Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

І. Описова частина. Стислий виклад позиції позивача. 03.06.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частки заробітку (доходи) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до 30.06.2023. Свій позов позивач мотивує тим, що син сторін є студентом І курсу денної форми навчання Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського на період навчання з 01.09.2019 до 30.06.2023. Оскільки повнолітній син навчається на денній формі навчання, відповідно він не має можливості працювати, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від своїх батьків на оплату за навчання, за проживання в гуртожитку, придбання продуктів харчування, одягу, ліків, засобів гігієни, проїзд тощо. Наразі всі вище перелічені витрати несе лише позивач, оскільки відповідач відразу після досягнення сином повноліття припинив сплачувати аліменти на його утримання та не надає жодної матеріальної допомоги. Тому позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.07.2020 було відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також задоволено клопотання позивача та витребувано з Державної податкової служби України відомості з реєстру фізичних осіб-платників податків інформацію про суму отриманих доходів [PERSON] за звітний період 2019 року та І квартал 2020 року. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.02.2002, виданим Матусівською сільською радою, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №4. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 14.03.2018, [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , повторно виданого Придніпровським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 21.01.2017, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). Згідно з довідкою, виданою директором навчально-наукового інституту муніципального управління та міського господарства Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського 13.01.2020 № 2219, [PERSON] є студентом І курсу Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Навчання проводиться а рахунок бюджетних коштів. Стипендію не отримує (а.с. 14). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/осіб, виданій [PERSON] Матусівською сільською радою Шполянського району Черкаської області № 142 від 12.03.2020 до склад сім`ї/зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до відомостей згідно з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 13.07.2020 [PERSON] за 2019 рік було нараховано та виплачено 129969,00 грн.; за І квартал 2020 року - 33543,00 грн. (а.с.29-30). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Такий правовий висновок, міститься у рішенні Верховного Суду від 04.07.2018 року, справа № 308/13136/16-ц, предметом розгляду якої було питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічний висновок міститься і у рішенні ВС №583/664/17 від 21 листопада 2018 року. Аліментні зобов`язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6?1296цс15, при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно зі статтею 6СК України дитиною визнається особа до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачений главою 16 СК України. Вказана глава передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат. До такого висновку прийшов ВС у справі № 642/36/16-ц від 29.03.2018, предметом розгляду якої було стягнення аліментів на повнолітню дитину та додаткових витрат». Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Судом встановлено, що [PERSON] досяг повноліття та є студентом І курсу Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу місця пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; Згідно ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Таким чином, [PERSON] має право на утримання батьками на період навчання після повноліття та до закінчення навчання або ж досягнення 23 років. Суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, а також, виходячи з рівності прав та обов`язків обох батьків, приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі ј частки заробітку (доходи) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до 30.06.2023. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється повністю, судовий збір з відповідача стягується на користь держави в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 6, 179,181, 182, 185, 199, 200 СК України,

Outcome: approved