Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 19.11.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 160-162 СК України. Ухвалою суду від 05.12.2019 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду\~від 16.01.2020\~року витребувано\~від Служби\~у справах\~дітей Одеської\~міської ради\~та органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надати висновок щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] . 17.07.2020 року до суду надано висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради щодо заявлених вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав суду пояснення по суті позову, погодившись з визначенням місця проживання дитини з матір`ю, зауваживши, що заперечує проти того, щоб позивач вивозила дитину за кордон під час пандемії коронавірусу. Представник третьої особи Київської районної адміністрації як органу опіки та піклування до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутності третьої особи, в якій зазначила, що висновок від 09.07.2020 року підтримує та у вирішенні всіх питань покладається на розсуд суду. ІІ [PERSON] АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 12.08.2017 року по 12.09.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Позивач зазначає, що дочка потребує материнської присутності, для виховання та розвитку дочки нею створені відповідні умови. На даний час позивач бажає визначити місце проживання дитини з нею, щоб мати можливість виїжджати з дитиною до батьків позивача без згоди відповідача, який такої згоди не надає. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався, в судовому засіданні суду пояснив, що заперечує проти того, щоб позивач вивозила дитину за кордон під час пандемії коронавірусу, але не заперечує проти проживання дитини з матір`ю. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 12.08.2017 року уклали шлюб, зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1886, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] /а.с.9/. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що 19.10.2017 року складено відповідний актовий запис №6997 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] /а.с.10/. З Довідки про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 30.11.2017 року /а.с.12/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2019 року шлюб, зареєстрований 12.08.2017 року між [PERSON] і [PERSON] розірвано /а.с.21-23/. Судом досліджено висновок від 09.07.2020 року №1091/01-11 Київської районної адміністрації Одеської міської ради «Про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] », яким визначено вважати доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - гр. [PERSON] , [INFO] . При цьому у висновку вказано, що за місцем проживання дитини створені всі необхідні умови для виховання, навчання, розвитку та відпочинку, мати здатна виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за малолітньою дитиною, родина ознак складних життєвих обставин не має. На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.07.2020 року були присутні обидва батьки. Мати дитини наполягала на задоволенні своєї заяви стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Батько дитини [PERSON] , [INFO] , не заперечував стосовно визначення місця проживання малолітньої разом з матір`ю. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено що сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час проживає разом з матір`ю - позивачем [PERSON] . Батько дитини - відповідач [PERSON] не має заперечень щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, однак зауважує, що не погоджується на виїзд дитини за кордон, особливо під час пандемії коронавірусу. При ухваленні рішення щодо визначення місця проживання дитини сторін суд приймає до уваги висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування, а також той факт, що відповідач [PERSON] не має заперечень щодо проживання доньки з матір`ю. Доводи сторони відповідача щодо незгоди з виїздом дитини за кордон суд відхиляє як такі, що не відносяться до предмету спору. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, оскільки це відповідає інтересам малолітньої доньки сторін.

Outcome: approved