Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

КС «Партнер» звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що 22.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 15000 грн., який зобов'язалась повернути зі сплатою відсотків відповідально до умов, передбачених цим договором. В забезпечення своєчасності виконання зобов'язань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором 22.07.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки. В порушення своїх зобов'язань за зазначеним вище кредитним договорам, станом на 02.09.2014 року, [PERSON] заборгувала позивачу 24600 грн., з яких: 13137,03 грн. - залишок за сумою кредиту; 3273,38 грн. - відсотки за користування кредитом; 8189,59 грн. - відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. На письмові вимоги позивача про добровільне погашення вищезазначеної заборгованості відповідачі жодним чином не реагують, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідачів солідарно вищевказану суму боргу. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на неодноразові виклики суду в судові засідання (18.09.2014 року, 03.10.2014 року, 15.10.2014 року та 04.11.2014 року) не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. З огляду на вищезазначене суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 22.07.2013 року між позивачем КС «Партнер» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № КСНП-0000263, згідно якого остання отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 15000 грн., який зобов'язалась повернути відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитним договором протягом 36 місяців з моменту отримання коштів, а саме в строк до 22.07.2016 року, зі сплатою 70 % річних за весь час користування кредитом (6 - 7, 8). КС «Партнер» виконала свої зобов'язання перед [PERSON], надавши їй, як члену КС «Партнер» (копії заяв на вступ до кредитної спілки та копія прибуткового касового ордера № 2832 від 22.07.2013 року про вступний внесок (а.с. 10, 11, 12), кошти згідно кредитного договору через касу, що підтверджується копією видаткового касового ордеру № 604 від 22.07.2013 року (а.с. 14). Крім того, в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором 22.07.2013 року між КС «Партнер» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки за № 00000263-П, відповідно до умов якого поручитель прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань (а.с. 9). Згідно з п.п. 2.2 договору поруки поручитель та боржник несуть грошову та майнову відповідальність перед кредитодавцем як солідарні боржники. Поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту, сплату відсотків, неустойки, відшкодування збитків завданих кредитодавцю внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору кредиту. Відповідно до п.п. 2.3 договору поруки поручитель зобов'язаний вести контроль за виконанням зобов'язань позичальника. Проте, в зв'язку з порушенням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № КСНП-0000263 від 22.07.2013 року, враховуючи умови договору про несвоєчасне виконання зобов'язань, згідно наданого розрахунку заборгованості, станом на 02.09.2014 року [PERSON] заборгувала позивачу 24600 грн., з яких: 13137,03 грн. - залишок за сумою кредиту; 3273,38 грн. - відсотки за користування кредитом; 8189,59 грн. - відсотки за несвоєчасну сплату кредиту, що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 5). Про необхідність виконати зобов'язання за кредитним договором в добровільному порядку відповідачам направлялись досудові вимоги, які були отримані ними, проте залишились без виконання (а.с. 19, 20, 21). В результаті такого прострочення відповідачі істотно порушили умови укладених з ними договорів, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності. Оскільки судом встановлено, що відповідачі не дотримуються умов укладених з ними договорів, в порядку та в передбачені ними строки, кредит не повернули, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст. 526, 530, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Крім того, відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Зазначені положення також відображені у вищезазначеному договорі поруки (а.с. 9). Тому вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № КСНП-0000263 від 22.07.2013 року пред'явлена законно та обґрунтовано. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в рівних частках на користь позивача судові витрати, понесені ним на сплату судового збору при подачі позову до суду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № 223 від 02.09.2014 року сплачено судовий збір в розмірі 246 грн. (а.с.1).

Outcome: approved