Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 16 липня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить розірвати шлюб, між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 серпня 1969 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя не склалося та сторони з 1984 року проживають окремо, у шлюбі перебувають тільки формально, ніяких відносин не підтримують і не спілкуються, спільного господарства та побуту не ведуть. Від сумісного життя з відповідачем неповнолітніх дітей не має. Однак спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України сторони не досягли, оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку. На підставі зазначеного, позивач вирішила звернутися до суду з вказаним позовом. 2. Відповідач до суду відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та на позовних вимогах наполягала. (а.с. 17) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 року, цивільну справу № 496/2511/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 5. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 16 вересня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 03 жовтня 2019 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 05 грудня 2019 року. 7. Відповідач [PERSON] в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 8. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України - шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 9. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 10. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в шлюбі, який зареєстровано 23 серпня 1969 року у міському РАЦ м.Балхаш Карагандинська область, актовий запис № 502, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . (а.с. 3) 11. Від шлюбу у сторін не повнолітніх дітей немає. 12. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. V. Оцінка Суду. 13. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 14. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. 15. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. 16. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. 17. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 18. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 19. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. 20. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 21. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 22. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат по сплаті судового збору відповідно до квитанції, то з цього приводу суд зазначає наступне. 23. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , згідно якої позивачем зазначено, що судовий збір був сплачений при попередньому зверненні до Біляївського районного суду Одеської області та надано копію ухвали суду від 20.05.2019 року про залишення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу без розгляду. 24. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 25. Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що однією з підстав для повернення судового збору є залишення позову без розгляду, крім випадків, якщо такі заяви залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям до судового засідання. 26. Відповідно до вищевикладеного, враховуючи те, що позов [PERSON] залишено без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям до судового засідання, тому вимога про повернення судового збору задоволенню не підлягає, оскільки вказана вимога не обґрунтована та не знайшла свого підтвердженням у судовому засіданні. 27. У зв`язку із зазначеним, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial