Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2014 року із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість в сумі 39079 гривень 43 копійки та судовий збір в сумі 390 гривень 79 копійок. 16 жовтня 2014 року на виконання судового рішення Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №757/17389/14-ц. 27 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження №47358000 з примусового виконання виконавчого листа від 16 жовтня 2014 року №757/17389/14-ц. В ході виконавчого провадження державним виконавцем описано належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] (після перейменування та зміни нумерації - буд. [ADDRESS] . [PERSON] зареєструвався на участь в електронних торгах та сплатив на рахунок ДП «СЕТАМ» гарантійний внесок за участь у торгах у розмірі 27896 гривень 58 копійок. 22 грудня 2016 року ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги, переможцем яких став [PERSON] 27 грудня 2016 року [PERSON] провів повний розрахунок за придбане з торгів майно, перерахувавши на рахунок Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області грошові кошти у розмірі 530034 гривень 92 копійки. 08 лютого 2017 року державним виконавцем складено та затверджено акт №47358000/528/13 про проведені електронні торги. 23 лютого 2017 року [PERSON] отримав у приватного нотаріуса свідоцтво про придбання майна з електронних торгів. Того ж дня нотаріусом було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Однак, після реалізації у процедурі виконавчого провадження належної [PERSON] трикімнатної квартири [ADDRESS] , остання звернулася до Печерського районного суду м. Києва із заявою про скасування заочного рішення від 18 серпня 2014 року. В подальшому заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року було скасовано та 12 грудня 2017 року ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». Крім цього, в судовому порядку у [PERSON] було витребувано спірну квартиру, яку він придбав на електронних торгах, та було скасовано рішення про державну реєстрацію за ним права власності на вказану квартиру. 10 грудня 2019 року Бориспільський МР ВДВС ГТУЮ у Київській області повернув [PERSON] грошові кошти у розмірі 486500 гривень 86 копійок, замість 530034 гривень 92 копійки за придбане з електронних торгів нерухоме майно. 24 березня 2020 року ДП «СЕТАМ» повернуло [PERSON] гарантійний внесок за участь у електронних торгах у розмірі 27896 гривень 58 копійок. У зв`язку з цим, [PERSON] просив визнати недійсними електронні торги №187399 з реалізації трикімнатної квартири [ADDRESS] (лот № [NUMBER] ), результати проведення яких оформлено складеним 08 лютого 2017 року головним державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Хорошою Н.В. актом №47358000/528/13 про проведені електронні торги; стягнути з Бориспільського МР ВДВС ЦМУЮ (м. Київ) безпідставно одержані грошові кошти у розмірі 43534 гривень 06 копійок, інфляційні нарахування у розмірі 159939 гривень 95 копійок, три відсотки річних у розмірі 47339 гривень 78 копійок, збитки у розмірі 5600 гривень; стягнути з ДП «Сетам» інфляційні нарахування у розмірі 8313 гривень 18 копійок та три відсотки річних у розмірі 2727 гривень 92 копійки. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.58-59). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.101). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні у повному обсязі. Представник ДП «Сетам» Ганчук Г.В. направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що електронні торги відбулися з дотриманням норм чинного на момент проведення електронних торгів законодавства. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та розглянути цивільну справу за відсутності представника ДП «Сетам» (а.с.64-73). Представник Бориспільського МВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) Хороша Н.В. також заперечувала проти задоволення пред`явленого позову з підстав його необґрунтованості та просила відмовити у його задоволенні у повному обсязі. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 27 квітня 2015 року старший державний виконавець Кальонкін О.С. відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області відкрив виконавче провадження №47358000 з примусового виконання виконавчого листа №757/17389/14-ц, виданого 16 жовтня 2014 року Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 39470 гривень 22 копійки (а.с.10). 21 вересня 2015 року державний виконавець склав акт опису й арешту майна, належного [PERSON] , та наклав арешт на квартиру [ADDRESS] (а.с.11,12). Згідно з протоколом електронних торгів №222513 від 20 грудня 2016 року відбулись прилюдні торги з реалізації квартири [ADDRESS] , переможцем яких став [PERSON] (а.с.19). 27 грудня 2016 року [PERSON] перерахував грошові кошти у розмірі 530034 гривень 92 копійки за придбану на електронних торгах квартиру (а.с.20). 08 лютого 2017 року головний державний виконавець Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Хороша Н.В. склала акт №47358000/528/13 про проведені електронні торги, яким переможцем визнано [PERSON] (а.с.21). 23 лютого 2017 року приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. видала свідоцтво, яким на підставі акта №47358000/528/13 від 08 лютого 2017 року, посвідчила перехід права власності на вищевказану квартиру від [PERSON] до [PERSON] (а.с.22). Того ж дня приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. прийняла рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.23). Встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року була задоволена заява [PERSON] та скасовано заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.24). В подальшому, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було відмовлено (а.с.25-26). Крім цього, постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2019 року з володіння [PERSON] на користь [PERSON] витребувано квартиру [ADDRESS] , а також скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] (а.с.30-33). Вказані судові рішення набрали законної сили. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України\~«Про виконавче\~провадження» та гл.51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» ЦК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Згідно з ч.2 ст.16 та ч.1 ст.215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.650\~ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За змістом ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму . Згідно з положенням ч.4 ст.656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до\~ч.4\~ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 12 серпня 2020 року у справі №640/3799/17 (провадження №61-35420св18), саме ВДВС є належним відповідачем у справі, оскільки є продавцем спірного арештованого майна та зобов`язаний повернути кошти, сплачені переможцем прилюдних торгів, які визнані недійсними. У відповідності\~до ч.1\~ст.216\~ЦК України\~недійсний правочин\~не створює\~юридичних наслідків,\~крім тих,\~що пов`язані\~з його\~недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №910/856/17 (провадження №12-128гс18) у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору. Відповідно до ч.1-ч.2 ст.509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.5 ст.11\~ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У відповідності до ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. б. норми процесуального права. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За правилами ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 серпня 2014 року, на підставі якого 16 жовтня 2014 року був виданий виконавчий лист №757/17389/14-ц, відкрито виконавче провадження та 22 грудня 2016 року проведені електронні торги з реалізації належної [PERSON] квартири, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року скасоване, що є безумовною підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. При цьому, твердження представників ДП «Сетам» та Бориспільського МВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) про те, що станом на час проведення електронних торгів, вказані торги відбулись з дотриманням норм чинного на момент їх проведення законодавства, є необґрунтованими. Оскільки станом на час проведення реалізації квартири [ADDRESS] , не існувало правових підстав для звернення стягнення це майно. У такий спосіб, прилюдні торги, які відбулися 20 грудня 2016 року, були проведені на підставі виконавчого документа, який не підлягав виконанню, а тому виконавче провадження було відкрито з порушенням законодавства. З огляду на це, суд вважає, що електронні торги, проведені ДП «Сетам» 22 грудня 2016 року, оформлені актом №47358000/528/13 від 08 лютого 2017 року, з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , слід визнати недійсними. Позовна вимога про стягнення з Бориспільського МВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) суми грошових коштів за придбане на електронних торгах нерухоме майно у розмірі 43534 гривні 06 копійок, підлягає задоволенню як похідна, оскільки результати оспорюваних торгів визнано судом недійсними. Розмір вказаної грошової суми обґрунтований різницею між тією сумою, яка була сплачена позивачем на рахунок Бориспільського МВДВС ЦМУМЮ (м. Київ), а також тією сумою, яка була повернута позивачу 10 грудня 2019 року (530034,92 - 486500,86). Дана обставина підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с.43). Крім цього, позивач зазнав збитків у розмірі 5600 гривень за вчинення нотаріальних дій, а саме посвідчення свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, згідно довідки від 23 лютого 2017 року (а.с.48). У зв`язку з вчиненням недійсного правочину, сума вказаних збитків підлягає стягненню з Бориспільського МВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) на користь позивача. Встановлено, що у Бориспільського МВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) та ДП «Сетам» виникло зобов`язання з повернення сплачених позивачем грошових коштів. Разом з цим, згідно виписки з карткового рахунку, відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я позивача, Бориспільський МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) частково виконав вказане грошове зобов`язання 10 грудня 2019 року, а ДП «Сетам» - у повному обсязі лише 24 березня 2020 року. Вказані обставини свідчать, що у відповідачів виникло зобов`язання сплатити три відсотки річних від простроченої суми та суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з розрахунків, наданих позивачем (а.с.4) з Бориспільський МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) на його користь підлягає стягненню сума інфляції у розмірі 159939 гривень 95 копійок та три відсотки річних у розмірі 47339 гривень 78 копійок. В той же час з ДП «Сетам» - сума інфляції у розмірі 8313 гривень 18 копійок та три відсотки річних у розмірі 2727 гривень 92 копійки. Достовірність вказаних розрахунків за прострочення виконання грошового зобов`язання в ході розгляду цивільної справи відповідачами не спростовано. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду [PERSON] не сплачував судовий збір у розмірі 2674 гривень 55 копійок, оскільки на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати. Разом з цим, пред`явлений ним позов задоволений. Тому з кожного з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі по 1337 гривень 28 копійок. Крім цього, представником позивача є адвокат Мельник О.Ю., який діє на підставі договору №1 про надання правничої допомоги від 01 квітня 2020 року (а.с.109-110). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано квитанцію про оплату (а.с.112) та опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом відповідно до договору №1 про надання правничої допомоги від 01 квітня 2020 року (а.с.113). Тому, витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, що полягають у аналізі судової практики щодо спірних правовідносин, складенні позовної заяви, виготовленні копій необхідних документів, що додаються до позовної заяви, участі у підготовчому засіданні, участі у судових засіданнях, відповідають умовам договору про надання правничої допомоги та є обґрунтованими. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved