутись до суду с позовом щодо захисту своїх прав. 3. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. У судове засідання представник позивача та відповідач не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, в своїх заявах просили проводити розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечував проти задоволення поову. (а.с. 130, 138). \~ \~ \~ \~ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була передана судді Галич О.П. 5. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17 вересня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 6. Судом 03 жовтня 2018 року клопотання начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області було задоволено та постановлено ухвалу про заміну первісного відповідача з відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на Головне управління Держгеокадастру в Одеській області. 7. На підставі отриманого судом відзиву від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області було постановлено ухвалу суду від 31 жовтня 2018 року про заміну неналежного відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області на належного - Яськівську сільську обєднану територіальну громаду. 8. Оскільки представник позивача та відповідач у судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви, що не перешкоджає розгляду справи, судом на підставі частини другої статті 247\~ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. У судовому засіданні Судом встановлено, що позивачем після укладення шлюбу було змінено прізвище з «Царуш» на «Потурнак», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 427341, актовий запис - 37. (а.с. 6) 8. Факт родинних відносин позивача із спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯК № 160704 виданим Троїцькою сільською радою Біляївського району Одеської області 30 грудня 1957 року, актовий запис № 111, в якому [PERSON] записаний батьком, а [PERSON] матірю позивача. (а.с. 7) 9. 12 лютого 2004 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 414483, виданого 13 лютого 2004 року. (а.с. 8) 10. 20 лютого 2018 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 520823, виданого 06 березня 2018 року. (а.с. 9) 11. Згідно копії документів таких як: Розпорядження Біляївської районної держаної адміністрації Одеської області від 23.12.2003 року № 847/2003,\~«Про надання громадянам у власність земельних часток (паїв) на території Троїцької сільської ради», виписка з протоколу загальних зборів КСП «Троїцьке» право власності на вказану земельну ділянку підтверджується за [PERSON], батьком позивача. (а.с. 13-22). 12. Згідно листа від Біляївської нотаріальної контори Одеської області від 28.08.2018 року № 3670/02-14 державним нотаріусом була відкрита спадкова справа № 432/2018 щодо майна [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину позивачу не видано, так як державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,7472 виписаний після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с. 12). 13. Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,7472 га., серії ІV-ОД № 072919 значиться від 18 лютого 2004 року, отже даний акт видано після смерті [PERSON], а після смерті громадянина його майнові права та обов'язки, а також\~деякі немайнові права переходять до інших осіб. 14. Згідно довідки Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 992 від 19 липня 2018 року, [PERSON] фактично прийняла спадщину на земельну ділянку (пай) яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 12 лютого 2004 року. (а.с. 57). 15. Згідно до спадкової справи № 430/2004 та № 432/2018, інших спадкоємців, крім позивача, після смерті [PERSON] та [PERSON], немає. (а.с. 35-94). V.\~Оцінка Суду. 14. Згідно із ст.\~16\~ЦК України способом захисту свого права є визнання права. 15. Згідно із частиною третьою статті 152\~ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. 16. Відповідно до ч. 4 ст. 25, ст. ст. 331, 346\~ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. 17. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст. ст. 25, 331, 346 ЦК України, а тому його слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію. 18. Частиною 1 статті 155\~ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. 19. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися, як зазначені розпорядження (рішення), на підставі яких видано відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки, так і самі державні акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. 20. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 21. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 22. Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. 23. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 24. З матеріалів справи вбачається, що мати позивача фактично прийняла спадщину на земельну ділянку (пай), яка залишилась після смерті її чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав та відповідно до спадкових справ інших спадкоємців, крім позивача немає. 25. З приписами ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 26. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, зокрема про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). 27. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved