Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

КС «Аккорд» звернулися до суду з позовом до [PERSON] «про стягнення заборгованості». Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що КС «Аккорд» та [PERSON] уклали кредитний договір № ДО-07/270 від 25.04.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 5500,00 грн. Окрім кредитного договору, умови повернення кредиту були врегульовані сторонами положенням про кредитування членів КС «Аккорд». Рішенням Кіровським районного суду м. Донецька від 15.06.2012 року позовні вимоги Кредитної спілки «Аккорд» були задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Аккорд» суму заборгованості за кредитним договором № ДО-07/270 від 25.04.2007 року у розмірі 16208,13 грн. (4 301, 40 грн. - залишок кредиту; 6 906, 73 грн. - залишок процентів; 5 000 грн. - залишок пені) та сплачений судовий збір у сумі 188,00 грн. 29.03.2013 року відділом державної виконавчої служби Кіровського РУЮ м. Донецька відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищевказаного рішення суду. Станом на 04.10.2013 року рішення суду не виконано, сума боргу становить 16208,13 грн. і судовий збір 188,00 грн. У зв'язку з чим, станом на вказану дату сума індексу інфляції становить 6246,82 грн., три проценти річних за весь час прострочення - 1116,93 грн., а загалом - 7363,75 грн., які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що КС «Аккорд» та [PERSON] уклали кредитний договір № ДО-07/270 від 25.04.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 5500,00 грн. Окрім кредитного договору, умови повернення кредиту були врегульовані сторонами положенням про кредитування членів КС «Аккорд». Рішенням Кіровським районного суду м. Донецька від 15.06.2012 року позовні вимоги Кредитної спілки «Аккорд» були задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Аккорд» суму заборгованості за кредитним договором № ДО-07/270 від 25.04.2007 року у розмірі 16208,13 грн. (4 301, 40 грн. - залишок кредиту; 6 906, 73 грн. - залишок процентів; 5 000 грн. - залишок пені) та сплачений судовий збір у сумі 188,00 грн. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 29.03.2013 року відділом державної виконавчої служби Кіровського РУЮ м. Донецька відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищевказаного рішення суду. Станом на 04.10.2013 року рішення суду не виконано, сума боргу становить 16208,13 грн. і судовий збір 188,00 грн. У зв'язку з чим, станом на вказану дату сума індексу інфляції становить 6246,82 грн., три проценти річних за весь час прострочення - 1116,93 грн., а усього - 7363,75 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Як вбачається з п.18 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга статті 550 ЦК). За таких обставин суд вважає позовні вимоги доведеними і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума індексу інфляції в розмірі 6246,82 грн., три проценти річних за весь час прострочення - 1116,93 грн., а усього - 7363,75 грн. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved