Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради та просить стягнути з [PERSON] суму 29094,73 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі виконавчих листів Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27.04.2005 у справі №2-489 та від 18.11.2014 у справі №2/213/1272/14 [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття. Виконавчі листи знаходились на примусовому виконанні в Інгулецькому відділі ДВС. Оскільки відповідач від сплати аліментів ухилявся, місце його знаходження встановлено не було, 13.11.2014 судом його було оголошено в розшук, [PERSON] перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення з приводу отримання тимчасової допомоги на двох дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. На підставі її звернень у період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2019 року, їй була виплачена державна допомога у розмірі 29094,73 гривень. Також позивач зазначив, що 11.09.2017 боржник по аліментам був розшуканий, але незважаючи на неодноразові виклики до Інгулецького відділу ДВС для сплати заборгованості, заходи щодо погашення боргу по аліментам він не вживає, ухиляється від його сплати, у зв`язку з чим 25.05.2018 ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області оголошено привід боржника. 20.09.2018 [PERSON] був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.164 КК України за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, ознайомлений з розміром заборгованості, після чого сплатив [PERSON] 1014,00 гривень в рахунок аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . 23.08.2019 року відповідач письмовою заявою зобов`язався добровільно повернути виплачену [PERSON] суму тимчасової державної допомоги у розмірі 29094,73 гривень, але зобов`язання так і не виконав. У зв`язку з неповерненням боржником суми сплаченої стягувачу державної допомоги у добровільному порядку, позивач і просить стягнути цю суму з відповідача. Ухвалою від 18.05.2020 відкрите провадження у справі, її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник прокуратури та представник УПСЗН позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач відзив на позов не подав, в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, але пояснив, що він не знав про те, що стягувач отримувала таку допомогу від держави, оскільки він з дітьми спілкується і періодично, по можливості надає їм матеріальну допомогу, але факт надання допомоги ніяк не фіксується. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі рішення від 27.04.2005 видано виконавчий лист №2-489 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття. На підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2014 видано виконавчий лист №2/21381272/14 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття (а.с.9-10). Наданими матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, державним виконавцем вживалися заходи щодо встановлення місця знаходження боржника, його майна, доходів, але не встановлено майно та доходи, на яке можливо звернути стягнення аліментів (а.с.11-16,21). Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2014 відповідача було оголошено в розшук (а.с.22-23). 11.09.2017 [PERSON] розшуканий. У зв`язку з неодноразовими неявками за викликами до Інгулецького відділу ДВС для сплати заборгованості по аліментам, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.05.2018 оголошено його привід (а.с.24-25, 28-31). 20.09.2018 [PERSON] отримав копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень про стягнення з нього аліментів, був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.164 КК України, за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей (а.с.26-27). Згідно з положеннями ч.8 ст.181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Встановлено, що в зв`язку з неотриманням аліментів, на підставі відповідних довідок державного виконавця (а.с.49-65), стягувач аліментів [PERSON] в період з 01.03.2014 по 01.02.2019 зверталася до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради із заявами про отримання державної соціальної допомоги. Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» тимчасова державна допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Згідно розрахунку Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради, [PERSON] виплачено тимчасову державну допомогу за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2019 року на загальну суму 29094,73 грн. (а.с.66-77). Відповідно до ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Пунктом 12 Порядку передбачено, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного із батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Встановлено, що 20.09.2018 відповідач отримав довідку - розрахунок заборгованості по аліментам, тобто із сумою заборгованості був ознайомлений, про що свідчить його підпис у довідці (а.с.17-20). 23.08.2019 відповідач звернувся до УПСЗН із заявою про добровільне погашення боргу, щомісячно, починаючи з вересня 2019 року у розмірі по 1000 гривень (а.с.81), однак до теперішнього часу заборгованість не сплачено. Таким чином, враховуючи те, що у відповідача [PERSON] виникла реальна можливість утримувати дітей та сплачувати аліменти, що підтверджується його заявою, сума тимчасової державної допомоги відповідно до «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», підлягає поверненню до державного бюджету України. Оскільки покриття витрат, пов`язаних з виплатою тимчасової державної допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевому бюджету, враховуючи той факт, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей самостійно, суд вважає, що за вказаних обставин порушення інтересів держави полягає у безпідставній витраті бюджетних коштів на виплату тимчасової державної допомоги [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки Законом України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору звільнений, відповідно до ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 2102,00 гривень.

Outcome: approved