Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 26 серпня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 17 листопада 1994 року, який зареєстрований Рохманівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 6. Від спільного шлюбу в подружжя народилося двоє дітей, які є вже повнолітніми. Як стверджує позивач в позовній заяві, причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач систематично, впродовж всього сімейного життя вчиняє на неї психологічний та економічний тиск, простягає руки, ображає і принижує її. В результаті насильницьких дій з боку чоловіка на позивачку, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, де її визнано особою, яка постраждала від домашнього насилля. Через постійний тиск зі сторони свого чоловіка позивачка 5 разів потрапляла до психіатричної лікарні, власне цим відповідач завжди маніпулює і погрожує, що залишить її в лікарні назавжди. Почуття любові та поваги, які панували на початку сімейного життя в подружжя давно відсутні, як і відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння між подружжям. Позивач вважає, що за таких умов подальше спільне життя її із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та загрожує її життю і здоров`ю, оскільки саме перебування в шлюбі стає для позивачки нестерпою мукою, а тому просить позов задовольнити, а шлюб розірвати. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено до судового розгляду по суті на 15 вересня 2021 року. 4. 02.09.2021 року відповідач особисто отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, що стверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення № 471050002840 0. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 5. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив від відповідача не надходив. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. 6. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 7. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 листопада 1994 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстровано Рохманівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 17.11.1994р. зроблено запис за № 6. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». ІV. Оцінка Суду. 9. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 10. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 11. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 12. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. 13. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 14. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 15. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. 16. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач своєї позиції стосовно даного позову не висловив, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. 17. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. 18. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивачка висловила своє бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». V. Розподіл судових витрат між сторонами. 19. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Як встановлено з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 12ААБ № 487216 від 21.03.2020 року позивач є інвалідом ІІ групи, а тому звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». В зв`язку з цим, з відповідача належить стягнути на користь держави 908 грн. судового збору. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved