Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом до суду звернулися [PERSON] та [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивачі в судове засідання не зявилися, але попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. [PERSON] за життя отримала земельні ділянки: за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою с. Мостище ([PERSON]), вул. Поліська (Пролетарська), 18, Козелецького району, Чернігівської області та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №133339 від 16.12.2008 року, площею 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства яка знаходиться за адресою с. Мостище ([PERSON]), вул. Поліська (Пролетарська), 18, Козелецького району, Чернігівської області та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №133340 від 16.12.2008 року, площею 0,2629 га; для ведення особистого селянського господарства яка знаходиться за адресою с. Мостище ([PERSON]), Козелецького району, Чернігівської області та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №133341 від 16.12.2008 року, площею 0,1278 га. Але вище вказані державні акти на право власності на земельну ділянку були втрачені. Підтвердженням є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення», а також довідкою Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області, що втрачені державні акти на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП не надходили. 29 січня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №292051, виданим 01.02.2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради та після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки на території с. Мостище, Козелецького району, Чернігівської області, площами 0,2500 га, 0,2629 га, 0,1278 га, 0,3318 га та 0,0309 га. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 17 червня 2008 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за порядковим №221, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було, з чого б не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом позивачу у справі, [PERSON]. Також [PERSON] за життя розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 10 березня 2009 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за порядковим №12, яким заповідала земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 133341, площею 0,1278 га позивачу у справі, [PERSON]. Позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за заповітом на вказану спадщину, прийняли її, оскільки звернулися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори, але оформити дану спадщину не можуть, оскільки державні акти на право власності на землю були виготовлені на імя [PERSON] та їй передані - втрачені, а видати нові неможливо у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. [PERSON], яка померла 29.01.2017 року, на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в с.Мостище ([PERSON]), вул. Поліська (Пролетарська), 18, Козелецького району, Чернігівської області і мала такий склад сімї: проживала одна. Позивачі у справі, [PERSON] і [PERSON], є єдиними спадкоємцями за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами позовної заяви та спадкової справи. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивачі у справі вимушені звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На підставі наведенного та

Outcome: approved