Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], проживаючого в [INFO], який має захворювання на заразну форму туберкульозу і створює епідемічну загрозу для оточуючих. Від проходження лікування [PERSON] ухиляється. Згідно висновку лікарської консультативної комісії та відповідно до медичної картки стаціонарного хворого № 1562 встановлено, що [PERSON] хворіє на фіброзно-кавернозний туберкульоз з бактеріовиділенням та розпадом легеневої тканини з розширеною медикаментозною стійкістю до протитуберкульозних препаратів I та II ряду і підлягає примусовому стаціонарному лікуванню. Зважаючи на небезпеку хвороби для оточуючих, [PERSON] повинен бути примусово госпіталізований до лікувального закладу для проходження лікування в примусовому порядку строком на 3 місяці. В судовому засіданні представник КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» заяву підтримала, та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Особа, відносно якої розглядається примусова госпіталізація до протитуберкульозного закладу, в судове засідання не з'явилась, згідно висновку ЛКК КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», [PERSON] несе загрозу зараження туберкульозом оточуючих, тому суд вважає можливим розгляд заяви за відсутності такої особи. [PERSON] судом повідомлений про розгляд даної заяви. У судове засідання свого представника не направив. Заслухавши пояснення представника КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає в [INFO]. З представленої копії медичної картки стаціонарного хворого № 1562 слідує, що [PERSON] з 2014 року знаходиться на обліку в диспансері. З 22 серпня 2017 року по 23 листопада 2017 року знаходився на лікуванні з діагнозом фіброзно-кавернозний туберкульоз з бактеріовиділенням та розпадом легеневої тканини з розширеною медикаментозною стійкістю до протитуберкульозних препаратів I та II ряду. Відповідно до довідки лікаря-фтизіатра КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер», [PERSON] знаходиться під наглядом лікувального закладу з 27 листопада 2017 року. На даний час не лікується. [PERSON] несе загрозу зараження туберкульозом оточуючих, членів сім»ї та потребує примусового лікування строком на 3 місяці. Аналогічне зафіксовано і в висновку ЛКК КЛПЗ «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер». Згідно ч.1, 3 ст.11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки останній становить загрозу розповсюдження хвороби, що підтверджується мотивованим медичним висновком про необхідність його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. На підставі викладеного,

Outcome: approved