Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

мотивований позов тим, що між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 14.10.2007 року був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 7250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. В зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором станом на 27.01.2015 року виник борг в сумі 21\~857,97 грн., з яких: 19977,42 грн. заборгованість за кредитом, 363,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1017,05 грн. штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив застосувати строк позовної давності, оскільки строк дії карти закінчився у липні 2009 року, а востаннє він користувався картою ще у 2008 році. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 14.10.2007 року був укладений кредитний договір б/н, який складався з заяви [PERSON] на отримання кредиту, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За цим договором ПАТ «КБ «ПриватБанк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі 7\~250 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк виконав свої зобов`язання за кредитом належним чином, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти, проте відповідач належним чином своїх зобов`язань не виконав. Суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними, тому регулюються нормами глав ст. 47-49 ЦК України і спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу станом на 27.01.2015 року складає 21\~857,97 грн. і складається з: 19\~977,42 грн. заборгованість за кредитом, 363,50 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1517,05 грн. штрафи. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення даної суми є безпідставними. Так, відповідно до змісту заяви [PERSON] від 14.10.2007 року та п. 2 розділу І Умов і правил надання банківських послуг строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. При цьому кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (Тарифи і порядок погашення по кредиту). Відповідно до п. 3.1.1 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг строк дії карти вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Відповідно до заяви позичальника [PERSON] строк дії карти до липня 2009 року. Сторони в судовому засіданні визнали, що строк дії карти закінчився у липні 2009 року і відповідач нову карту не отримував. Згідно п. 5.4 Умов і правил надання банківських послуг строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам без установленого мінімального обов`язкового платежу виконується наступним чином: -строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць; -строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті. Згідно виписки по рахунку [PERSON] позивачем був встановлений кредитний ліміт на карту в сумі 7250 грн. 18 березня 2009 року і останнє погашення по кредиту відбулось у вересні 2009 року. ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з заявою лише 11.02.2015 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Враховуючи викладені обставини і те, що договором встановлено кінцевий строк повного погашення кредиту липень 2009 року, суд приходить до висновку, що перебіг трирічного строку позовної давності починається саме з цієї дати (ст. 261 ЦК України). За таких обставин твердження представника позивача про те, що строк дії договору був пролонгований відповідно до п. 9.12 договору, є безпідставним. Таким чином, позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з [PERSON] боргу по кредитному договору задоволенню не підлягає. При ухваленні рішення суд приймає до уваги правову позицію Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-95цс14 (постанова від 17.09.2014 р.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за рахунок позивача.

Outcome: dismissed