Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 08.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 42, мотивуючи тим, що з 26.11.2019 року шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння. З 04.12.2019 року по теперішній час проживають окремо та спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу не можливе. Аргументи учасників справи Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Фактичні обставини справи, встановлені судом 23.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб року серії [NUMBER] , виданим повторно 30.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 42 (а.с. 3). Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 148 (а.с. 148). Дитина проживає з матір`ю. Сторони не проживають разом та спільне господарство з 04.12.2019 року у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, примирення не можливе та суперечить інтересам позивачки. Спір щодо визначення місця проживання дитини та поділу майна подружжя відсутній. Позиція суду Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини та статті 16Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок в частині 1 підпункту «с». Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved