Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог До суду звернулася Позивачка [PERSON] з позовною заявою у якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , де є зареєстрованим також і її син [PERSON] , який за вказаною адресою не проживає з 1997 року без поважних на те причин, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не бере, взагалі будинком не цікавиться. Він постійно проживає у Російській Федерації та наміру повернутися не має. На даний момент не має можливості приїхати та знятися з реєстрації самостійно. У зв`язку з відсутністю Відповідача понад один рік за місцем реєстрації, вважає його таким, що втратив право користування належним її житловим приміщенням. За таких обставин змушена звернутися до суду з даним позовом, адже має намір звернутися за отриманням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Аргументи учасників справи У судове засідання Позивачка не з`явилася, однак прибув її представник [PERSON] , який позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що Відповідач з 2004 року не проживає у будинку Позивачки, живе та працює у Російській Федерації та повертатися не збирається. В утриманні будинку участі не приймає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник від третьої особи Міловської селищної ради, у судове засідання не з`явився, однак просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності їх представника. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справ. [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору від 24.12.1997 року. (а.с.8) Згідно копії домової книги, за адресою: [ADDRESS] , з 11.11.2004 року зареєстрований [PERSON] . (а.с. 9-10) Вказане підтверджується також і довідкою Міловської селищної ради від 16.06.2020 року, № 511. згідно якої за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . (а.с.12) Відповідно до акту обстеження побутових умов від 17.06.2020 року, проведеного депутатом селищної ради у присутності двох сусідів, підтвердженого підписом секретаря селищної ради, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2004 року. (а.с. 53) Згідно листа від 17.06.2020 року № 597, Міловська селищна рада відмовила Позивачці у знятті з реєстрації [PERSON] . (а.с.13) Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.\~2\~ ст.\~64\~ЖК Української\~РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Системний аналіз статей\~ 383,\~ 391,\~ 405 ЦК України\~ та статей\~ 150, 156\~ЖК Української\~РСР \~у поєднанні зі\~ статтею 64 ЖК Української РСР\~ дає підстави для висновку, що положення статей\~ 383,\~ 391\~ЦК України \~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення \~статей 405 ЦК України, статей\~ 150,\~ 156 ЖК Української РСР\~ регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16. Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як слід з ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Така позиція узгоджується з висновком Верховного суду викладеним у постанові від 03.04.2019 року, справа № 454/2025/15-ц. Таким чином, судом було встановлено, що Позивачка є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , де є зареєстрованим Відповідач, який з моменту реєстрації, а саме з 2004 року не проживає за вказаною адресою, що свідчить про свідому втрату ним інтересу до житла, та про втрату права користування цим житлом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог Позивача. Судові витрати стягнути з Відповідача на користь Позивача у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved