Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У січні 2021 року [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), третя особа Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 5035 від 02.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 грудня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецьким Павлом Сергійовичем відкрито виконавче провадження №63825879 по примусовому виконанню виконавчого напису №5035 від 02.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., про стягнення на користь АТ «Альфа-Банк» з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №49006608 від 25 квітня 208 року за період з 01 липня 2017 року по 01 липня 2020 року в розмірі 54 034 дол. США 63 центи (на день вчинення цього напису згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28,45, становить 1 537 285 (один мільйон п`ятсот тридцять сім тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн. 22 коп. та 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.) з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 34 778 (тридцять чотири тисячі сімсот сімдесят вісім) дол. США 67 центів.; прострочена заборгованість за відсотками та комісією 19 255 (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) дол. США 96 центів; строкова заборгованість за сумою кредиту 0 (нуль) дол. США 00 центів; строкова заборгованість за відсотками та комісією 0 (нуль) дол. США 00 центів;. штрафні санкції 0 (нуль) дол. США 00 центів; сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. Позивач вважає, що виконавчий напис №5035 від 02.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений поза трирічним строком з дня пред`явлення права вимоги та на кредитному договорі, який не був посвідчений нотаріально. Процесуальні дії у цивільній справі 05 січня 2021 року суддею Дніпровського районного суду м. Києва постановлено ухвалу, якою матеріали даної справи направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. 15 лютого 2021 року ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва зазначену цивільну справу залишено без руху та надану позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали. 16 березня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків, яким вимоги, встановлені ухвалою від 15 лютого 2021 року, виконані, а тому, відповідно, справа призначена до судового розгляду в порядку загального позовного провадження із призначення дати проведення підготовчого засідання у справі. 07 червня 2021 року ухвалою судді вирішено відкласти підготовчий розгляд справи у зв`язку з першою неявкою сторін в підготовче засідання. 22 вересня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено дату судового розгляду по суті на 13 грудня 2021 року. Аргументи учасників справи 11 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника АТ «Альфа-Банк», яким представник банку заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач зазначає, що сторонами не оспорюється, що між позивачем та банком укладався кредитний договір від 25.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа (правонаступником якого є АТ «Альфа Банк») та [PERSON] №490066208. Надалі Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав [PERSON] кредит, однак Позивач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого АТ «Альфа банк» на підставі статті 262 Цивільного кодексу України, ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотар України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №2, пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, звернувся до приватного нотаріуса Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личука Тараса Володимировича про вчинення виконавчого напису. На правомірність вчиненого виконавчого напису нотаріуса вказує п. 11.3 кредитного договору, де сторонами погоджено строк позовної давності у 50 років, поряд із цим, сплив строку позовної давності не припинає виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором. Відтак, твердження Позивача про те, що у зв`язку зі спливом строків позовної давності Кредитодавець втратив право вимоги до Позивача, є хибним. Представник відповідача зазначає, що для вчинення виконавчого напису нотаріусом, останньому було надано «Виписка (вимогу) з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 490066208», що підтверджує наявну заборгованість Позивача перед банком, поряд із цим на підтвердження своїх тверджень Позивач не надає жодного доказу того, що наданий нотаріусу розрахунок є неправильним. Тому, за наданих представником відповідача пояснень, останній вважає позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають. 18 травня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, якою позивач вважає, що обставини, на які посилається представник відповідача у відзиві, не спростовують позовних вимог, а тому позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Між тим, позивач зазначає, що підписаний представником банку відзив, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки провадження в даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а відповідно до положень цивільно процесуального законодавства представником сторони в даній справі може бути виключно адвокат. Повноваження адвоката підтверджуються, зокрема: договором про надання правової допомоги або ордером. Довіреність, видана АТ «Альфа-Банк» на ім`я Стеценко М.В. , не підтверджує повноваження адвоката Стеценко М.В. як представника банку в даній справі. У судове засідання позивач не з`явився, однак до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлявся у спосіб передбачений ЦПК України; в судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Треті особи пояснення на позов та/або будь-які клопотання до суду не подавали. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Судом установлено, 25 квітня 2008 року між позивачем та ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») укладено кредитний договір №490066208, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит та бере в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором предмет застави, а позичальник бере кредит та передає банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором предмет застави на наступних умовах: сума кредиту 31 178,42 доларів США; національна процента ставка - 13,5 %; дата остаточного повернення кредиту - 25.05.2015 р. Наявність заборгованості за вказаним Кредитним договором, за твердженням представника відповідача, стала підставою для вчинення приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 02 листопада 2020 року виконавчого напису нотаріуса за реєстровим №5035, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення за прострочення платежів за період з 01 липня 2017 року по 01 липня 2020 року в розмірі 54 034, 63 доларів США з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 34 778,67 доларів США; прострочена заборгованість за відсотками та комісією 19 255,96 доларів США, сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису, 1 500,00 грн. Поряд із цим, судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2012 року у справі № 2604/20990/2012, провадження №2/2604/6396/2012, позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за Кредитним договором №490066208 від 25 квітня 2008 року в розмірі 477 907,33 грн., судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 219,00 грн., а всього на загальну суму 481 126,33 грн. Як встановлено зазначеним заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2012 року у справі № 2604/20990/2012, 29 вересня 2012 року ПАТ «Альфа-Банк» на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, якою повідомлялось про наявність заборгованості за Кредитним договором №490066208 від 25 квітня 2008 року та вимогою виконати договірні зобов`язання протягом 30 днів з моменту отримання відповідної вимоги. Крім того, 04 вересня 2013 року копію рішення та один виконавчий лист було отримано представником позивача, про що міститься відповідна розписка на довідковому листі, що є в матеріалах справи. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року визначено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до вказаного переліку, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, здійснюється на підставі наданого стягувачем оригіналу кредитного договору, засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05 червня 2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Згідно з положеннями статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до частини першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У матеріалах справи наявна копія кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений. Позивач стверджує, що нотаріусом допущено порушення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, однак представник відповідача у спростування вказаного зазначає, що на момент подання відзиву постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не скасована та залишається чинною. Проте такі твердження представника відповідача не відповідають дійсності, оскільки в постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою було залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у тому числі і щодо надання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Так, відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Встановлені судом обставини в цій справі свідчать про те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 02 листопада 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. За встановлених судом обставин, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням задоволення позову, на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 840,80 грн. судового збору за подання позову до суду.

Outcome: approved