Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

КС «Сімейна позика» звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.01.2015 року між КС «Сімейна позика» та [PERSON] укладено договір №28/15-11092/04 про надання споживчого кредиту члену кредитної спілки, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10000,00 грн., зі сплатою процентів, з розрахунку нарахування 18,06% річних та 2,63 щомісяця від суми кредиту, з кінцевим строком повернення 23.01.2017 року. Відповідач зобов'язалась повертати кредит та нараховані відсотки по ньому в строки та на умовах визначені договором. Зазначив, що відповідач порушила свої зобов'язання щодо повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором станом на 01.03.2016 року у позичальника існує заборгованість в сумі 14946,61 грн., з якої: тіло кредиту 7878,77 та відсотки 7067,84 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі та справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23.01.2015 року між КС «Сімейна позика» та [PERSON] укладено договір №28/15-11092/04 про надання споживчого кредиту члену кредитної спілки, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10000,00 грн., зі сплатою процентів, з розрахунку нарахування 18,06% річних та 2,63 щомісяця від суми кредиту, з кінцевим строком повернення 23.01.2017 року. 23.01.2015 року між КС «Сімейна позика» та [PERSON] укладено договір №28/15-11092/04 про внесення добровільного цільового внеску члена кредитної спілки, відповідно до умов якого, внесок у розмірі 2493,00 грн. залучається як забезпечення зобов'язань за договором. Встановлено, що КС «Сімейна позика» виконала свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснила видачу кредитних коштів в сумі 10000,00 грн. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №28/15-11092/04 від 23.01.2015 року належним чином не виконала. Відповідно до п.п. 2.4 договору №28/15-11092/04 про внесення добровільного цільового внеску члена кредитної спілки від 23.01.2015 року, у випадку прострочення вкладником внесення чергових платежів згідно кредитного договору більш ніж на 60 календарних днів, вкладник повинен сплатити в погашення своєї заборгованості несплачену суму кредиту та відсотків без врахування суми внеску у повному обсязі. Внесок в такому разі в безспірному порядку зараховується в дохід спілки, щоб відшкодувати збитки, які вона понесла внаслідок порушення зобов'язань вкладника за кредитним договором. Згідно п.п. 2.5 договору №28/15-11092/04 про надання споживчого кредиту члену кредитної спілки від 23.01.2015 року, процентна ставка за договором є змінюваною, тобто при затримці будь-якого місячного платежу, цей договір набуває підвищеного ризику і в цьому випадку плата за користування кредитом змінюється таким чином, що починаючи з наступного дня після 23 числа за кожен день прострочення встановлюються відсотки за користування кредитом в розмірі 0,3% від суми кредиту. Таким чином, станом на 01.03.2016 року у позичальника заборгованість за договором становить 14946,61 грн., з якої: тіло кредиту - 7878,77 грн.; відсотки - 7067,84 грн. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови кредитного договору №28/15-11092/04 від 23.01.2015 року, а тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 14946,61 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved