Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 51 188 (п'ятдесят одна тисяча сто вісімдесят вісім) гривень. При цьому позивач посилається на те, що 10 лютого 2014 року з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «БМВ», д/н [NUMBER], в районі будинку №28 по вул. Водопровідна в м. Одесі, сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2016 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Тойота» д/н [NUMBER], що належить [PERSON]. Автомобіль «Тойота» д/н [NUMBER] був застрахований за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів а ПрАТ «УТСК». На момент скоєння ДТП, відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого позивач здійснив виплату відшкодування потерпілому за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень, також були понесені витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 1188 (одна тисяча сто вісімдесят вісім) гривень. До теперішнього часу відповідач не сплатив суму страхового відшкодування, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 10 лютого 2014 року в районі будинку №28 по вул. Водопровідна в м. Одесі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «БМВ», д/н [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем «Тойота» д/н [NUMBER], що належить [PERSON]. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2016 року відповідача [PERSON], було визнано винним к скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КУпАП та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку№1620 від 17 травня 2014 року, складеного ТОВ «Ексас», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Тойота» д/н [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 17 березня 2014 р. дорівнює його ринковій вартості і склала 129641,14 гривень. Судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль «Тойота» д/н [NUMBER] був застрахований за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» (Поліс №АС/3648538, терміном дії з 10 травня 2013 року по 09 травня 2014 року, включно), при цьому відповідач [PERSON], на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АС/3648538, терміном дії з 10 травня 2013 року по 09 травня 2014 року, включно. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, позивач 11 листопада 2016 року здійснив потерпілому регламентну виплату страхового відшкодування в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №8702рв від 11 листопада 2016 року. Також, позивач здійснив виплату витрат за послуги аварійного комісара в сумі 1188 (одна тисяча сто вісімдесят вісім) гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №6416 від 04 червня 2014 року. 08 вересня 2017 року відповідачу було направлено лист №126 МТСБУ з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, однак відповідач заборгованість до теперішнього часу не сплатив. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяч шістсот) гривень, також підлягають задоволенню.

Outcome: approved