Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачки на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки заборгованості за кредитним договором №79 від 15.12.2017 року у розмірі 14900,82 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 грудня 2017 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] було договір відновлювальної кредитної лінії №79, відповідно до якого відповідачці [PERSON] було надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії в сумі 2000 грн. строком на дванадцять місяців до 14 грудня 2018 року зі сплатою 360 % річних за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, при цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом включно, протягом строку дії цього договору. Нарахування та сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідачка свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконує і станом на 10 грудня 2020 року загальна сума її боргу становить 14900,82 грн. Першою всеукраїнською кредитною спілкою надсилалися відповідачці листи з вимогою погашення заборгованості, однак, [PERSON] заборгованості не погасила, тому просить суд стягнути з відповідачки на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Першої всеукраїнської кредитної спілки в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до вимог чч.6, 10 ст.187 ЦПК України судом було надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання перебування такої фізичної особи. Згідно отриманої судом інформації, було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] . Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Мотиви застосування норм права судом. 15 грудня 2017 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії №79, згідно умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 2000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 360,0% річних за користування кредитом (п.1.1 та 1.3 кредитного договору). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно із ст. 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Крім того, відповідно до п. 4.6 кредитного договору в разі неповернення кредиту у строк, передбачений п.1.3 цього Договору, вважається, що позичальник продовжує користуватись кредитом і він зобов`язаний сплачувати проценти за користуванням кредитом до дня повернення кредиту включно. Пунктом 4.7 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повернення отриманого кредиту, нарахованих процентів позичальник сплачує на користь Кредитодавця штраф у розмірі: у разі прострочення 10 днів - 10% від суми одержаного кредиту; у разі прострочення 20 днів - 20% від суми одержаного кредиту; у разі прострочення 30 днів і більше - 50% від суми одержаного кредиту. В судовому засіданні з`ясовано, що відповідачка [PERSON] 15.12.2017 отримала від позивача кошти в сумі 2000,00 грн. у якості кредиту строком на 28 днів, що підтверджується заявою на отримання кредиту (траншу) від 15.12.2017, копією чека № 0001 від 15.12.2017. Взяті на себе зобов`язання за договором відновлювальної кредитної лінії № 79 від 15.12.2017 відповідач належним чином не виконала, 27.12.2019 сплатила кошти в сумі 1000,00 грн., згідно з наданим позивачем розрахунком. Як вбачається із розрахунку заборгованості, борг відповідача станом на 10 грудня 2020 року за кредитним договором становить 14900,82 грн., з яких: 2000 грн - сума неповернутого кредиту, 11900,82 грн - нараховані та несплачені відсотки за фактичне користування кредитом, 1000,00 грн. - штраф згідно п. 4.7 кредитного договору. Розмір штрафу, який складає 50% від суми отриманого і неповернутого вчасно кредиту (2000,00 грн.), підлягає стягненню з відповідача, оскільки термін прострочення перевищує 30 днів. Таким чином, оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачкою умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, яка не оспорила ані суму позову, ані підстав, з яких позов заявлений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягаютьзадоволенню у повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 525, 526, 530, 610- 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved