Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

КОНЦЕРН «МТМ» в особі філії КОНЦЕРНУ «МТМ» Заводського району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання укладеним договору між КОНЦЕРНОМ «МТМ» в особі філії КОНЦЕРНУ «МТМ» Заводського району та [PERSON] № 704398 від 01.12.2014 року купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивач здійснює та продовжує здійснювати постачання теплової енергії до 58/100 часток нежитлового приміщення № 8 вбудованого у перший поверх двоповерхового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], які належать на праві приватної власності відповідачу. 30.12.2014 року позивач направив відповідач проект договору № 704398 про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води з додатками у двох примірниках для підписання. Однак, відповідач проігнорував пропозицію позивача та не уклав договір в строки, визначені діючим законодавством. Заявою від 28.04.2016 року позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати договір між КОНЦЕРНОМ «МТМ» в особі філії КОНЦЕРНУ «МТМ» Заводського району та [PERSON] № 704398 від 01.12.2014 року купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води укладеним з зазначенням кінцевої дати дії договору 04.02.2015 року. Заява обґрунтована тим, що відповідач був власником нежитлового приміщення в період з 09.12.2013 року до 05.02.2015 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позові та заяві про уточнення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірив представляти адвокату Желтобрюхову В.В., який у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. Як випливає з матеріалів справи, в період з 09.12.2013 року по 04.02.2015 року [PERSON] на праві власності належало 58/100 часток нежитлового приміщення літ. А-2, розташоване за адресою: [ADDRESS], приміщення 8, що підтверджується договором купівлі-продажу частки приміщення від 09.12.2013 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2015 року № 34827241. Позивач здійснює постачання теплової енергії до вищевказаного нежитлового приміщення. 30.12.2014 року за вих. № 1663/04 позивачем на адресу відповідача цінним листом направлено проект договору № 704398 про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води, з додатками у двох примірниках для підписання. Відповідач на вказану пропозицію не відреагував і договір не підписав. Згідно з нормами ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Законом України «Про теплопостачання» також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу (п. 4 ст. 19 Закону). Згідно з «Правилами користування тепловою енергією», затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 року № 1198 (надалі - Правила) правила користування тепловою енергією визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (п. 1 Правил). Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії це фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Згідно з п. 4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією. У разі викупу частини приміщень в окремо розташованому будинку теплопостачальна організація укладає договір з кожним власником (п. 5 Правил). Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією Договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» серед основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст. 643 ЦК України, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Відповідач в строки, передбачені у листі - пропозиції, не надав відповіді на пропозицію позивача та не повернув належним чином укладеного договору. Відповідно до ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника цього майна. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір має містити усі суттєві умови. Проект договору № 704398 від 01.12.2014 року містить усі суттєві умови, передбачені чинним законодавством для договору купівлі-продажу. Незважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які мешкають в житловому будинку [ADDRESS], на забезпечення їх здоров'я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, позивач здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії до приміщення відповідача включно, у зв'язку із тим, що система опалення даного приміщення є невід'ємною частиною системи опалення житлового будинку. Враховуючи зміни, внесені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду від 22.11.2005 року № 4 «Про затвердження порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого теплопостачання», зареєстрованого у Мінюсті України 09.12.2005 року за № 1478/11758 відключенню від мереж централізованого опалення підлягають лише окремі житлові будинки. Відключення окремих приміщень житлового будинку не передбачено чинним законодавством. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що основним обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно зі ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникають між сторонами при укладанні договору можуть бути вирішені судом. Таким чином, оскільки відповідач не виконує покладені на нього законом обов'язки щодо укладання вищезазначеного договору, треба визнати договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, надання послуги централізованого постачання гарячої води, укладений між КОНЦЕРНОМ «МТМ» в особі філії КОНЦЕРНУ «МТМ» Заводського району та [PERSON] № 704398 від 01.12.2014 року укладеним. При цьому, з урахуванням тієї обставини, що відповідач був власником нежитлового приміщення № 8 вбудованого у перший поверх двоповерхового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по 04.02.2015 року, то такий договір слід визнати укладеним з зазначенням кінцевої дати дії договору 04.02.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved