Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Луганська міська рада звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання частково недійсним державного акту та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, в обґрунтування якої зазначає, що відповідно до листа Управління Держземагенства у м. Луганську від 01.11.2013р. № 1-2-14/1804, згідно даних Поземельних книг і Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, станом на 01.01.2013р., маються відомості про те, що [PERSON] та [PERSON] видано акти на право власності на земельну ділянку площею 0,1361га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS], державна реєстрація від 01.08.2005р. № 010540200608 та № 010540200607. Згідно плану меж земельної ділянки акту на право власності на земельну ділянку від 01.08.05. № 010540200607, виданого [PERSON], площа земельної ділянки 0,1361га складається з земельної ділянки площею 0,0942га та 0,0419га. Підставою набуття відповідачкою права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку № 010540200607 слугувало рішення Артемівської районної ради депутатів в м. Луганську від 14.06.05р № 198/30, яке згідно постанови Артемівського районного суду м. Луганська від 22.08.2006р. було скасоване в цій частині. Постанова Артемівського районного суду м. Луганська від 22.08.06р. була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 16.05.2007р. Рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 02.09.2008р. у справі № 2-119-08 було визнано частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] Серії ЯА №550276 від 01.08.2005р., виданого [PERSON] та [PERSON] в частині виділення додаткової земельної ділянки площею 0,0419га для ведення особистого селянського господарства; внесено зміни до державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] Серії ЯА №550276 від 01.08.2005р., виданого [PERSON] та [PERSON], виключено з державного акту на право власності на землю додаткову земельну ділянку площею 0,0419га кадастровий номер 4410100000:035:0072; у державному акті Серії ЯА №550276 від 01.08.2005р., вирішено вказати, що [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0,0942га по [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,0419га, розташовану по [ADDRESS] вилучити із власності [PERSON] та [PERSON] і повернути її у власність територіальної громади м. Луганська. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 15.01.09р. по справі № 22ц-132/2009 вищевказане рішення Артемівського районного суду м. Луганська у вказаної частині залишено без змін. Посилаючись на вказані обставини та положення ст.ст. 81, 116 ЗК України та зазначаючи про те, що підстави набуття відповідачами спірної земельної ділянки у власність на цей час скасовані рішеннями судів, позивач просив суд визнати частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] Серії ЯА № 550275 від 01.08.2005р. виданого [PERSON] в частині виділення додаткової земельної ділянки площею 0,0419га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 4410100000:01:035:0072 та зобов'язати відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та не перешкоджати Луганській міській раді володіти, користуватись та розпоряджатись земельною ділянкою, шляхом звільнення від замощення, фундаменту для будівництва споруди та огорожі за рахунок відповідачів. Представник позивача в судове засідання 04.07.2014 року не з'явилася, надала суду заяву у якій, просила розглянути справу за її відсутності, в попередніх судових засіданнях представник позивача заявлений позов підтримала та просила суд задовольнити його у повному обсязі з вищенаведених підстав. Представники відповідачів у судове засідання 04.07.2014 року не з'явилися, надали суду заяви, у яких просили дійсну справу розглянути за їх відсутності, у попередніх судових засіданнях проти задоволення позову Луганської міської ради заперечували посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Луганської області від 15.01.09р. у справі № 22ц-132/2009 в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідачів знести огорожу по межі додатково виділеної земельної ділянки, площею 0,0419га відмовлено та встановлено факт належності огорожі відповідачам на праві приватної власності. За вказаних обставин, заявлені міською радою вимоги, на думку представників відповідачів суперечать наявному у відповідачів праву власності на огорожу, яке є непорушним відповідно до ст. 41 Конституції України. В решті судове рішення виконано, про що 02.12.2009р. було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду. Також представники відповідачів зазначили, що їх дії не можуть розглядатись як самовільне зайняття земельної ділянки, оскільки на час її зайняття, відповідачі мали правовстановлювальний документ - державний акт, який до цього часу не скасований, у зв'язку з чим зайняття спірної земельної ділянки не може бути визнано самовільним. Окремо представники відповідачів зазначили про пропуск позивачем строків позовної давності. Посилаючись на вищевказані