Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON], приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа на стороні позивача: управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, третя особа на стороні відповідача: [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначили, що Львівська міська рада є власником нежитлових приміщень площею 22,7 кв.м по вул. Рибній, буд. 5 м. Львові. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11.12.2012 р. за [PERSON] визнано право власності на нежитлові приміщення півпідвалу площею 22,7 кв.м, котрі знаходяться на вул. Рибній, 5 у м. Львові та позначені на поверховому плані від 01.02.2008 р. під інд. 2-1, площею 7,6 кв.м, 2-2 площею 11,6 кв.м, 2-3 площею 3,5 кв.м. Проте, постановою Апеляційного суду Львівської області від 21.06.2018р. вказане рішення скасовано, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. На підставі скасованого рішення Галицького районного суду м. Львова 28.12.2012 р. зареєстроване право власності на спірні приміщення за [PERSON]. Згодом, [PERSON] подаровано спірні приміщення [PERSON], котра в подальшому відчужила спірні приміщення [PERSON] Таким чином, вважають, що спірне майно вибуло з володіння власника - Львівської міської ради поза його волею, в звязку з чим звернулись в суд з даним позовом, для відновлення свого порушеного права. Представник позивача [PERSON], діючи згідно довіреності, в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Просить позов задовольнити, оскільки спірний об'єкт нерухомості вибув з володіння територіальної громади м. Львова поза її волею. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, в задоволенні такого просить відмовити, як необґрунтованому та безпідставному, оскільки [PERSON] О,Ю.В. на законній підставі володіє спірним приміщенням, є добросовісним набувачем ; також просить застосувати строки позовної давності, які позивач пропустив. Представник третьої особи - Управління комунальної власності Львівської міської ради [PERSON] у судовому засіданні позов Львівської міської ради підтримала у повному обсязі, просить задовольнити. Також представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] [PERSON] заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Суд зазначає, що відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Предметом оскарження є витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] нежитлових приміщень та скасування державної реєстрації права власності. [PERSON] набула право власності на спірні приміщення і реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 18.11.2017 р., тобто термін позовної давності до вимоги про скасування реєстрації права власності спливає 19.11.2020 р. Право на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності в особи титулу власника. Законодавчою підставою для втрати особою права власності у часі є положення Цивільного кодексу України про набувальну давність (ст.344 ЦК України). А тому положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст. 388 ЦК України не застосовуються. Таким чином, позовна давність до заявленої вимоги про витребування майна у [PERSON] у порядку ст.388 ЦК України не застосовується. Окрім того, право на пред'явлення позову у Львівської міської ради виникло лише з моменту скасування Апеляційним судом Львівської області 21.06.2018 р. правової підстави для реєстрації права власності за [PERSON] - рішення Галицького районного суду м. Львова від 11.12.2012 р. Враховуючи наведене вище, заява про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення. Відповідач 2 Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та третя особа на стороні відповідача: [PERSON] у судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Суд зазначає, що відповідно до ч. 1\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи вищевикладене, а також, те, що учасниками які не зявились в судове засідання не доведено поважності причини неявки, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача 2 та третьої особи [PERSON] з врахуванням пояснень в минулих судових засіданнях, суть яких зводиться до невизнання позову. Суд з врахуванням думки учасників процесу, котрі прибули, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Суд, заслухавши виступи сторін, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Конвенцією про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~/1950р./\~ратифікованою Законом\~від 17\~липня 1997\~р.\~№475/97ВР,\~зокрема,\~ст.1\~Першого протоколу\~до неї\~/1952р./ передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватись своїм майно, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користування майно відповідно до загальних інтересів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4\~ст.41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу,який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Норма ст.16\~ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних права та інтересів законодавець визначає відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч.1\~ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319\~ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved