Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивачі звернулись до суду із заявою до відповідача, в якій просять: - стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 14 892 грн. 00 коп.; - стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] , [INFO] страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 14 892 грн. 00 коп.; - стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] , [INFO] , страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 14 892 грн. 00 коп.; - стягнути одноразово з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] страхове відшкодування у зв`язку з втратою годувальника на [PERSON] , [INFO] в сумі 9 007 грн. 20 коп.; - стягнути одноразово з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] страхове відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника на [PERSON] , [INFO] в сумі 53 080 грн. 72 коп. Позовна заява обґрунтована тим, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.06.2019 року [PERSON] був засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК був звільнений від кримінальної відповідальності з випробуванням строком на 2 роки. Так [PERSON] порушив вимоги п.п. 12,4, 12,9 б) Правил дорожнього руху, в результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження, [INFO] помер. Потерпілими від кримінального правопорушення є [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зі страхового полісу № АМ/556448 від 10.03.2018 року передбачено виплату за шкоду заподіяну життю та здоров`ю - 200 000 гривень. 30.07.2019 року позивач [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування моральної шкоди та відшкодування шкоди завданої втратою годувальника. Рішенням страхової компанії від 31.10.2019 року позивачу було виплачено частково страхове відшкодування шкоди завданої втратою годувальника в сумі 134 028 грн., що складає по 67 014 грн. 00 коп. на кожну дитину, у відшкодуванні моральної шкоди взагалі було відмовлено. Тобто сплачена мінімальна сума страхового відшкодування шкоди завданої втратою годувальника, а не сума за страховим полісом. Рішення відповідача про часткове відшкодування шкоди завданої втратою годувальника та відмову у виплаті моральної шкоди [PERSON] вважає незаконною, оскільки це суперечить нормам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На момент ДТП, внаслідок якої загинув [PERSON] , одній дитині було 12 років, іншій 10 років, тобто вони мають право на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника. Померлий протягом останнього року працював з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року (6 місяців) на ПАТ «Гідросила МЗТГ», та мав заробітну плату в розмірі 7 845 грн. 12 коп., з 01.07.2017 року по 21.12.2017 року не працював, мінімальна заробітна плата складає 3 200 грн., загальна сума доходу складає 66 270 грн. 73 коп., середня за місць складає 5 552 грн. 56 коп. Згідно довідки ПФУ пенсія в разі втрати годувальника на дітей складає 2 525 грн. 48 коп., тобто по 1 126 грн. 24 коп. на кожну дитину щомісячно. До повноліття [PERSON] , [INFO] , 67 місяців 15 днів х 1 126 грн. 24 коп. = 76 021 грн. 20 коп. (сума відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника). До повноліття [PERSON] , [INFO] , 106 місяців 19 днів х 1 126 грн. 24 коп. = 120 094 грн. 72 грн. (сума відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника). Загальна сума відшкодування на двох дітей до досягнення ними повноліття у зв`язку з втратою годувальника складає 196 115 грн. 92 коп. Таким чином, відповідач не сплатив ще 62 087 грн. 92 коп., з яких 9 007 грн. 20 коп. - сума відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника належать сплаті [PERSON] , 53 080 грн. 72 коп. - належить до виплати [PERSON] . Крім того, позивач [PERSON] вважає незаконною відмову у виплаті моральної шкоди, оскільки Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям. Загальний розмір такого страхового відшкодування становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Моральна шкода, що підлягає сплаті становить 14 892 грн. 00 коп. кожному. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Від представника позивачів - адвоката Савлук О.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Питання про відшкодування шкоди в даному випадку регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ліміт відповідальності згідно Полісу № АМ/5564448, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілих становить 200 000 грн. 00 коп. АТ «СГ «ТАС» вже виплатило позивачам 134 028 грн. 00 коп. Позивач - [PERSON] звернулась до відповідача 30.07.2019 року з заявою про відшкодування моральної шкоди в сумі 44 676 грн. 00 коп. та відшкодування шкоди завданої втратою годувальника в розмірі 134 028 грн. 00 коп. Згідно чинного законодавства загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, що складає 3 723 х 36 = 134 028 грн. 00 коп. Таким чином, [PERSON] , звертаючись з заявою про виплату страхового відшкодування, погодилась з розміром шкоди за втрату годувальника. Вимога позивача [PERSON] про відшкодування 62 087 грн. 92 коп. страхового відшкодування за втрату годувальника є безпідставною. Крім того, позивач [PERSON] вимагає стягнути з АТ «СГ «ТАС» моральну шкоду в розмірі 44 676 грн. 00 коп. Вироком суду від 21.06.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було затверджено мирову угоду про стягнення моральної шкоди в розмірі 304 454 грн. 00 коп. АТ «СГ «ТАС» було співвідповідачем по справі, моральна шкода покрита в повному обсязі згідно мирової угоди. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 1098 /а.с.14/. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 658 /а.с.16/. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 258 /а.с.17/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 1110 /а.с.15/. Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2019 року встановлено, що 30.06.2018 року приблизно о 22 годині 18 хвилин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки DAEWOO T-13110, реєстраційний номер [NUMBER] рухався по вул. Інтеркультурна з боку вул. Індустріальної в напрямку вул. Гагаріна в м. Мелітополі Запорізької області, зі швидкістю не менше ніж 95,8 км/год, чим перевищував максимальну дозволену швидкість руху в населеному пункті та створив небезпечну дорожню ситуацію, поставивши себе та інших учасників дорожнього руху. На шляху прямування водій [PERSON] , наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул. Будівельною, маючи об`єктивну можливість побачити пішоходів [PERSON] та [PERSON] , які переходили проїзну частину справа - наліво за напрямком його руху, та технічну можливість уникнути наїзду при максимально допустимій швидкості руху в межах населеного пункту - 50 км/год, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого на перехресті з вул. Будівельна скоїв наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті наїзду пішоходу [PERSON] були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер у лікарні 02.07.2018 року. [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] був звільнений від призначеного йому покарання з випробуванням строком на 2 роки. З [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, затвердивши мирову угоду від 21.06.2019 року, за якою [PERSON] зобов`язався виплати суму 304 454 грн. 00 коп. рівними частинами по 2 537 грн. 00 коп. щомісяця протягом 120 місяців до повного погашення суми 304 454 грн. 00 коп. [PERSON] . [PERSON] згодна отримати від [PERSON] грошову суму в розмірі 304 454 грн. 00 коп. рівними частинами по 2 537 грн. 00 коп. щомісяця до повного погашення. Провадження за цивільним позовом [PERSON] було закрито у зв`язку з затвердження мирової угоди /а.с.11-12/. 29 липня 2019 року на підставі вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2019 року був виданий виконавчий лист /а.с.13/. Згідно довідки голови квартального комітету № 8 народних депутатів Мелітопольської міської ради [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми дітьми [PERSON] , 2008 року народження та [PERSON] , 2006 року народження /а.с.18/. Згідно довідки про доходи № 62 від 05.09.2018 року виданою Публічним акціонерним товариством «Гідросила МЗТГ» [PERSON] в період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року отримав загальну суму доходів в розмірі 47 070 грн. 73 коп. /а.с. 19/. Згідно довідки № 084650000354 виданої ПФУ від 25.09.2018 року [PERSON] перебуває на обліку в Мелітопольського об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію в разі втрати годувальника на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.07.2020 року в розмірі 2 252 грн. 48 коп. /а.с.20/. Згідно полісу № АМ/5564448 про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума на шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 200 000 грн. 00 коп. /а.с.27/. Згідно заяви про страхове відшкодування від 30.07.2019 року [PERSON] звернулась до АТ «СГ «ТАС» та погодилась з тим, що розмір страхового відшкодування складає 178 740 грн. 00 коп., в тому числі 134 064 грн. 00 коп. - відшкодування шкоди внаслідок втрати годувальника, 44 676 грн. 00 коп. - моральна шкода /а.с. 54/. 15.11.2019 року [PERSON] було виплачено страхове відшкодування згідно договору № АМ5564448 від 10.03.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 6098 /а.с.52/. Згідно листа Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» від 31 жовтня 2019 року вих. № Г1400/7657 встановлено, що ПАТ «СГ «ТАС» розглянуті подані [PERSON] документи з приводу відшкодування шкоди завданою втратою годувальника пов`язаних зі смертю [PERSON] внаслідок ДТП за участю автомобіля ЗАЗ Daewoo Т-13110 державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що мала місце 30.06.2018 року в якому [PERSON] був пішоходом. 30.07.2019 року [PERSON] звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» з заявою на виплату страхового відшкодування моральної шкоди та відшкодування шкоди завданої втратою годувальника. Згідно вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.06.2019 року між [PERSON] та [PERSON] була затверджена мирова угода про стягнення моральної шкоди в розмірі 304 454 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, моральна шкода вже покрита. Згідно заяви про склад сім`ї кількість членів родини які мають право отримати відшкодування шкоди завданої втратою годувальника складає 2 людини, а саме [PERSON] (донька загиблого) та [PERSON] (син загиблого). Тобто відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, яка належать діяти загиблого складає по 67 014 грн./чол. (134 028/2=67 014) /а.с.28-29/. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ст.ст. 12,81,89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] страхового відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника на [PERSON] , [INFO] , в сумі 9 007 грн. 20 коп., [PERSON] , [INFO] в сумі 53 080 грн. 72 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Відповідно до вимог ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Суд звертає увагу, що ліміт відповідальності згідно Полісу № АМ/5564448 за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих становить 200 000 грн. Згідно заяви про страхове відшкодування від 30.07.2019 року, з яким [PERSON] звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було узгоджено суму страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 134 064 грн. 00 коп., які були сплачені позивачу. Отже, погоджуючи розмір страхового відшкодування, сторонами було спільно визначено розмір шкоди, який був сплачений одним платежем, в передбаченому діючим законодавством порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] страхового відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника на [PERSON] , [INFO] , в сумі 9 007 грн. 20 коп., [PERSON] , [INFO] в сумі 53 080 грн. 72 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на свою користь страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 14 892 грн. 00 коп., на користь [PERSON] , [INFO] страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 14 892 грн. 00 коп., на користь [PERSON] , [INFO] , страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 14 892 грн. 00 коп. При вирішенні питання про можливість задовольнити позовні вимоги у вказаній частині, суд враховує наступне. Пунктом 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до п. 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог в цій частині, посилаючись на те, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було затверджено мирову угоду, а провадження за цивільним позовом було закрито. Однак, як судом вже було зазначено, [PERSON] 30.07.2019 року зверталась до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з заявою про страхове відшкодування. Саме у вказаній заяві між сторонами була узгоджена сума моральної шкоди, яка становить 44 676 грн. (14 892 грн. на кожну особу). З врахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 44 676 грн. підлягають задоволенню, оскільки сума вказана сума була узгоджена між позивачем та відповідачем, а останнім, в свою чергу узгоджена сума моральної шкоди виплачена не була. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: partial