Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Костянтинівська міська рада Донецької області звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, в якій з урахуванням поданих уточнень зазначено, що право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30 серпня 1995 року. [PERSON] померла [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року, після смерті яких відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Із заявами про прийняття спадщини після вказаних осіб ніхто не звертався. В зазначеній квартирі ніхто не проживає, її приміщення не використовується за призначенням, не забезпечується належним чином санітарно-технічний догляд за ним, що може призвести до погіршення технічного стану та інженерних комунікацій всього будинку. Костянтинівська міська рада просить визнати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 54,40кв.м., житловою площею - 36,2 кв.м. відумерлою спадщиною після смерті [PERSON] та передати її у власність Костянтинівської міської ради. В судовому засіданні представник заявника - Костянтинівської міської ради Донецької області - Ісмаілов С.Н. огли підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник заінтересованої особи - КП «Служба єдиного замовника» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою. Заслухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши позицію представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30 серпня 1995 року, виданого відділом по приватизації при заводі Скловиробів, що підтверджується довідкою КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» від 02 жовтня 2018 року № 929 (а.с.13). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 839 від 25 червня 1959 року (а.с.55-56) [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Згідно запису акту про смерть № 1530 від 01 жовтня 1996 року [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] року (а.с.36). Відповідно до листа Костянтинівської державної нотаріальної контори від 05 грудня 2018 року № 3063/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкової справи щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] немає (а.с.45-46). [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS], помер [INFO] року, що підтверджується копією актового запису про смерть № 712 від 02 червня 2004 року (а.с.34). Відповідно до листа Костянтинівської державної нотаріальної контори від 05 грудня 2018 року № 3064/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкової справи щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] немає (а.с.43-44). Відповідно до виписки із особового рахунку № 122155 від 10 липня 2018 року (а.с.4) та довідок КП «Служба єдиного замовника» від 10 липня 2018 року № 3099 (а.с.5), від 26 грудня 2018 року (а.с.49) в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] зареєстрованих осіб немає; [PERSON], який був зареєстрований за цією адресою з 02 грудня 1987 року знятий з реєстраційного обліку 13 червня 2018 року у зв'язку зі смертю [INFO] року; [PERSON] знятий з реєстраційного обліку 13 червня 2018 року у зв'язку зі смертю [INFO] року (а.с.5). Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника» від 10 липня 2018 року № 3100 за адресою: [ADDRESS] заборгованість по квартплаті станом на 01 липня 2018 року становить 12020 гривень 53 копійки (а.с.4). З акту перевірки паспортного режиму, складеного 06 липня 2018 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] ніхто не мешкає більше п'ятнадцяти років (а.с.7). Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент смерті [PERSON] ([INFO] року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON], який є рідним сином [PERSON], прийняв спадщину після смерті останньої, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном - часткою квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], оскільки з 02 грудня 1987 року був зареєстрований та мешкав за цією адресою, в тому числі і на день смерті матері - [INFO] року. Зважаючи на положення ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина - частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON] як спадкоємцю [PERSON] з моменту відкриття спадщини - з [INFO] року. Частинами 1-3 статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи що спадкоємці за законом і за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року відсутні і з часу відкриття спадщини минуло більше чотирнадцяти років, суд дійшов висновку про те, що вимоги Костянтинівської міської ради підлягають задоволенню - спадщину у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] року слід визнати відумерлою та передати у власність територіальної громади м. Костянтинівки в особі Костянтинівської міської ради Донецької області.

Outcome: approved