Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У лютому 2021 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Аргументує свої вимоги тим, що 01 листопада 2019 року вона уклала шлюб з відповідачем. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Відповідач не проживає з дитиною від її народження. Дочка проживає разом з нею, знаходиться повністю на її утриманні. Вона в даний час перебуває у відпустці по догляду за дочкою до досягнення дитиною трирічного віку, отримує допомогу по догляду за дитиною, інших доходів не має. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та ні її утримання не надає, тому позивач звернулася з відповідним позовом до суду. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Павлова В.Г. від 23.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в спрощеному провадженні на 11 год. 00 хв. 16 березня 2021 року. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Павлова В.Г. призначено справу до підготовчого розгляду на 11 год. 00 хв. 05 квітня 2021. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 13.04.2021 року призначено справу до підготовчого судового розгляду на 10 год. 00 хв. 27 квітня 2021 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 27.04.2021 зупинено провадження у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 04.08.2021 відновлено провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду на 09 год. 00 хв. 20 серпня 2021. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 01 листопада 2019 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу її прізвище залишилось [PERSON] (а.с.8) [INFO] народилася [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 1ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідних положеннях ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідач працездатного віку та може сплачувати аліменти на утримання дочки. Аліменти у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, відповідають віку та потребам дитини. Відповідач визнав позовні вимоги. Оцінюючи докази у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання заяви до суду. У зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також, дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з даної норми Закону обов`язковою умовою для стягнення аліментів на утримання дружини у разі проживання з нею дитини є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, cуд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони взаємопов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини. Враховуючи конкретні обставини справи, докази надані позивачем та взаємовідносини, що склались між сторонами, беручи до уваги право позивача на отримання від відповідача матеріальної допомоги, визнання позову відповідачем, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення дочкою віку 3-х років в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. VI. Судові витрати. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved