Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що 06 липня 2015 року вона дізналась про існування договору поруки № 012/08/03-ДМК, укладеного 01 квітня 2008 року між філією «Дніпропетровське регіональне управління» Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] в начебто нею. На теперішній час Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит». Відповідно до зазначеного договору поруки вона зобов`язана перед філією «Дніпропетровське регіональне управління» Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідати в повному обсязі на своєчасне і повне виконання [PERSON] зобов`язань по кредитному договору № 12/08-ДМК від 01 квітня 2008 року. Однак, зазначений договір вона не підписувала і ніколи навіть не бачила. Тому, просить суд визнати договір поруки № 012/08/03-ДМК, укладений 01 квітня 2008 року між філією «Дніпропетровське регіональне управління» Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] і [PERSON] недійсним. 23 липня 2015 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 24 січня 2018 року ухвалою суду призначена судова почеркознавча експертиза. 22 березня 2019 року ухвалою суду залучено правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»». В судове засідання представник позивача не з`явився, надав відповідь на відзив на позов, в якому зазначив, що строк звернення до суду ними не пропущений, так як звернулись в строк дії картки. Умови зміни відсоткової ставки повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини зазначені в позові, а також висновком експерта визначено, що «підписи від імені [PERSON] в графі «Поручитель» та «За поручителя» на кожній сторінці досліджуваного договору поруки № 012/08/03-ДМК від 01.04.2008 - виконані не [PERSON] , а іншою особою». Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, позовні вимоги не визнають. Надали заперечення на позов, в яких зазначають, що позивач подавши даний позов має намір уникнути майнової відповідальності за невиконання умов кредитного договору. Також [PERSON] та [PERSON] на момент видачу кредиту перебували у шлюбі. В якості одного з поручителів [PERSON] запропонував свою дружину - [PERSON] , а також до банку [PERSON] надала справу з місця роботи, дана довідка видається самому працівнику підприємства. Окрім цього [PERSON] до довідки про заробітну плату надала копію паспорт з підписом і справжність підпису не викликає сумніву. Тому просять відмовити у задоволенні позову застосувати строки позовної давності. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року укладений договір поруки № 012/08/03-ДМК між філією «Дніпропетровське регіональне управління» Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] та [PERSON] (а.с.9,10), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»». [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29 грудня 2000 року (а.с.39). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] пояснив, що 01 квітня 2008 року підписав замість [PERSON] договір поруки № 012/08/03-ДМК (а.с.11). Відповідно до висновку № 2114-18 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 208/5247/15 вбачається, що «підписи від імені [PERSON] в графі «Поручитель» та «За поручителя» на кожній сторінці досліджуваного договору поруки № 012/08/03-ДМК від 01.04.2008 року - виконані не [PERSON] , а іншою особою» (а.с.147-154). Застосовані норми права Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком ( істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Пунктом 2 ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнаним недійсним у цілому. Ст. 202 ЦК України, передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Ст. 207 ЦК України, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 257 ЦК України, передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, посилання відповідача на застосування строків позовної давності є безпідставними, як вбачається з матеріалів справи позивач дізналась про існування договору поруки в липня 2015 році, а звернулась до суду в серпні 2015 року. Відповідно до висновку № 2114-18 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 208/5247/15 вбачається, що «підписи від імені [PERSON] в графі «Поручитель» та «За поручителя» на кожній сторінці досліджуваного договору поруки № 012/08/03-ДМК від 01.04.2008 року - виконані не [PERSON] , а іншою особою» (а.с.147-154). Окрім цього, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів того, що дійсно між сторонами укладався договір поруки не надав. У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що позивач договір поруки № 012/08/03-ДМК від 01.04.2008 року із філією «Дніпропетровське регіональне управління» Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» не укладала, а тому з урахуванням положень ст.215 ЦК України вказаний договір є недійсним. Виходячи з наведеного та враховуючи вищезазначене позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved