Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» («АТ «Київоблгаз») про захист прав споживача, визнання дій незаконними та стягнення матеріальних витрат. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником домоволодіння, розташованого за адресою - [ADDRESS] . Орієнтовно в 1990 році у вказаному будинку був поставлений газовий лічильник марки NB3 G4, заводський № 1899798. За газопостачання в будинок з того часу і на сьогоднішній день відповідає місцева Іванківська Філія по експлуатації газового господарства (ФЕГГ). Вищезазначений газовий лічильник постійно знаходився та безперервно працював у будинку позивача. Остання перевірка вказаного газового лічильника працівниками місцевої ФЕГГ проводилась в 2012 році. З 2015 року ніяких перевірок (повірок) ні газового лічильника, ні газового господарства в будинку позивача не проводилося. До кінця серпня 2020 року газовий лічильник працював без зауважень, позивачем сплачувалися кошти за споживання та транспортування газу. 30 серпня 2020 року постачання газу у будинок позивача несподівано перервалося. Позивач був відсутній за місцем свого фактичного проживання (перебував на лікування у військовому госпіталі). За період його відсутності (30 серпня по 24 вересня 2020 року) його сім`я користувалася електроплиткою. 21 та 22 вересня 2020 року позивачем по номеру телефону «104» було повідомлено відповідача про проблеми з газопостачанням у його будинку. Працівники газової служби приїхали до будинку позивача лише 24 вересня 2020 року. Оглянувши лічильник, представники відповідача повідомили, що лічильник необхідно зняти та направити на технічну експертизу, щоб встановити причину відмови у роботі. Позивач підтверджує, що лічильник був неопломбований заводом-виробником, але на лічильнику мали місце пломби відповідача. У роботу лічильника він не втручався. Оскільки, постачання газу в будинок було вкрай необхідним, то представники відповідача запропонували йому придбати новий газовий лічильник за власні кошти. Позивачем було придбано новий газовий лічильник вартістю 1734 грн. (одна тисяча сімсот тридцять чотири гривні). 25 листопада 2020 року в Іванківській дільниці (ФЕГГ) відповідач повідомив позивача про проведення технічної експертизи лічильника. Експертиза встановила, що відбулося зовнішнє втручання в роботу лічильника і у цьому винен позивач, а тому повинен оплатити відповідачу заборгованість за нібито використаний (та безоблікований) газ за період березень-вересень 2020 року в розмірі 10 114. 57 грн. та вартість проведеної технічної експертизи в розмірі 4 420, 85 грн. Позивач вважає, що дії відповідача, щодо оплати не облікованого газу, сплати вартості технічної експертизи та придбання нового газового лічильника, є неправомірним, враховуючи наступне. 1. Так, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15 10.2016 р. № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають у експлуатації, за категоріями», для лічильників газу класу 1, 0 установлено міжповірочний інтервал 2 роки, класі 1, 5 - 8 років. Згідно п. 4 ст. 17 розділу IV Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2016 року № 1314-VII, - «періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб ... газ), що є власністю фізичних осіб, ..здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з ..газопостачання.. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту.. засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб ... газ), що є власністю фізичних осіб, ..здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з ..газопостачання...». Згідно положення п. 7 «Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 р. № 193, - відповідач зобов`язаний був не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки лічильника або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту повинен був інформувати позивача, як споживача шляхом надсилання повідомлення за встановленою формою рекомендованим листом, але нічого подібного відповідач не зробив і ніяких періодичних повірок газового лічильника не проводив, тому відповідальність за некоректну роботу лічильника, який ви користувався у його будинку, повинен нести саме відповідач; 2. про несправність газового лічильника в будинку позивач повідомив відповідачу, що особисто в роботу лічильника він не втручався, а тому на підставі п. 12 підрозд. З розділу XI Кодексу - газорозподільних систем (затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2494, суми збитків, які були нараховані нібито за несанкціоноване відбирання газу (10 114, 57 грн.), не повинні нараховуватися позивачу. За березень-вересень 2020 p., позивачем сплачено суми за спожитий газ, згідно з квитанціями. 3. відповідно до ст. 3 закону України від 16.06.2011 р. № 3533-VI «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», станом на 01.01.2016 р. (і тим більше в подальші терміни) відповідач зобов`язаний був за власні кошти забезпечити індивідуальних споживачів (фізичних осіб), які використовують газ для побутових потреб, індивідуальними газовими лічильниками. А тому, станом на 24.09.2020 p., коли відповідач вилучив у позивача старий газовий лічильник, він повинен був поставити аналогічний лічильник за власний кошт. Однак, відповідач змусив позивача оплатити вартість лічильника (1. 734 грн. 00 коп.); вказані дії відповідача - по примусовій оплаті вартості поставленого лічильника - є незаконними, а тому кошти, витрачені на лічильник позивачем, повинен відшкодувати відповідач; 4. висновок технічної експертизи лічильника, який перебував у будинку позивача, і який був направлений на експертизу, не може бути прийнятий до уваги як доказ, так як при знятті лічильника, був складений - протокол про направлення на експертизу лічильника, в якому було допущено грубе порушення діючого законодавства, саме - не було вказано дату останньої повірки лічильника, що, на думку позивача призвело до проведення належного технічного дослідження; 5 При розгляді (та затвердженні) 25.11.2020 р. Комісією Акту, остання не мала і не вивчала будь-яких документів, які б вказували на дату останньої повірки лічильника газу, не мала паспорту на лічильник та документів, які б вказували на власника газового лічильника, внаслідок чого Комісія не мала належних правових підстав (доказів) для накладання штрафних санкцій на позивача. Позивач вважає, що дії відповідача є безпідставними та незаконними, а тому належним способом захисту його прав в даному випадку, відповідно до положень абзацу 12 частини 2 статті 16 ЦК України є визнання незаконним та скасування Протоколу Комісії з розгляду актів про порушення вимог КГС Іванківської дільниці Вишгородського відділення товариства № 5880 від 25 листопада 2020 p., яким на позивача було накладено штрафні санкції на суму 16. 269, 42 грн. Позивач у своїх позовних вимогах просить: ?Визнати протиправним та скасувати рішення відповідача по справі - Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Київоблгаз» - саме Протоколу № 5880 від 25.11.2020 р. Комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем Іванківської дільниці Вишгородського відділення АТ «Київоблгаз», - про визнання його, [PERSON] , винним в незаконному втручанні в діяльність газорозподільного механізму (газовий лічильник) та накладення на нього штрафних санкцій ?Стягнути з відповідача по даному позову - акціонерне товариство «Київоблгаз» на його, [PERSON] , користь матеріальні збитки в розмірі 16. 269 грн. (шістнадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять) грн. 42 коп. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15 січня 2021 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання (а.с.67). 05 лютого 2021 року від представника АТ «Київоблгаз» Руденка В.В. до суду надійшов Відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, оскільки всі твердження Позивача, наведені у позові не підкріплені жодними доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях Позивача, відтак, жодним чином не спростовують висновків та доводів Відповідача (а.с.71-79). Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року закрито провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с.103). 01 квітня 2021 року від представника АТ «Київоблгаз» Руденка В.В. до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, зокрема, копію скріншота з програми InterSoft Billing про дату проходження останньої повірки лічильника газу споживача [PERSON] ; копію заявки про виклик № 471 від 22.09.2020 року; копію ліцензії та першої сторінки додатка виданої згідно постанови НКРЕКП від 29.06.2017 року № 855; копію довідки про ціну покриття виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу (а.с.105-112). 06 травня 2021 року від представника АТ «Київоблгаз» Руденка В.В. до суду надійшло клопотання про витребування доказів у [PERSON] , зокрема, паспорт лічильника газу марки NB3 G4, заводський № 1899798 ) та результати проведеної повірки лічильника газу у 2012 році (а.с.119). 06 травня 2021 року від представника АТ «Київоблгаз» Руденка В.В. до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, зокрема, лист Вишгородського відділення АТ «Київоблгаз» 01Сз-3718-0421 від 30.04.2021 року щодо результатів проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки (а.с.122,124). Позиції сторін. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому, наполягали на його задоволенні. Представник Відповідача Руденко В.В. у судовому засіданні позов не визнав та надав пояснення відповідно до свого Відзиву. Просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Вислухавши пояснення учасників провадження, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Правовідносини, які склалися між учасниками справи, за своїм змістом є цивільними. Їх регулювання здійснюється Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015№ 2494 (далі Кодекс газорозподільних систем), Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКПвід 30.09.2015№ 2496 зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827, та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831. Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.610,611 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.. Відповідно до ст.632 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Судом та матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , розподіл якого здійснюється АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз». Тобто, АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» є Оператором ГРМ, який здійснює на території Київської області господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 29.06.2017 № 855 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 26.06.2019 № 1220). З викладеного слідує, що Відповідач надає Споживачу послугу з розподілу, що включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Також, [PERSON] 08 жовтня 2019 року шляхом підписання заяви-приєднання приєднався до умов публічного договору, щодо розподілу природного газу до будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.82). Обсяги споживання природного газу [PERSON] визначаються газовим лічильником марки NB3 G4, зав.№ 1899798. Відповідно до пунктів 1, 2, 4 глави 6, розділу Х Кодексу ГРС власник комерційного ВОГ забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр), на території або у приміщенні якого вони встановлені. Враховуючи, що лічильник газу NB3 G4, зав.№ 1899798 є власністю Позивача то відповідно оригінал паспорта на лічильник газу повинен зберігатись у власника (Позивача). Відповідно до пунктів 1, 2, 4 глави 6, розділу Х Кодексу власник комерційного ВОГ забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), відповідає за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр), на території або у приміщенні якого вони встановлені. Так, пункт 4 глави 9 розділу Х Кодексу встановлено, що оператор газорозподільної системи при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право: - оглядати комерційний вузол обліку природного газу та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження засобу вимірювальної техніки, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в засіб вимірювальної техніки, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу); наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу) (п.7 глави 9 розділу Х Кодексу). Відповідно до п.п.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Судом також встановлено та не оспорюється сторонами, що 24 вересня 2020 року в будинку [ADDRESS] , власником якого є позивач - [PERSON] , було проведено контрольний огляд лічильника газу та демонтовано прилад обліку природного газу. У присутності [PERSON] складено акт про демонтаж лічильника для проведення експертизи. Позивачем були підписані акти без зауважень (а.с.10,11,12). Згідно Акту № 0800008451 демонтажу лічильника газу для проведення експертизи, 24.09.2020 року замість демонтованого лічильника газу NB3 G4, зав.№ 1899798, у присутності Позивача встановлено побутовий газовий лічильник марки Октава типу G 6 заводський № 506319 пломба R 29225791 для подальшого споживання природного газу, про що свідчить підпис Позивача у акті № 0800008451 (а.с.86). У зв`язку з виявленням порушенням, 24 вересня 2020 року, газовий лічильник NB3 G4, зав.№ 1899798 було демонтовано та направлено на експертизу в лабораторію з повірки побутових лічильників газу АТ «Київоблгаз». Відповідно до вимог п.2 глави 10 розділу X Кодексу представниками Відповідача було складено відповідний Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 24.09.2020, який також підписаний Позивачем без зауважень (а.с.13). Крім того, для захисту лічильника газу NB3 G4, зав.№ 1899798 від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи представник Відповідача додатково опломбував пакет пломбою R 29225792 і запросив Позивача взяти участь під час проведення експертизи лічильника газу. Однак, Позивач відмовився взяти участь у проведенні експертизи його ЗВТ про що свідчить напис та підпис Позивача у протоколі щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 24.09.2020 року (а.с.13). Порядок проведення експертизи лічильників газу врегульовано главою 10 розділом Х Кодексу, відповідно до яких експертизу проводить комісія, яка призначається наказом Оператора ГРМ, до складу якої, в т.ч. мають входити представники територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Відповідно до зазначених норм споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі відсутності споживача або уповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в протоколі про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або уповноваженої ним особи. Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (п.2 глави 10 розділу Х Кодексу). Актом експертизи лічильника газу № 4873е від 05.10.2021 року встановлено порушення: «Відсутні пломби заводу-виробника. Пошкоджені шліци гвинтів кріплення кришки відлікового механізму». Також, за результатами перевірки цілісності відлікового механізму встановлено: «Не працює відліковий механізм. Внутрішній вимірювальний механізм функціонує. Є можливість споживання газу без обліку. Пошкоджений приводний, 2-й та 3-й цифрові ролики діаметрально (затерте маркування). Пошкоджений циферблат (придавленості на фіксаторах та затертості напроти приводного, 2-го та 3-го цифрових роликів). Відліковий механізм гальмувався та зупинявся шляхом задавлення на циферблат в районі приводного, 2-го та 3-го цифрових роликів». Висновок комісії: виявлено втручання, лічильник повернуто до відділення для передачі абоненту (а.с.90). Відповідно до п.10 глави 10 розділу Х Кодексу після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.02.2016 за № 278/28408 (далі - Порядок 193). За результатами повірки встановлено, що лічильник газу NB3 G4, зав.№ 1899798 не відповідає вимогам Р50-071-98 «Лічильника газу побутові. Методи та засоби повірки. П. 6,8 Опробування». Підставою для визнання ЗВТ непридатним є «Не працює лічильний механізм (при пропусканні повітря, витратами від Q max до Q min покази лічильника не змінюються. Відсутні пломби заводу-виробника». За результатами повірки лічильника газу NB3 G4, зав.№ 1899798 ДП «Київоблстандартметрологія» видано Довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № Д50/М1873е-20 від 06.10.2020 (а.с. 88). Також судом та матеріалами справи встановлено, та не оспрюється сторонами, що 25.11.2020

Outcome: dismissed