обставини, представники відповідачів просили суд відмовити в задоволенні позову Луганської міської ради в повному обсязі. Від представників третіх осіб на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. З огляду на вказане та зважаючи на приписи ст. 169 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явились, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Луганської міської ради до [PERSON], [PERSON] про визнання частково недійсним державного акту та звільнення земельної ділянки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до листа Управління Держземагенства у м. Луганську від 01.11.2013р. № 1-2-14/1804, згідно даних Поземельних книг і Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, станом на 01.01.2013р., маються відомості про те, що [PERSON] та [PERSON] видано акти на право власності на земельну ділянку площею 0,1361га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS], державна реєстрація від 01.08.2005р. № 010540200608 та № 010540200607. Згідно плану меж земельної ділянки акту на право власності на земельну ділянку від 01.08.05. № 010540200607, виданого [PERSON], площа земельної ділянки 0,1361га складається з земельної ділянки площею 0,0942га та 0,0419га. Підставою набуття відповідачкою права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку № 010540200607 слугувало рішення Артемівської районної ради депутатів в м. Луганську від 14.06.05. № 198/30, яке згідно постанови Артемівського районного суду м. Луганська від 22.08.2006р. було скасоване в цій частині (а.с. 7-9). Постанова Артемівського районного суду м. Луганська від 22.08.06р. була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 16.05.2007р. (а.с. 10-11). Рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 02.09.2008р. у справі № 2-119-08 було визнано частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] Серії ЯА №550276 від 01.08.2005р., виданого [PERSON] та [PERSON] в частині виділення додаткової земельної ділянки площею 0,0419га для ведення особистого селянського господарства; внесено зміни до державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] Серії ЯА №550276 від 01.08.2005р., виданого [PERSON] та [PERSON], виключено з державного акту на право власності на землю додаткову земельну ділянку площею 0,0419га кадастровий номер 4410100000:035:0072; у державному акті Серії ЯА №550276 від 01.08.2005р., вирішено вказати, що [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянки площею 0,0942га по [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,0419га, розташовану по [ADDRESS] вилучити із власності [PERSON] та [PERSON] і повернути її у власність територіальної громади м. Луганська. Рішенням апеляційного суду Луганської області від 15.01.09р. по справі № 22ц-132/2009 вищевказане рішення Артемівського районного суду м. Луганська у вказаної частині залишено без змін (а.с. 14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Враховуючи вказане та приймаючи до уваги те, що рішення місцевої ради, згідно якого, відповідачам було видано державний акт на право власності на додаткову земельну ділянку скасовано згідно рішення суду, яке набрало законної сили, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги Луганської міської ради про визнання частково недійсним державного акту щодо права власності на додаткову земельну ділянку. Знаходження на додатковій земельній ділянці нерухомого майна відповідачів, само по собі, не може свідчити про законність оспорюваного акту, який безпідставно було видано в частині додаткової земельної ділянки та спростовувати висновків судових рішень щодо незаконності рішення місцевої ради, на підставі якого було видано оспорюваний акт. Згідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Судом встановлено, що на цей час відсутні правові підстави, на яких у відповідачів виникло право власності на додаткову земельну ділянку. Вищевказана обставина у даному випадку має вирішальне значення. Право власності на огорожу по межі додаткової земельної ділянки не є предметом спору, у зв'язку з чим суд визнає безпідставними доводи відповідачів про порушення їх права власності на огорожу. Згідно до акту обстеження земельної ділянки від 23.10.2013р. встановлено, що на земельній ділянці площею 0,0419га, яка використовується гр. [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, розміщене замощення, фундамент, для будівництва споруди, огорожа та частина житлового будинку (а.с. 17). Факту зайняття спірної земельної ділянки власним нерухомим майном, відповідачі не заперечують. Враховуючи вказане та приймаючи до уваги те, що відповідачі не мають правових підстав для використання спірної земельної ділянки, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги Луганської міської ради про звільнення спірної земельної ділянки. Доводи відповідачів про пропуск позивачем строків позовної давності судом відхиляються, оскільки спірна земельна ділянка до цього часу продовжує займатися відповідачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved