Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

із позовною заявою про стягнення заборгованості в розмірі 17679.59 гривень за кредитним договором від 11 вересня 2012 року у суд звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» м. Дніпро до [PERSON]. У судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не зявилася. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 11 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 300.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] не виконує належним чином зобовязань за кредитним договором та за розрахунком, проведеним ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 31 грудня 2016 року загальна сума заборгованості у [PERSON] становить 17679.59 гривень. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, затверджених наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06 березня 2010 року за № СП-2010-256, передбачено: п. 2.1.1.7.6 - за порушення строків внесення чергового платежу більш ніж на 30 днів клієнт повинен сплатити штраф у розмірі 500.00 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом із урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісії; п. 1.1.5.25 - за несвоєчасну оплату послуг банку по кожному випадку порушення нараховується пеня в розмірі 0,1% від суми заборгованості; п. 1.1.7.12 - договір діє впродовж 12 місяців із моменту підписання. Якщо впродовж цього строку одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, договір автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором протирічать положенням, закріпленим у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] штрафу (фіксована частина) у розмірі 500.00 гривень і штрафу (процентна складова) у розмірі 818.08 гривень не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» м. Дніпро до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. У відповідача [PERSON], якою не дотримані умови кредитного договору від 11 вересня 2012 року, станом на 31 грудня 2016 року перед ПАТ КБ «ПриватБанк» існує заборгованість у розмірі 16361.51 гривня, із них: заборгованість за кредитом 297.97 гривень; заборгованість по процентах за користування кредитом 12563.54 гривень; заборгованість за пенею та комісією 3500.00 гривень. Тому, із відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 16361.51 гривню заборгованості за кредитним договором від 11 вересня 2012 року, а також 1600.00 гривень судового збору.

Outcome: partial