Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

КП «ХТМ» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості у розмірі 4729,54грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення в житловому [ADDRESS] з централізованою системою опалення, в житловому будинку за адресою [ADDRESS] та в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою опалення. Згідно укладеного тимчасового договору про постачання теплової енергії № 10561 від 01.08.2005р., укладеного КП «ХТМ» з відповідачем підприємство здійснювало постачання теплової енергії відповідачу по о/р №№[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у нежитлових приміщеннях відповідача, тобто здійснило постачання теплової енергії відповідачу в повному обсязі, на підставі чого відповідачу було направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Відповідач сплачує рахунки, але не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворився борг по о/р [NUMBER] за період з 01 по 30 квітня 2007р. у розмірі 212,77 грн. ; по о/р [NUMBER] з 1.10.2009 р. по 30.04.2013 в розмірі-4188,97 грн №17500-8165 з 01.10.2010р. по 30.04.2013р. -0 грн. ,02грн. У судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що вимоги позивача стосуються заборгованості по сплаті послуг , яка виникла в період за 2007- 2010 р.р. тобто за межами позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2005 р. [PERSON] є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до рішення Дзержинського райсуду м.Харкова від 17.04.2008 р. [PERSON] є власником ? частини нежитлового приміщення [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.11.2007р. [PERSON] є власником частини нежитлового приміщення по [ADDRESS] (а.с.100). 01.08.2005р. між КП «ХТМ» та [PERSON] укладено тимчасовий договір № 10561 про постачання теплової енергії до належних відповідачу нежитлових приміщень.(а.с.13). Як вбачається з розрахунку заборгованості по договору борг по о/р [NUMBER] за період з 01 по 30 квітня 2007р. складає 212,77 грн. ; по о/р [NUMBER] з 1.10.2009 р. по 30.04.2013 в розмірі-4188,97 грн №17500-8165 з 01.10.2010р. по 30.04.2013р. -0 грн. ,02грн. Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України строк в межах якого особа може звернутися до суду про захист свого цивільного права складає три роки. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті послуг теплопостачання видно, що вона виникла в період часу з 2007 року по жовтень 2010 року. Представник відповідача вимагає застосувати строки позовної давності і в позові відмовити. Позивач не заперечує того, що в межах строків позовної давності заборгованість відповідача складає 00 грн. 06 коп. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Представник відповідача визнає вимоги в розмірі 00 ,06 грн., які стосуються заборгованості в межах строків позовної давності . Суд задовольняє позов в обсязі 00,06 грн. , а в інший частині позовних вимог відмовляє.

Outcome: partial