Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові зазначено, що відповідачка є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітньої дитини, вихованням дитини не займається, її долею не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклується. Позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передана дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що вимоги позивача безпідставні, оскільки вона не ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини. Дійсно, одного разу вона приїхала з поля і попросила старшого сина забрати [PERSON] зі школи, але він пішов гуляти, а вона лягла спати. [PERSON] зі школи привели вчителі, вона перевдягнулася в шорти і футболку та пішла на вулицю гуляти. Вона хоче повернути [PERSON] в свою родину, в теперішній час підробляє і планує працевлаштовуватися офіційно. Де знаходяться її старший син [PERSON] вона не знає, він переховується, не хоче вчитися. Середня донька [PERSON] живе у хрещеної, їй там подобається, дитина не хоче з нею жити. Зазначає, що вона хороша мати, виховує доньку належним чином, а служба у справах дітей та вчителі в школі до неї прискіпливо ставляться і наговорюють. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 22 квітня 2017 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , про що 26 червня 2014 року складено відповідний актовий запис № 821. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 09 жовтня 2020 року, в актовому записі № 821 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини - [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері [PERSON] .. Згідно повідомлення/інформації про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах від 07 жовтня 2020 року, матір учениці 1-Г класу [PERSON] упродовж вересня - жовтня 2020 року систематично забирала дитину після уроків, запізнюючись на годину - півтори. 05 жовтня 2020 року під час бесіди з представниками психологічної служби вона була повідомлена стосовно виконання батьківських обов`язків, що було зафіксовано в журналі з профілактичних бесід. 07 жовтня 2020 року в класі, де навчається [PERSON] , навчальні заняття закінчилися о 12 годині 45 хвилин, мати вчасно дівчину не забрала. Класний керівник 1-Г класу [PERSON] чекала з дівчиною до 15 години 00 хвилин та звернулася за допомогою до психологічної служби закладу освіти. Комісія у складі: класного керівника [PERSON] , практичного психолога [PERSON] , практичного психолога [PERSON] , соціального педагога [PERSON] , о 15 годині 30 хвилин разом із дівчиною вирушили за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була вдома, вона перебувала в неадекватному стані, спричиненому алкогольним сп`янінням: хода хитка, рухи неконтрольовані, мова нерозбірлива, із використанням нецензурної лексики, поводила себе агресивно. У ході зауваження з боку психологічної служби матір почала кидатися з кулаками, погрозами, унаслідок чого о 16 годині 02 хвилин було викликано наряд поліції та повідомлено в службу у справах дітей. Матір різко вирвала дитину з рук класного керівника та протягом години блукала з нею вулицями міста. Дитина одягнена не по сезону: легкі шорти, футболка, гумові капці, вона брудна, голодна та перелякана. Таким чином, мати створює умови, які загрожують життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] .. Згідно характеристики з місця проживання, виданою головою квартального комітету № 43 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 08 жовтня 2020 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належить [PERSON] - бабусі [PERSON] , де вона офіційно числиться зі своїми дітьми: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Протягом останнього року [PERSON] мешкає ще за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, яка належить [PERSON] , яка мешкає в м. Москва. За словами сусідів в цій квартирі збирались наркомани, шум та крики цілу ніч, викликалася неодноразово поліція. Старші діти [PERSON] знаходяться десь в інтернаті, однак влітку всі були із нею. З 01 вересня її молодша донька [PERSON] пішла до першого класу і за словами сусідів, вчителька просила батьків сусідської дівчинки, яка навчалася в тому ж класі, що і [PERSON] , забирати дитину зі школи разом зі своєю дитиною, оскільки за нею не приходить мати. На початку вересня вона проходила повз будинок [ADDRESS] , назустріч їй вийшла [PERSON] в жахливому стані, чи-то в стані алкогольного сп`яніння, чи-то в стані наркотичного сп`яніння, ледве трималася на ногах і з нею була маленька [PERSON] . На думку сусідів, [PERSON] необхідно лікувати, а дітей негайно у неї відібрати, оскільки в теперішньому своєму стані вона не може про них піклуватися. Згідно рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 08 жовтня 2020 року № 195/1, негайно відібрано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та влаштовано до ВП «Дитяча лікарня» КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області до вирішення питання щодо подальшої долі дитини. Згідно інформації відділу охорони здоров`я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 12 жовтня 2020 року, декларація на медичне обслуговування дитини [PERSON] , [INFO] , у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Мелітопольської міської ради Запорізької області не укладена. У 2014 році мати з дитиною зверталися до амбулаторії ЗПСМ № 9 до лікаря педіатра [PERSON] , але мати з дітьми вибула до м. Генічеська та забрала медичну документацію на дитину. В подальшому мати з дитиною [PERSON] за медичною допомогою не звертались. Згідно інформації про результати оцінки потреб сім`ї/особи [PERSON] Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 16 жовтня 2020 року, родина потребує соціального супроводу, але мати з актом оцінки потреб сім`ї не ознайомлена, на залишене запрошення з`явитися до Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для з`ясування ситуації не відреагувала. Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2020 року, 22 вересня 2020 року об 11 годині 00 хвилин [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , забирали продукти харчування, висловлювалася нецензурною лайкою на адресу бабусі [PERSON] , після чого розбила вікно у будинку, чим вчинила насильство в сім`ї психологічного та економічного характеру. Судом визнано [PERSON] винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок, а також стягнуто на користь держави судовий збір. Зазначена постанова суду набрала законної сили 24 листопада 2020 року. Згідно інформації служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 03 грудня 2020 року, до служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації 05 жовтня звернувся відділ освіти, культури, молоді та спорту Генічеської районної державної адміністрації з приводу учня 9-В класу «Генічеської школи І-ІІІ ступенів № 3 - дошкільний навчальний заклад» [PERSON] , [INFO] , який станом на 05 жовтня 2020 року не приступив до навчання. 08 жовтня 2020 року представниками поліції та служби у справах дітей здійснено виїзд за вказаною адресою проживання родини, а саме: [ADDRESS] . Під час обстеження з`ясовано, що за даною адресою розташовується Генічеський районний Благодійний центр «Благодать». Під час бесіди з працівниками Центру було встановлено, що мати дитини - [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , у червні 2020 року виїхали до м. Мелітополя Запорізької області, точної адреси не повідомляли. Також у телефонній розмові [PERSON] повідомив, що він перебуває у м. Києві на заробітках, жоден з дітей з ним не перебуває, зв`язок з матір`ю дітей не підтримує, але стверджував, що діти разом з матір`ю. Згідно інформації служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 16 грудня 2020 року, 04 грудня 2020 року працівниками служби у справах дітей здійснений виїзд за адресою: [ADDRESS] . В ході виїзду встановлено, що за даною адресою розташовується Генічеський районний Благодійний Центр «Благодать».В ході бесіди працівники пояснили, що [PERSON] і [PERSON] у закладі не перебувають. Також під час виїзду було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває у [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Жінка пояснила, що дівчинку мати залишила у її родині тимчасово, але вже тривалий час долею доньки не опікується, не телефонує та матеріально не утримує. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15 грудня 2020 року, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , встановлено, що [PERSON] тривалий час, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дочки, не піклується про її фізичний, розумовий та духовний розвиток, своєю поведінкою створила умови, які загрожували життю та здоров`ю дитини. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження умов проживання від 05 лютого 2021 року, за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] .. Умови проживання: задовільні, газовий конвектор, є необхідні меблі. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: зі слів власниці будинку для [PERSON] , [PERSON] і їх матері є одне ліжко, коли вони приходять переночувати. Із бесіди з [PERSON] встановлено, що [PERSON] та її син [PERSON] не проживають за вказаною адресою, періодично приходять, щоб поїсти або переночувати, а також забрати пенсію та будь-які продукти. Бабуся голодна, її кормлять сусіди. [PERSON] з компанією знімають металеві листи з літньої кухні. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є класним керівником [PERSON] . Мати [PERSON] вона знає з 01 вересня 2020 року, коли дитина прийшла навчатися до першого класу. Були непоодинокі випадки, коли мати вчасно не забирала дитину зі школи, охоронець у школі звертав увагу на стан матері, коли вона приходила за донькою. З відповідачкою неодноразово проводили бесіди, але вона заходів не вживала, дитину приходили забирати зі школи якісь невідомі люди. В черговий раз, 07 жовтня 2020 року мати дитину вчасно не забрала після уроків, вона чекала до 15 години 00 хвилин, після чого вони з психологами і соціальним педагогом повели дитину додому. Там мати вийшла з двору, забрала дитину, їх не впізнала, була в не зовсім адекватному стані. Коли відповідачка почула, що вони викликали соціальну службу, схопила доньку і почала з нею тікати. Вони ходили за ними приблизно годину, викликали поліцію. Коли приїхала поліція, то відповідачка стала кидатися на працівників поліції, а вона покликала дівчинку до себе і [PERSON] прибігла до неї, обняла її і сказала, що вона змерзла. Дівчинка дуже розумна, ласкава, але до школи приходила не дуже доглянута, голодна, довгий часу неї не було необхідного приладдя, мати на всі зауваження і прохання вчителів не зважає, у неї завжди лише відмовки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює соціальним педагогом школи № 4. У вересні 2020 року їй повідомили, що є зауваження до матері дитини [PERSON] , з матір`ю неодноразово проводились бесіди. Чергова бесіда була 05 жовтня 2020 року. 07 жовтня 2020 року о 15 годині 00 хвилин їй подзвонила класний керівник [PERSON] і повідомила, що дитину знову не забрали після занять. Вони комісією пішли з дитиною до неї додому і дівчинка повела їх за адресою: [ADDRESS] , там двері розхитані, у вікнах немає стекол, вони забиті плівкою, всюди не прибране сміття, умови проживання неналежні. Там вони покликали мати дитини, яка вийшла до них, однак вона була в неадекватному стані, із запахом алкоголю. Також з двору вийшла компанія чоловіків. Відповідачка їх не впізнала і не розуміла, чому вони прийшли, лаялася, виганяла їх, вирвала дитину з рук і пішла до будинку. Вони викликали службу по справам дітей і поліцію. [PERSON] вийшла на вулицю легко вдягнена, а мати, почувши, що вони викликали поліцію, взяла дитину і кудись пішла з нею, а вони пішли за ними. Приблизно годину вони ходили, весь цей час дівчинка дивилася, де вони, чи йдуть за нею, спостерігала за ними, а потім [PERSON] відпустила руку [PERSON] , дівчинку покликала класний керівник і дитина побігла до неї. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є приватним підприємцем, у неї є торгівельний лоток на ринку, а влітку вона з бригадою їздять працювати на поля. В її бригаді була і відповідачка, претензій до неї не було. З 01 вересня 2020 року [PERSON] перестала працювати на полях, оскільки у неї є донька, яку потрібно було водити та забирати зі школи. Можливо у вересні [PERSON] ще декілька разів їздила працювати на полях. У відповідачки троє дітей, де вони і як живуть, вона не знає. В теперішній час відповідачка проходить стажування у неї на ринку, через деякий час вона її оформить офіційно. Таким чином, зі свідчень допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідачка неналежним чином виконує батьківські обов`язки по вихованню своєї дочки, не піклується про її фізичний та розумовий розвиток, не створює умови для отримання дитиною освіти, на неодноразові зауваження педагогічних працівників не реагує та відповідні заходи не вживає. Крім того, залишення дитини із матір`ю вочевидь загрожувало життю та здоров`ю дитини. Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти свідченням допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , їх свідчення не суперечать одне одному, жодного суперечливого факту ними в судовому засіданні надано не було. Стосовно ж свідчень свідка [PERSON] , то суд не може прийняти їх до уваги, оскільки свідком не було повідомлено жодних обставин щодо виконання або не виконання відповідачкою батьківських обов`язків відносно її малолітньої дитини. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що мати малолітньої дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, не піклується про її життя і здоров`я, не забезпечує їй належного догляду, харчування, умов проживання і своєю поведінкою створила умови, внаслідок чого малолітню дитину було відібрано від матері та влаштовано до ВП «Дитяча лікарня» КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області. За час після відібрання малолітньої дитини від матері мати дитини жодного разу не відвідала свою малолітню доньку, будь-якого інтересу до неї не виявляла, тим самим відповідачка фактично самоусунулася від участі у житті своєї малолітньої дитини. Посилання відповідачки на те, що вона не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON] , судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що відповідачка належним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї малолітньої дитини, останньою суду не надано. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. Натомість, матеріали цивільної справи містять докази свідомо нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками по відношенню до своєї малолітньої дитини, оскільки остання, після відібрання дитини, маючи реальну можливість змінити своє ставлення до дитини та почати виконувати свої батьківські обов`язки належним чином, нехтує ними, не піклується про життя і здоров`я своєї малолітньої дитини, не забезпечує їй належного догляду і харчування, а також належних і безпечних умов проживання. Тобто, зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідачки від виховання її малолітньої дитини, оскільки в ході судового розгляду була встановлена винна поведінка матері, свідоме нехтування нею своїми обов`язками. Також суд враховує і виходить з найкращих інтересів малолітньої дитини в даній справі. Так, при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий міжнародний консенсус на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Отже, рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Тому суд приходить до висновку, що першочерговими та найкращими інтересами малолітньої дитини у даній справі є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним, і таким середовищем не є сім`я відповідачки - матері малолітньої дитини. Таким чином, судом встановлено, що мати дитини [PERSON] систематично, навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини протягом тривалого часу: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умови для отримання дитиною освіти. Крім того, відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатною та має можливість надавати допомогу на утримання доньки. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах малолітньої дитини, позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої дитини та стягнути з відповідачки на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передана дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved