Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивує наступним. 26.02.2017 о 13 год. 50 хв. у м. Запоріжжі трапилася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з вини водія [PERSON] (далі - Відповідач), який керував автомобілем «BMW 520», державний номерний знак [NUMBER] , та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21093 », державний номерний знак [NUMBER] . Вина Відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2017. по справі №333/789/17. Розмір завданих збитків за пошкоджений в результаті ДТП автомобіль «ВАЗ 21093 », державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до Звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту від №2846 від 25.04.2017 становить 7404,01 грн. без ПДВ. Сума витрат на збір документів склала 550,00 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була. На момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу, не була застрахована. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - Позивач) з відповідною заявою. На підставі ст. 41 Закону України ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач - МТСБУ здійснив виплату (страхове відшкодування) потерпілому [PERSON] в розмірі 7404,01 грн. Крім того, позивач поніс витрати на оплату послуг за огляд пошкодженого автомобіля у розмірі 550,00 грн. Загальну сума витрат понесених позивачем внаслідок необхідності виплати потерпілому вищезазначеного відшкодування становить 7954,01 грн. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 7954,01 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у встановленому порядку шляхом направлення повісток про виклик до суду за адресою зареєстрованого місця проживання (а.с. 48, 56, 64, 65) та шляхом розміщення оголошень на офіційному сайті суду (а.с. 53, 61), однак у судове засідання не з`явився, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надавав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2017, 26 лютого 2017 року о 13.50 годині в м. Запоріжжі по вул. Тенісній в районі буд. № 4 [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW 520», державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER] , власник [PERSON] , чим порушив п.п. 10.1, 12.1, 2.10 «а» Правил дорожнього руху. [PERSON] визнано винним у порушенні вказаних вимог Правил дорожнього руху та ст. 124 КупАП із накладенням адміністративного стягнення у сумі 340 грн. (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобілю ВАЗ 21093, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 9). Внаслідок перевірки чинності поліса внутрішнього обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс на автомобіль з реєстраційним номером [NUMBER] не знайдено (а.с. 11), а отже цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП не була застрахована. Відповідно до Звіту №2846 від 25.04.2017 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21093, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику вказаного становить 7404,01 грн. без урахування ПДВ (а.с. 12-25). 13.07.2017 було видано наказ заступника генерального директора МТСБУ №5841, про здійснення потерпілому [PERSON] виплати відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 7404,01 грн. (а.с. 31), з урахуванням довідки №1 від 27.06.2017 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с. 30). На підставі даного наказу позивачем проведена виплата вищевказаного відшкодування на рахунок потерпілого [PERSON] в АТ «Укрсоцбанк», що підтверджується копією платіжного доручення №5841рв від 18.07.2017 (а.с. 34). Позивач поніс витрати на оплату послуг ТОВ «Незалежна експертна компанія» за виїзд і огляд пошкодженого автомобіля ВАЗ 21093 у розмірі 550 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №СФ-0000365 від 04.05.2017 (а.с. 32) і меморіальним ордером № СФ-0000365 від 16.05.2017 (а.с. 35). Позивачем у заяві зазначено, що заходи досудового врегулювання спору проводилося шляхом направлення простим листом на адресу Відповідача претензії щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, втім докази даного факту суду не надані. Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 вказаного Закону, одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З наведених підстав на відповідача покладається зобов`язання в сумі заподіяної ним шкоди, яка була відшкодована потерпілому позивачем, та понесені у зв`язку з цим витрати позивача. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 2102 грн.

Outcome: approved