Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Лікар-психіатр КЗОЗ ХОКПЛ № 3 [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар відносно [PERSON], [INFO] на підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». Обґрунтовуючи доводи заяви зазначає, що [PERSON] госпіталізована 17.10.2017 у Харківську обласну клінічну психіатричну лікарню № 3 машиною швидкої допомоги № 204. Будучі оглянутою комісією лікарів встановлено тяжкий психічний розлад, внаслідок чого [PERSON] становить безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, тому має потребу в примусовому лікуванні тільки в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні лікар-психіатр підтримав вимоги заяви і просить їх задовольнити. [PERSON] заперечувала щодо примусової госпіталізації саме у психіатричний стаціонар лікарні № 3, її захисник підтримав позицію останньої. Суд, вислухавши думку прокурора, який вважає вимоги заяви обґрунтованими, вислухавши [PERSON], її адвоката, матір [PERSON], вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи для оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, встановлено, що [PERSON] у травні 2013 проходила курс лікування у [PERSON], у серпні-вересні 2013 перебувала на лікуванні у психіатричному закладі ХОКПБ № 3, повторна госпіталізована у лютому, березні 2015, остання госпіталізація мала місця навесні 2017. 17.10.2017 [PERSON] госпіталізована у ХОКПЛ № 3 та оглянута комісією лікарів-психіатрів. Із акту від 18.10.2017 комісійного психіатричного огляду особи вбачається, що лікарською комісією встановлено у [PERSON] тяжке психічне захворювання, внаслідок чого остання виявляє безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, тому потребує примусове лікування тільки в умовах психіатричного стаціонару згідно ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». Також із висновку вбачається і встановлено судом, що [PERSON] має агресивну і імпульсивну поведінку до оточуючих, викидувала речі з 9-го поверху та була утримана матірю і працівниками поліції при наміру викинутися з балкону 9-го поверху тощо. Такі факти свідчать про те, що [PERSON] становить небезпеку для себе та оточуючих. Далі, відповідно до ст. 27 ЗУ «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусову порядку або надання висновку для розгляду питання, повязаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Отже, аналізуючи вищевикладене, у суду відсутні будь-які підстави піддавати сумніву висновок лікарів-психіатрів, а тому суд вважає за необхідне застосувати у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію. На підставі викладеного,

Outcome: approved