Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Каховський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про витребування із володіння [PERSON] земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER], загальною площею 0,1 га, розташовану в адміністративних межах Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області, шляхом зобов'язання відповідача повернути її на користь [PERSON] за актом приймання-передачі. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] є законним власником земельної ділянки площею 8,35 га, розташованої на території Костогризівської сільської ради Каховського району, кадастровий номер [NUMBER]. Однак, [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої права як законного власника зазначеної вище земельної ділянки у зв'язку з тим, що [PERSON] 19 вересня 2013 укладено з [PERSON] договір міни земельних ділянок номер [NUMBER], який зареєстрований приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А. На підставі вказаного договору міни [PERSON] набуто право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]. Рішенням Каховського міськрайонного суду у справі № 658/3942/13-ц від 21 листопада 2013, яке набрало законної сили 20 січня 2014 року, визнано недійсним договір міни земельних ділянок від 13 грудня 2012 року, укладеного [PERSON] та [PERSON] серії ВТВ № 639631, посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А. та зареєстрованому в реєстрі за № 1514. Прокурором встановлено, що під час розгляду позову Каховського міжрайонного прокурору до [PERSON] в суді, останньою з метою унеможливлення повернення в майбутньому розділеної на підставі технічної документації із землеустрою земельної ділянки [PERSON] площею 8,35 га було укладено з [PERSON] зазначений вище договір міни земельних ділянок. На думку прокурора, визнання недійсним договору міни земельних ділянок від 13 грудня 2012 року надає підстави для витребування із володіння [PERSON] переданих йому земельних ділянок в період визнання первинних договорів міни недійсними. Прокурор подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи прокурора, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Каховського міжрайонного прокурора в інтересах [PERSON], у повному обсязі. Так, судом встановлено, що [PERSON] є законним власником земельної ділянки площею 8,35 га, розташованої на території Костогризівської сільської ради Каховського району, кадастровий номер [NUMBER]. 11 січня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 березня 2008 року названий вище договір був визнаний дійсним. Проте, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 14 липня 2011 року рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 березня 2008 року було скасовано та відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки. Під час поновлення права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON], [PERSON] було укладено договори міни з [PERSON], яка земельну ділянку загальною площею 8,35 га розділила на 15 окремих земельних ділянок із власними кадастровими номерами. Рішенням Каховського міськрайонного суду від 21 листопада 2013 року, яке набрало законної сили 20 січня 2014 року, задоволено позов Каховського міжрайонного прокурора в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання договору міни земельних ділянок недійсним, скасування свідоцтв на право власності на земельні ділянки. Рішенням суду визнано недійсним договір міни земельних ділянок від 13 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] серії ВТВ № 639631, посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А. та зареєстрованому в реєстрі за № 1514. 19 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір міни земельної ділянки номер [NUMBER], який зареєстрований приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А. На підставі вказаного договору міни [PERSON] набуто право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 2550948, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20105165235. Так, відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В пунктах 22, 25 та 26 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 визначено, що до вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК. У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є законним власником земельної ділянки площею 8,35 га, розташованої на території Костогризівської сільської ради Каховського району, кадастровий номер [NUMBER]. Разом з тим, на даний час [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої права як законного власника зазначеної вище земельної ділянки у зв'язку з тим, що земельна ділянка в період незаконного перебування у власності громадянки [PERSON] була розділена на 15 окремих земельних ділянок із власними кадастровими номерами. Факт незаконного отримання у власність [PERSON] земельної ділянки [PERSON] та в подальшому її розподіл встановлено та підтверджено рішенням Каховського міськрайонного суду від 21 листопада 2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з метою недопущення повернення до законної власності [PERSON] земельної ділянки площею 8,35 га, 19 вересня 2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір міни земельної ділянки номер [NUMBER]. Вказані дії щодо відчуження земельних ділянок шляхом укладення договорів міни, їх розподілу на нові земельні ділянки проведено всупереч волі та законним інтересам [PERSON] Також, вказані дії безпосередньо направлені на недопущення поновлення законних прав [PERSON] як законного власника земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, у зв'язку із визнанням судом договору міни земельних ділянок від 13 грудня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] недійсним, підстава, що слугувала набуттю права власності [PERSON] на земельну ділянку № [NUMBER] - відпала. З урахуванням всього вищевикладеного, право власності [PERSON], як законного власника земельної ділянки площею 8,35 га, частина якої вибула поза її волі та бажанням, підлягає захисту шляхом витребування у [PERSON] із володіння земельної ділянки [NUMBER] та зобов'язання відповідача її повернути за актом приймання-передачі.

Outcome: approved