Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Менська міська рада Чернігівської області, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , встановити над малолітньою [PERSON] опіку та призначити її (позивача) опікуном. Свою позовну заяву мотивує тим, що малолітня [PERSON] , [INFO] , є її рідною племінницею. Розпорядженням Менської районної державної адміністрації №28 від 02 лютого 2016 року «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування» було встановлено опіку над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , та призначено її (позивача) опікуном над останньою. Мати дитини - [PERSON] рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 21 березня 2017 року позбавлена батьківських прав, з останньої на користь неї (позивача), як опікуна малолітньої [PERSON] , стягнуто аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області №132 від 29 квітня 2021 року припинено опіку над малолітньою [PERSON] та звільнено її ( [PERSON] ) від здійснення повноважень опікуна у зв`язку із звільненням батька дитини з місць позбавлення волі. Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] , є її рідним братом, проживає окремо від дитини, не бере участі у її вихованні, не цікавиться її навчанням, життям та здоров`ям, не відвідує батьківські збори, шкільні та класні заходи, не забезпечує доньку матеріально, не піклується про її фізичний та моральний стан, не виявляє по відношенню до неї батьківської турботи, не спілкується з нею, не бере участі у її матеріальному забезпеченні, добровільно відмовився від батьківських обов`язків стосовно доньки [PERSON] та просить позбавити його батьківських прав стосовно неї, про що написав заяву, яка посвідчена нотаріально. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про ухилення відповідача від виховання дитини. Зазначає про те, що малолітня [PERSON] проживає разом з нею, вона займається її вихованням, піклується про неї, створює всі умови для її навчання та розвитку, між ними існують гарні стосунки, наголошує на тому, що враховуючи сімейні відносини з підопічною, свій задовільний стан здоров`я, матеріальний стан та умови проживання, бажання піклуватися про дитину та забезпечувати стабільні та гармонійні умови для її життя та виховання, може виконувати обов`язки опікуна над малолітньою [PERSON] ..Менською міською радою Чернігівської області, як органом опіки та піклування, прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON] та призначення її (позивача) опікуном над [PERSON] ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 04 серпня 2021 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2021 року у зв`язку з витребуванням доказів у підготовчому засідання з розгляду даної справи оголошено перерву до 20 вересня 2021 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 вересня 2021 року. Протокольною ухвалою суду від 20 вересня 2021 року, з урахуванням думки позивача та її представника, постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку з витребуванням доказів судове засідання відкладено на 30 вересня 2021 року. 22 вересня 2021 року Менською міською радою, як органом опіки та піклування, подано до суду подання про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, 20 вересня 2021 року, підтримала позовну заяву, 30 вересня 2021 року до суду не з`явилася. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, зазначила, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньою доньки [PERSON] , враховуючи згоду останнього на позбавлення його батьківських прав, відсутність будь-яких обмежень щодо призначення позивача опікуном над її племінницею [PERSON] , просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи тільки за його участю суду не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Менської міської ради, як орган опіки та піклування, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції у Чернігівській області 10 липня 2014 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого повторно 23 травня 2011 року, копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 07 липня 1990 року, та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 вересня 2019 року, підтверджуються родинні відносини позивача з відповідачем, як рідної сестри та брата, та зміна прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] (а.с.13, 14, 18). Отже, позивач є рідною тіткою малолітньої [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Менської районної державної адміністрації Чернігівської області №28 від 02 лютого 2016 року «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування» встановлено опіку над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , та призначено її опікуном [PERSON] (а.с.20). Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 21 березня 2017 року, яке набрало законної сили 11 травня 2017 року, [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав стосовно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь опікуна, позивача у справі, аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.21-23). 29 квітня 2021 року виконавчим комітетом Менської міської ради Чернігівської області прийнято рішення «Про припинення опіки, звільнення опікуна від здійснення повноважень», відповідно до якого припинено опіку над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , [PERSON] звільнено від здійснення повноважень опікуна над малолітньою [PERSON] (а.с.24). Згідно з матеріалами справи, розпорядженням голови Сновської міської ради №50 від 23 березня 2021 року, дитину [PERSON] визнано такою, що втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з поверненням батька з місць позбавлення волі. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , будучи зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №17-21/196, виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» Менської міської ради, за місцем реєстрації не проживає, як і не проживає разом зі своєю малолітньою донькою [PERSON] , остання проживає в сім`ї позивача. З довідки №65 від 21 квітня 2021 року, виданої директором Менського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка Менської міської ради Менського району Чернігівської області Дмитренком В., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є ученицею 1-А класу, яка регулярно відвідує навчальний заклад, має завжди охайний вигляд, доглянута та забезпечена всіх необхідним взуттям та шкільним приладдям. Батько дитини [PERSON] за період навчання дитини в навчальному закладі не цікавився навчанням та вихованням своєї доньки [PERSON] , не відвідував батьківські збори, шкільні та класні заходи, не забезпечує дитину матеріально (а.с.29). Як вбачається із заяви [PERSON] , [INFO] , яка 09 квітня 2021 року посвідчена приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Новик Г.В. та зареєстрована в реєстрі за №319, останній після прийняття ним власного рішення без будь-якого тиску та стороннього протиправного впливу на нього з боку інших осіб, добровільно відмовляється від батьківських обов`язків та просить позбавити його батьківських прав стосовно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , розуміє правові наслідки заяви (а.с.25). Згідно з матеріалами справи [PERSON] є працездатною та матеріально забезпеченою, з 26 березня 2013 року по теперішній час працює в державній установі «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України», де характеризується позитивно, як сумлінний та відповідальний працівник, приймає активну участь у суспільному житті Центру та користується повагою в колективі (а.с.30). Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області №133 від 29 квітня 2021 року (як органу опіки та піклування) затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з огляду на те, що батько дитини [PERSON] не бере участі у вихованні своєї доньки [PERSON] , не цікавиться її здоров`ям, відмовився від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї доньки, виявив бажання, щоб його позбавили батьківських прав стосовно дитини (а.с.27, 28). Менською міською радою Чернігівської області, як органом опіки та піклування, подано до суду подання про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] (а.с.76). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] та [PERSON] .. Її син [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] . Матір дитини - [PERSON] покинула дитину майже відразу після її народження, в подальшому була позбавлена батьківських прав стосовно неї. ЇЇ син - [PERSON] невдовзі після народження дитини був засуджений до позбавлення волі, він не бачив як росте дитина, а тому у нього до неї немає ніяких батьківських почуттів. Онука з народження проживає з нею, дідусем та [PERSON] , яка займається її вихованням та органом опіки та піклування була призначена опікуном над онукою, як над такою, що позбавлена батьківського піклування. Вона (свідок) разом з чоловіком допомагали доньці у вихованні та утриманні онуки. Після звільнення сина - [PERSON] з місць позбавлення волі опікунство над малолітньою [PERSON] було припинено. Проте, останній життям дитини не цікавиться, жодних батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини не виконує, батьківських почуттів до неї не відчуває, у зв`язку з чим добровільно написав заяву про позбавлення його батьківських прав стосовно доньки [PERSON] .. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що живе по сусідству з сім`єю [PERSON] . Малолітня [PERSON] з народження проживає з дідусем, бабусею, по лінії батька, та тіткою - [PERSON] , вони займаються вихованням та розвитком дитини. Де на даний час батьки дитини, не відомо. Після звільнення [PERSON] з місць позбавлення волі, взагалі його жодного разу не бачила. Зазначила про те, що [PERSON] опікується над своєю племінницею [PERSON] , між ними існують теплі, дружні стосунки, вважає, що позбавлення відповідача батьківських обов`язків та призначення позивача опікуном над малолітньою [PERSON] буде відповідати найкращим інтересам дитини. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України). При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або за забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У п. п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», на думку суду, не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Частинами 4 та 5 ст. 19 Сімейного кодексу України визначено, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У відповідності до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Частиною 3 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Зі змісту ст. 18 Конвенції про права дитини вбачається, що батьки у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень статей 243, 244 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Таким чином, виходячи з норм цивільного та сімейного законодавства, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Виходячи з встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню дитини, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, не проживає разом з дитиною, не спілкується з нею, не проявляє до неї належної турботи та уваги, не бере участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться її життям та навчанням, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток,бажає, щоб його позбавили батьківських прав, про що написав заяву, яка посвідчена нотаріально, що свідчить про відсутність у нього інтересу до дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення батька від виховання дитини та приходить до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Беручи до уваги родинні відносини [PERSON] з малолітньою [PERSON] , ту обставину, що вона матеріально забезпечена, за місцем роботи характеризується позитивно, дитина проживає разом з нею, вона забезпечує їй належні умови для її розвитку та виховання, жодних обмежень щодо призначення її опікуном над малолітньої племінницею не має, суд вважає можливим призначити [PERSON] опікуном над малолітньої [PERSON] , [INFO] . Кеpуючись статтями 150-152, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 58, 60 ЦК України, статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280, 284, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved