Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

На підставі договорів № 688/2505SFPR7 та № 687/2505SFPR7 від 03 грудня 2011 року, [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» перебували у договірних правовідносинах. Відповідно до умов договору ПАТ «Платинум Банк» надав відповідачеві у тимчасове платне користування на поточні потреби грошові кошти у розмірі 4\~460 гривень 61 копійка та 5\~323 гривні 27 копійок, які відповідач зобовязувався повернути до 03 грудня 2013 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом згідно Договору. [PERSON] своє зобов'язання щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат належним чином не виконав. Станом на 08 липня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитними договорами становить 10\~563 гривні 70 копійок, які Банк просить стягнути з відповідача у примусовому порядку. На підставі договору факторингу № 20120618-Г від 19 червня 2012 року ПАТ «Платинум Банк» передало право вимоги за кредитним договором із [PERSON] ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», яке на підставі договору факторингу № 2 від 08 жовтня 2012 року передало право вимоги ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги за цим кредитним договором на підставі договору факторингу із ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» № 1/15-ФКю від 08 травня 2015 року. Представник позивача у судове засідання не зявився, 25 серпня 2015 року подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив провести розгляд справи у його відсутності на підставі раніше поданих документів, не заперечив проти винесення заочного судового рішення (а.с. 36). Відповідач [PERSON] в судові засідання на 13 та 27 серпня 2015 року не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи (а.с. 35, 37, 38), не повідомив суд про причину неявки, не просив розглядати справу за його відсутності. З урахуванням положень ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» про стягнення заборгованості із [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за платуплату (у будь який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне майбутньому ( майбутня вимога). Відповідно до змісту статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі договору факторингу № 1/15ФКю від 08 травня 2015 року (а.с. 12-13) ТОВ «Кредекс Фінанс» передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія Європейська Агенція з повернення боргів» за плату, який відступає ТОВ «Кредекс Фінанс» права вимоги до боржників зазначених в реєстрі заборгованостей. ТОВ «Фінансова компанія Європейська Агенція з повернення боргів», в свою чергу, отримало право вимоги за кредитним договором з [PERSON] на підставі договору факторингу № 2 від 08 жовтня 2012 року з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», яке набуло право вимоги на підставі договору факторингу № 20120618-Г від 19 червня 2012 року із ПАТ «Платинум Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено право кожної особи у порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договорів № 688/2505SFPR7 та № 687/2505SFPR7 від 03 грудня 2011 року (а.с. 7, 10). Предметом договору № 687/2505SFPR7 від 03 грудня 2011 року є кредит в сумі 5\~323 гривні 27 копійок, а договору № 688/2505SFPR7 від 03 грудня 2011 року - кредит в сумі 4\~460 гривень 61 копійка. Дані кошти відповідач отримав шляхом безготівкового їх перерахування на рахунок продавця за реквізитами, зазначеними позичальником (а.с. 7,10) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,0001 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 грудня 2013 року (п. 1.1. Договору) (а.с. 7,10). Відповідно до п. 1.2 Договорів для видачі та зарахування коштів для погашення кредиту Банк відкрив позичальнику рахунок, а позичальник у свою чергу доручив Банку самостійно утримувати всі належні комісії, що мають сплачуватися при видачі кредиту, перераховувати з рахунку кредитні кошти на рахунок продавця товару та страхові премії на рахунок страхувальника. Перерахування коштів для погашення заборгованості за кредитом повинно було здійснюватись позичальником з 25 по 31 число кожного місяця включно (п.п. 2.5). Позичальник зобовязувався повернути наданий кредит, проценти за користування кредитом, комісії з надання та обслуговування кредиту та всі інші платежі за кредитом у встановлених Договором розмірах і строках та виконати свої зобовязання за даним Договором в повному обсязі.. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Позичальником за період з 03 грудня 2011 року по 08 липня 2015 року за кредитними договорами від 03 грудня 2011 року сплачено на користь ПАТ «Платинум Банк» 1\~140 гривень (договір № 688/2505SFPR7) та 1\~267 гривень (договір № 687/2505SFPR7). Останній платіж [PERSON] здійснено 27 серпня 2012 року. 18 червня 2012 року під час відступлення права вимоги від ПАТ «Платинум Банк» зупинено нарахування відсотків та інших платежів. Відповідно до витягу з Реєстру заборгованостей за договором факторингу №1/15-ФКю від 08 травня 2015 року: - по договору № 688/2505SFPR7 від 03 грудня 2011 (а.с. 4) у [PERSON] утворилась заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 4\~088 гривень 60 копійок. - по договору № 687/2505SFPR7 від 03 грудня 2011 заборгованість у сумі 4\~876 гривень 30 копійок (зворот а.с. 4). Проценти за користування кредитом нараховуються банком з дати надання кредиту щомісячно на дату сплати поточної заборгованості за кредитом, виходячи з залишку непростроченої заборгованості за кредитом (п. 2.3 Договору (а.с. 7, 10). Станом на 08 липня 2015 року у [PERSON] утворилась заборгованість за процентами в сумі 36 гривень ( кредитний договір № № 688/2505SFPR7) та 140 гривень (кредитний договір № 687/2505SFPR7). Пунктом 5.3 Договору передбачено, що у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню у розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення. Витягом з реєстру заборгованостей (а.с. 4) доведено, що відповідач позичальник [PERSON] має заборгованість по пені за договором № 688/2505SFPR7 сумі 638 гривень 80 копійок, а за договорм № 687/2505SFPR7 в сумі - 784 гривні. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитними договорами становить 10\~563 гривні 70 копійок (за кредитним договором № 688/2505SFPR7 - 4\~763 гривні 40 копійок; за кредитним договором № 687/2505SFPR7 - 5\~800 гривень 30 копійок). Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за його порушення. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Підпунктом «ж» п.1.1.1 Договору встановлено дату повернення кредиту 03 грудня 2013 року (а.с. 7,10). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога ТОВ «Кредекс Фінанс» є цілком законною, обґрунтованою вимогами цивільного законодавства та умовами Договорів, а тому підлягає до задоволення. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 243 гривні 60 копійок судового збору (а.с. 1), які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved