Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації, мотивуючи свої вимоги тим, що в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] . Відповідач користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і тому за період з 01.09.2007 по 31.05.2019 утворилась заборгованість у розмірі 33 574 грн. 55 коп., просить суд стягнути з [PERSON] борг по оплаті за спожиту воду і послуги водовідведення за період з 01.09.2007 по 31.05.2019 у розмірі 33 574 грн. 55 коп. та судові витрати. 18.07.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було надіслано запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою, наданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 24.05.2011 по теперішній час. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2019 цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, було передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу, вищевказана справа 11.09.2019 року, надійшла в провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, Гнатик Г.В. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2019 року, провадження по справі було відкрито, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02.10.2019 на адресу суду, від відповідача [PERSON] надійшов лист з заявою про застосування позовної давності, в якій він зазначає, що з позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.09.2007 по 31.05.2019, тобто, згідно зі ст. 257 ЦК України, за вимогами позивача строк позовної давності закінчився в червні 2016 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення з урахуванням заяви про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем КП «Водоканал», за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року, збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал». Відповідно до статуту КП «Водоканал», затвердженого розпорядженням міського голови від 06.03.2018 року №70р, предметом діяльності Підприємства є, зокрема, забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими в експлуатацію Підприємству параметрами мереж і споруджень; забезпечення постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області технічної води відповідно до існуючого Державного стандарту; забезпечення водовідведення й очищення господарсько-побутових стоків. У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З позовної заяви випливає, що протягом періоду 01.09.2007 по 31.05.2019 року відповідач не вносив оплату за послуги водопостачання та водовідведення, внаслідок чого має заборгованість за надані послуги, яка складає 33 574,55 гривень. Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.ст.13,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З урахуванням вищезазначених положень ЦПК України, суд розглядає дану справу в межах заявлених позовних вимог КП «Водоканал», а саме в межах стягнення заборгованості за період вересень 2007 року по травень 2019 року. Крім того, відповідно достатті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. У даному випадку позивач був обізнаний, що відповідач протягом тривалого часу, а саме з 01.09.2007 року взагалі не здійснював оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини 3,4,5 статті 267 ЦК України). У даному випадку відповідач заявив про застосування позовної давності, що підтверджується його заявою від 02.10.2019 року. Як встановлено судом, з даним цивільним позовом позивач звернувся до суду 18.07.2019 року (про що свідчить відповідна реєстраційна відмітка на першій сторінці позовної заяви). При цьому, судом встановлено, що заборгованість, яку просить стягнути позивач, складається із заборгованості за період з вересня 2007 року по травень 2019 року. Враховуючи викладене, судом встановлено, що трирічний строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2007 року по 30.06.2016 року сплинув. Таким чином, у даному випадку в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2007 року по 30.06.2016 року слід відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення з позовом. З урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2007 року по 31.05.2019 року задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 01.06.2016 по 31.05.2019 року включно, на суму 4591,30 гривень. Суд зауважує, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зіст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідач мав змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»», так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористався цією можливістю. Всупереч вимогам закону, відповідач не здійснював оплату за послуги водопостачання та водовідведення, а тому в позивача наявні правові підстави для стягнення заборгованості, що утворилась внаслідок несплати за надані послуги, а саме в межах строку позовної давності на суму 4591,30 гривень за період червня 2016 по травень 2019 року. Таким чином, позовні вимоги КП «Водоканал» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial