Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 07 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Кредитної спілки «Християнська злагода» про розірвання договору залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, стягнення коштів та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та Кредитною спілкою «Християнська злагода» (надалі - Відповідач), було укладено Договір про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок №312/08. Зазначає, що вона неодноразово поповнювала членські внески про що, укладалися додаткові угоди про зміну та доповнення договору про внесення термінового членського внеску. 19.02.2009 року вона звернулася із заявою на ім`я Голови правління КС «Християнська злагода» з вимогою про повернення депозитного внеску за Договором №312/08 від 30.07.2008 року у розмірі 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень, однак жодної реакції на заяву не надійшло і кошти повернуті не були. Крім того зазначає, що внаслідок таких протиправних дій відповідача їй була завдана моральна шкода. У зв`язку з цим просить позов задовольнити. Рух справи в суді. Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. Позиції сторін у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] подав заяву, у якій просить судове засідання проводити у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відтак, суд вважає причини неявки представника відповідача неповажними. Є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником відповідача відсутня, а відтак, суд вважає можливим проводити судове засідання та винести рішення по справі у відсутності зазначених осіб. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позиція суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Суд встановив, що 30 липня 2008 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «Християнська злагода» було укладено Договір про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок №312/08 (а.с.15). Відповідно до п. 1.3. вказаного договору, вкладник вносить на свій рахунок на умовах зворотності кошти в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, що є еквівалентом 1033,06 (одна тисяча тридцять три) доларів США за курсом НБУ, на строк 12 місяців до 30 липня 2009 року. Згідно п. 1.4. Договору на внесок щомісяця нараховуються та виплачуються відсотки у розмір 22% річних. 30.07.2008 року позивачу було видано відповідну членську книжку в КС «Християнська злагода», рахунок [NUMBER] (а.с.16-17). Відповідно до Угод між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та [PERSON] про зміну та доповнення договору про внесення термінового членського внеску від 12.08.2008 року; від 27.08.2008 року; від 01.10.2008 року; від 18.11.2008 року; від 18.11.2008 року, остання поповнювала членські внески, що підтверджується відповідним квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.18-25). Відповідно до членської книжки в КС «Християнська злагода», рахунок [NUMBER], станом на 12.01.2009 року залишок по внескам на депозитному рахунку [PERSON] склав 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень. 19.02.2009 року [PERSON] звернулася із заявою на ім`я Голови правління КС «Християнська злагода» з вимогою про повернення їй повністю депозитного внеску за Договором №312/08 від 30.07.2008 року у розмірі 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень. Зазначену заяву було прийнято за №452 від 19.02.2009 року, що підтверджується відповідним штампом Відповідача на заяві (а.с26), однак відповіді не отримала. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У ч. 1. ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, дещо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» визначено кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Згідно зі ст. 23 цього Закону, внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті десятої цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором (ч. 7 ст. 70 Закону). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. Пункт 4 ч. 1 ст. 4 цього ж Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов`язанням щодо наступного його повернення. Відповідно до Правил здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затверджених розпорядженням Держкомісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 30 грудня 2011 року № 821, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за 3211/20524, внесок (вклад) на депозитний рахунок до запитання - грошові кошти в готівковій та безготівковій формі, унесені до кредитної спілки її членом на договірних умовах, на визначений строк та під процент із зобов`язанням їх повернення на першу вимогу та/або з правом отримання частини вкладу протягом дії договору. Крім того, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин також норми Цивільного кодексу України, викладені у ст.ст. 1058, 1060, де встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч. 2 ст. 1060 ЦК України). Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Сума заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення, складає 57 000 (п`ятдесят сім тисяч) гривень. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про кредитні спілки», член кредитної спілки має право одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки. Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншого розміру відсотків не встановлено договором або законом. Суд, перевіривши суму втрат від інфляційних процесів, погоджується з позицією позивача щодо необхідності стягнення з відповідача КС «Християнська злагода» інфляційних втрат в сумі 129 757,28 грн та 3% річних у сумі 19566,25 грн. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відтак, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно з яким позивач [PERSON] надала кредитній спілці внесок - грошові кошти у сумі 57000,00 грн. Відповідач отримав вказані кошти, але свої зобов`язання за договором не виконав, внески не повернув. Загальна сума боргу КС «Християнська злагода» перед [PERSON] складається з основної суми заборгованості у розмірі 57000,00 грн; 3% відсотків річних у сумі 19566,25 грн та інфляційних втрат в сумі 129 757,28 грн. Суд погоджується із розрахунками позивача, наданими на підтвердження заборгованості по внеску, оскільки такі є належними, обґрунтованими, проведеними відповідно до вимог закону. Доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем не надано. Окрім цього суд зазначає, що позивач надала достатні і допустимі докази на підтвердження заподіяння їй відповідачем моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. За ч. 1 ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Отже, суд погоджується, що внаслідок дій з боку відповідача у позивача виникають сумніви щодо збереження переданих грошових коштів і можливості їх повернення, в результаті чого були спричинені негативні зміни в її житті: переживання, тривога, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, хвилювання щодо подальшої долі переданих грошових коштів, а тому суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що кредитною спілкою грубо порушено умови договору, тому вказаний договір слід розірвати, а з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі та моральну шкоду. Висновки за результатами розгляду справи. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення. Щодо судових витрат Як вбачається із позовної заяви, позивач зверталась за професійною правничою допомогою та уклала договір про надання правової допомоги №6-н від 11.11.2020 року. На виконання умов вказаного договору адвокату Микиті Т.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1919, видане 31 серпня 2012 року) видано ордер для представництва інтересів позивача у даній справі. Згідно з положенням ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 640 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved