Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа», (далі ККП «Маріупольтепломережа) звернулося до суду із даним позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 21501,59 гривень за період з 01.02.2016 року по 01.06.2019 року, а також 3 % річних в сумі 1077,38 гривень, інфляційні витрати в сумі 3887,05 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є споживачем теплової енергії відповідно до особового рахунку № [NUMBER] . У зв`язку з тим, що відповідач оплату за користування тепловою енергією вносить не регулярно та не у повному обсязі, у нього утворилася заборгованість, яка за період з 01.02.2016 року по 01.06.2019 року становить 21501,59 гривень. Протягом вказаного періоду відповідач користувався послугами позивача, нарахування за їх споживання проводилось відповідно до встановлених тарифів. Щомісячно, при отриманні квитанцій відповідач повідомлявся про наявність заборгованості та необхідність її оплати, однак до теперішнього часу заборгованість не сплачена. Просить стягнути заборгованість за користування тепловою енергією, 3 % річних та інфляційні витрати. Відповідно до ухвали суду від 29 липня 2019 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 21 серпня 2019 року від представника позивача надійшла заява про вирішення справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 липня 2019 року Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією за період з 01.02.2016 року по 01.06.2019 року у розмірі 21501,59 гривень. В підтвердження позовних вимог представник позивача надає копію особового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого, наймачем квартири є [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до розшифровки особистого рахунку за адресою: [ADDRESS] , є заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.02.2016 року по 01.06.2019 року в розмірі 21501,59 гривень. Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 травня 2019 року у видачі судового наказу за заявою Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення за заборгованості за користування тепловою енергією за адресою: [ADDRESS] за період з 01 травня 2016 рік по 01 квітня 2019 рік з боржника [PERSON] відмовлено, у зв`язку із смертю останньої. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухоме майно від 02 жовтня 2019 року, вбачається, що відомості про власника житлової квартири [ADDRESS] відсутні. Судом двічі зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб ДАП Маріупольської міської ради від 25 липня 2019 року та 15 жовтня 2019 року, згідно наданої інформацією, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.12.2011 року до теперішнього часу. Доказів того, що відповідач дійсно проживає в зазначеній квартирі з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2019 року і користувався тепловою енергією в квартирі [ADDRESS] підприємство не надало. Послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., що є договірні відносини. У відповідності до п.18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 споживач, якому надаються послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та опалення повинен не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з постачальником за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а згідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачання організацію за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. п. 3, 9, 23, 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Обов`язки споживача визначені також п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями», затвердженими Постановою КМУ від 24.01.2006 року № 45, відповідно до якої власник та наймач квартири (орендар) зобов`язаний, зокрема: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено тягар утримання майна. Суду доказів взяття на себе відповідачем обов`язку про сплату боргів попереднього власника не надано, крім того, позивач не навів доказів виникнення у відповідача зобов`язань по погашенню заборгованості за послуги теплопостачання, яка виникла у попереднього власника. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] з 21.12.2011 року власником квартири [ADDRESS] не являється і не зареєстрований в ній, що заборгованість за спожиту електроенергію в зазначеній квартирі виникла за період з 01.02.2016 року по 01.06.2019 року, коли відповідач вже був зареєстрованим за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] , та не міг користуватися тепловою енергією, суд дійшов висновку щодо необхідності відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості 21501 грн. 59 коп., за період з 01.02.2016 року по 01.06.2019 року, а також 3 % річних в сумі 1077,38 гривень, інфляційні витрати в сумі 3887,05 гривень. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд відмовляє позивачеві в задоволенні позовних вимог. Зважаючи вимоги ст.141 ЦПК України, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача відносяться на його рахунок і стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed