Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Керівник Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до [PERSON], [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної вирубки дерев, посилаючись на те, що 02.10.2017 [PERSON] спільно із [PERSON] здійснили пошкодження полезахисної лісової смуги, розташованої на відстані 2 км від с. Юліївка Запорізького району Запорізької області, що входить до складу Новоолександрівської сільської ради, а саме: за допомогою бензопил, за відсутності відповідних дозвільних документів незаконно здійснили порубку дерев до ступеня припинення їх росту, у кількості 7 штук, діаметром у шийки кореня від 40 до 54 см., чим порушив вимоги ст.ст. 69, 105 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про рослинний світ». У звязку з цим, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області [PERSON] за порушення вимог природоохоронного законодавства відносно [PERSON] та [PERSON] складено протоколи про адміністративне правопорушення № 006916 та №006915 від 02.10.2017 за ст. 65-1 КпАП України (знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг та захисних лісових насаджень). Постановами цього ж державного інспектора № 000479/02/04 та №000478/02/04 від 03.10.2017 [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн., який останніми сплачено. 03.10.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області [PERSON] проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної [PERSON] та [PERSON] внаслідок порушення природоохоронного законодавства відповідачами склав 49596,74 грн.\~\~ Однак, до цього часу матеріальна шкода державі не відшкодована, у зв'язку з чим прокурор звернувся до суду з позовом. Просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету Запорізької обласної ради та місцевого бюджету Новоолександрівської сільської ради 49 596 (сорок девять тисяч пятсот девяносто шість) гривень 94 копійки збитків, заподіяних державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в результаті вирубки дерев. Стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Запорізької області в особі Токмацької місцевої прокуратури кошти, витрачені у 2018 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 881 грн. Стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Запорізької області в особі Токмацької місцевої прокуратури кошти, витрачені у 2018 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 881 грн. Прокурор Свинаренко Р.В. у судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача - Державної екологічної інспекції у Запорізькій області у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], у судове засідання повторно не з'явилися, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua/sud0819\~в розділі «Виклики до суду» - https://or.zp.court.gov.ua/sud0819/gromadyanam/viklikinew1/561641/. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відзив на позов від відповідачів до суду не надходив. \~ \~ \~ \~ Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2017 [PERSON] спільно із [PERSON] здійснили пошкодження полезахисної лісової смуги, розташованої на відстані 2 км. від с. Юліївка Запорізького району Запорізької області, що входить до складу Ноолександрівської сільської ради, а саме: за допомогою бензопил, за відсутності відповідних дозвільних документів, незаконно, здійснили порубку дерев до ступеня припинення їх росту, у кількості 7 штук, діаметром у шийки кореня від 40 до 54 см., чим порушили вимоги ст.ст. 69, 105 Лісового кодексу України та ст. 40 Закону України «Про рослинний світ». У звязку з цим, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області [PERSON] за порушення вимог природоохоронного законодавства відносно [PERSON] та [PERSON] складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 65-1 КУпАП (знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг та захисних лісових насаджень) від 02.10.2017 № 006915 та№ 006916 відповідно. У подальшому, 03.10.2017 цим же інспектором винесено постанови про накладення адміністративних стягнень за № 000479/02/04 та №000478/02/04, якими [PERSON] та [PERSON], відповідно, визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65-1 КУпАП та на кожного накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 гривень. Вказаний штраф відповідачами сплачено у повному обсязі, що підтверджується відповідними квитанціями. Слід зазначити, що вищезазначені постанови про накладення адміністративного стягнення [PERSON] та [PERSON] не оскаржувались, що у сукупності із добровільною сплатою накладених штрафів, свідчить про не заперечення останніми факту незаконної порубки дерев. З урахуванням вищезазначеного, 03.10.2017 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Запорізькій області [PERSON] на підставі Додатку 1 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконними вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту» до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної [PERSON] та [PERSON] внаслідок незаконного знесення дерев в лісосмузі, розташованій на відстані 2 км. від с. Юліївка Запорізького району Запорізької області, у загальному розмірі 49596,74 грн. З метою досудового врегулювання спору Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області на адресу відповідачів 09.11.2017 направлено претензії № 3933/12 про добровільне відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 49596,74 грн., які останніми проігноровані. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~які набрали\~законної сили,\~є обовязковими\~для суду,\~що розглядає\~справу про\~правові наслідки\~дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, факт незаконної порубки [PERSON] та [PERSON] дерев до ступеня припинення їх росту, у кількості 7 штук, діаметром у шийки кореня від 40 до 54 см., здійсненої у полезахисній лісосмузі, розташованій на відстані 2 км. від с. Юліївка Запорізького району Запорізької області не підлягає доведенню, адже цей факт встановлено у постановах про накладення адміністративних стягнень від 03.10.2017 № 000479/02/04 та №000478/02/04. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Статтею 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Згідно із ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Статтею 105 Лісового Кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно із ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.\~\~\~\~ Згідно із ч. 3 ст. 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій. Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, в тому числі, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог природоохоронного законодавства. Правопорушення проти довкілля, у т.ч. незаконна вирубка дерев, посягають на суспільні відносини у сфері охорони конституційного права громадян на безпечне довкілля, а також у сфері охорони, використання, збереження і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання й усунення негативного впливу господарської та іншої діяльності людини на навколишнє природне середовище, збереження генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій, а також природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною. Несплата [PERSON] та [PERSON] шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, призводить до ненадходження до бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій Держави, визначених Конституцією України, та відповідно завдає шкоди інтересам держави. Згідно ст.ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких підстав позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №702 від 23.04.2018 року. \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved