Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Кредитна спілка «Центр-Кредит» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 947,23 грн.. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що згідно Кредитного договору № 248 від\~\~12 липня 2013 року членові кредитної спілки «Центр-Кредит» [PERSON] надано кредит строком на 12 місяців, на загальну суму 1650,00 грн. зі сплатою щомісячно 48 % річних за його користування. Відповідач порушуючи умови кредитного договору несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, чим порушив майнові інтереси кредитної спілки «Центр-Кредит». Станом на 22 квітня 2016 року позичальник [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі 947,23 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 554,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 393,23 грн.. У звязку із цим позивач змушений звернутися за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів з позовом до суду, у якому просить стягнути з з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 947,23 грн. та сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій зазначає, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без участі його представника. Повідомлений належним чином відповідач [PERSON] (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), не повідомив про причини своєї неявки, належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду), тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить проте, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та не користуватися наданими йому процесуальними правами ( передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України). Згідно ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, проводить\~\~ заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом 3 ч. 1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. В судовому засіданні встановлено, що згідно Кредитного договору №\~248 від 12 липня 2013 року членові кредитної спілки «Центр-Кредит» [PERSON] було надано кредит на суму 1650,00 грн. строком на 12 місяців, зі сплатою щомісячно 48 % річних за його користування і позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку дії договору, що підтверджується копією договору (а.с. 3-4). Форма укладеного між сторонами кредитного договору відповідає вимогам ст. 1055 ЦК України. З п/п 3.3. п. 3 Кредитного договору №\~248 від 12 липня 2013 року вбачається, що сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невідємною частиною цього договору. Відповідно до п/п 5.1.3. п. 5 Кредитного договору №\~248 від 12 липня 2013 року позичальник зобовязаний вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Згідно довідки розрахунку загальна сума заборгованості за Кредитним договором №\~248 від 12 липня 2013 року станом на 22 квітня 2016 року становить грошову суму в розмірі 947,23 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 554,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 393,23 грн. (а.с. 7). Судом встановлено, що [PERSON] порушуючи умови п. 5.1.3. Кредитного договору №\~248 від 12 липня 2013 року не погашав кредит та проценти за користування кредитом, згідно графіка розрахунків, що є невідємною частиною договору, чим порушив майнові права та інтереси Кредитної спілки «Центр-Кредит». Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами\~\~ та іншими особами, які беруть участь у справі, не\~підлягають доказуванню. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими \~коштами встановлюється \~\~договором, \~\~законом \~\~або \~\~іншим \~\~актом цивільного законодавства. Згідно змісту ч. 1 ст. 527 ЦПК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України порушення\~ зобовзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 1 ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні зобовязання і позивачем доведено наявність фактів порушення відповідачем [PERSON] вимог ст. 526, 530 ЦК України та неналежного виконання ним своїх зобовязань за Кредитним договором №\~248 від 12 липня 2013 року, у звязку із чим виникла заборгованість станом на 22 квітня 2016 року в розмірі 947,23 грн., яка підлягає стягненню\~ з відповідача. Таким чином, позов є обрунтованим і підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.\~\~ Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме 1378,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved