Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Керівник Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Бахмацька центральна районна лікарня» Бахмацької районної ради Чернігівської області звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка, згідно з вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17.09.2019 року, визнана винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки 30.10.2018 року близько 18:00 год., перебуваючи на території ферми «Агротрейд-Халимонове» в с.Халимонове Бахмацького району, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинила сварку з [PERSON] в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нанесла декілька ударів кулаками в область голови, чим заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу мозку, саден носа, верхньої губи рота, нижньої повіки лівого ока та щоки зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я строком не більше 21 день. У даному кримінальному провадженні [PERSON] визнана потерпілою і у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями у період з 01.11.2018 року по 05.11.2018 перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Бахмацької центральної районної лікарні Чернігівської області та на її лікування були затрачені кошти в сумі 2345.76 грн., які підлягають стягненню з відповідачки. Відповідно до ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20.01.2020 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.02.2020 року. 07.02.2020 року підготовче провадження було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 26.02.2020 року. Учасники справи, будучи належним чином сповіщеними про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. Прокурор надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Бахмацької ЦРЛ причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового розгляду до суду не направив. Відповідачка також причини неявки не повідомила, заперечень на позов та заяви про відкладення судового розгляду не надала, про виклик до суду сповіщалася за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. З письмової згоди позивача Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, Суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17.09.2019 року [PERSON] було визнано винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн., а також задоволено повністю цивільний позов потерпілої на загальну суму 5621.60 грн., із яких: 5000 грн. в рахунок заподіяної моральної шкоди, та 621.60 грн. - матеріальної шкоди, а також 2000.00 грн. витрат на правову допомогу. 18.10.2019 року вирок набрав законної сили і був звернутий до виконання (а.с.12-15). Вищевказаними судовими рішеннями було встановлено, що 30.10.2018 року близько 18:00 год. [PERSON] перебуваючи на території ферми «Агротрейд-Халимонове» в с.Халимонове Бахмацького району, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинила сварку з [PERSON] в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нанесла декілька ударів кулаками в область голови, чим заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу мозку, саден носа, верхньої губи рота, нижньої повіки лівого ока та щоки зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я строком не більше 21 день. У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Бахмацької центральної районної лікарні Чернігівської області в період з 01.11.2018 року по 05.11.2018 року і на її лікування було затрачено кошти в сумі 2345.76 грн., що підтверджується листом-розрахунком про кількість проведених ліжко-днів та вартості лікування потерпілої, виданого Бахмацькою центральною районною лікарнею Чернігівської області 27.11.2019 року за № 02-44/1684 і вказані витрати не відшкодовані (а.с.8,10). Рішенням дев`ятнадцятої сесії сьомого скликання Бахмацької районної ради Чернігівської області від 21 березня 2019 року за № 16 «Про реорганізацію Бахмацької центральної районної лікарні» припинено юридичну особу -Бахмацька центральна районна лікарня в результаті її реорганізації шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Бахмацька центральна районна лікарня» Бахмацької районної ради Чернігівської області (а.с.11). Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 і ч.3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з ч.2 ст.1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчинені злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведеним ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із лікувального закладу, в якому він перебував на стаціонарному лікуванні. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. З огляду на вищевикладене, Суд приходить до висновку, що потерпіла [PERSON] перебувала на лікуванні саме з приводу нанесення їй [PERSON] тілесних ушкоджень, при цьому перебування потерпілої на лікуванні в даному випадку є наслідком злочинних дій відповідачки, а наданий розрахунок витрат на лікування ґрунтується на нормах закону. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з [PERSON] коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої особи від злочину. У свою чергу, відповідачка будь-яких доказів в спростування позовних вимог не надала. З огляду на вищевикладене, позов керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Бахмацька центральна районна лікарня» Бахмацької районної ради Чернігівської області до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підлягає задоволенню у повному обсязі. Окрім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved