Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Ковельський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом до Ковельської міської ради, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Державна інспекція сільського господарства у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] про визнання незаконним та скасування п. 1 рішення Ковельської міської ради № 37/18 від 25.04.2013 року «Про надання дозволу та відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» (відносно гр. [PERSON]) та п.п. 4 п. 3 рішення Ковельської міської ради № 39/33 від 27.06.2013 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та надання громадянам в оренду земельних ділянок». В обґрунтування вказаного позову прокурор зазначає, що п. 1 рішення 6 п.1 рішення № 37/18 від 25.04.2013 року «Про надання дозволу та відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» Ковельською міською радою гр. [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 159 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], з метою передачі її в оренду. П.п. 4 п. 3 рішення Ковельської міської ради № 39/33 від 27.06.2013 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та надання громадянам в оренду земельних ділянок» гр. [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в оренду для городництва вказану земельну ділянку строком на 5 років. На підставі вказаного рішення між Ковельською міською радою в особі міського голови та гр. [PERSON] 16.08.2013 року підписано договір оренди зазначеної земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки для ведення городництва за гр. [PERSON] не зареєстровано. Вказує, що відповідно до генерального плану міста Ковеля землі сільськогосподарського призначення, окрім земель садівничих товариств у межах міста відсутні. Земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], яка надана в оренду для веденення городництва гр. [PERSON], за функціональним призначенням належить до земель садибної житлової забудови, що підтверджується генеральним планом м. Ковеля. Тому, надання земельної ділянки площею 159 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] за рішеннями Ковельської міської ради для ведення городництва, суперечить принципу цільового використання земель, відтак є такими, що прийняті всупереч нормам земельного законодавства, тому повинні бути скасовані. Враховуючи наведене просить визнати незаконним та скасувати п. 1 рішення Ковельської міської ради № 37/18 від 25.04.2013 року «Про надання дозволу та відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» (відносно гр. [PERSON]) та п.п. 4 п. 3 рішення Ковельської міської ради № 39/33 від 27.06.2013 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та надання громадянам в оренду земельних ділянок». Прокурор в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у заяві, суду пояснила, що Ковельська міська рада, приймаючи оскаржуване рішення вийшла за межі наданих їй повноважень, оскільки згідно генерального плану забудови міста Ковеля земельна ділянка, яка була надана в оренду [PERSON] відноситься до земель садибної житлової забудови. Ковельською міською радою незаконно передано в оренду для городництва [PERSON] вказану земельну ділянку, оскільки розташування городу за вказаною адресою прямо суперечить генеральному плану міста Ковеля. Оскільки відведення земельної ділянки із земель садибної житлової забудови для ведення городництва суперечить принципу цільового використання земель та генеральному плану забудови міста Ковеля, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню. Представник відповідача - Ковельської міської ради в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що генеральним планом міста Ковеля не визначаються категорії земель. Згідно ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Оскільки Ковельська міська рада є власником земельної ділянки, яка була надана в оренду [PERSON], тому відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вправі була розпоряджатись вказаною земельною ділянкою. Зазначив також, що таким видом документації, як генеральний план населеного пункту, категорії земель за основним цільовим призначенням чи цільове призначення окремих земельних ділянок не визначається, а визначається лише перспектива та етапність освоєння та розбудови території населеного пункту. Просить позовні вимоги відхилити повністю як безпідставні та невмотивовані. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - Державна інспекція сільського господарства у Волинській області в судове засідання не з'явився, подав відповідне клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без участі представника інспекції. Позов Ковельського міжрайонного прокурора підтримує в повному обсязі. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18.03.2013 року [PERSON] звернувся до міського голови Кіндера О.О. із заявою в якій просить дати дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі (наданні, поділі) її у власність (користування) площею 159 кв.м. по [ADDRESS]. 25.04.2013 року Ковельська міська рада прийняла рішення № 37/18 «Про надання дозволу та відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою». Згідно п. 1 вказаного рішення [PERSON] надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у приватну власність. Згідно витягу з рішення Ковельської міської ради від 27.06.2013 року № 39/33 «Про припинення права користування земельною ділянкою та надання громадянам в оренду земельних ділянок» гр. [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в оренду для городництва без права зміни цільового призначення земельну ділянку площею 159 кв.м. по [ADDRESS] терміном на 5 років. Пунктом 5 вказаного рішення зобов'язано [PERSON] в чотирьохмісячний термін з моменту прийняття рішення укласти договір оренди землі. Згідно договору оренди землі № 1/115 від 16.08.2013 року Ковельська міська рада в особі міського голови Кіндера Олега Олексійовича (орендодавець) та [PERSON] (орендар) уклали цей договір, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування (в оренду) земельну ділянку для городництва на підставі рішення міської ради від 27.06.2013 року № 39/33, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], К№ 0710400000:24:001:0081, загальною площею 159 кв.м. Відповідно до ст. 39 ЗК України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Згідно ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Статтею 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). [PERSON] подав всі необхідні документи для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Діючим законодавством передбачено, що при прийнятті рішення про надання згоди (дозволу) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орган місцевого самоврядування повинен перевірити відповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації. Статтею 17 даного Закону визначено, що, генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Як вбачається з викопіювання з генерального плану міста Ковеля земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], яка була надана в оренду [PERSON] для городництва знаходиться на території садибної житлової забудови. Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Держкомзему України № 548 від 23.07.2010 року визначено поділ земель на окремі види цільового призначення, що характеризується власним правовим режимом, екосистем ними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів, не передбачено на землях житлової та громадської забудови (секція «В») ведення такого виду діяльності як городництво. Натомість, ведення городництва, як вид діяльності, входить до секції «А» - землі сільськогосподарського призначення. Відповідно до генерального плану міста Ковеля землі сільськогосподарського призначення, окрім земель садівничих товариств, у межах міста відсутні. Тобто вказана земельна ділянка не може бути надана в оренду для ведення городництва без внесення відповідних змін до генерального плану м. Ковеля. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч. 10 ст. 25 ЗК України, резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Таким чином, Ковельською міською радою, при прийнятті оскаржуваного рішення щодо надання [PERSON] земельної ділянки в оренду для городництва по [ADDRESS], яка згідно генерального плану міста є територією садибної житлової забудови, було порушено цільове призначення вказаної земельної ділянки та не було внесено відповідних змін до генерального плану м. Ковеля. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України підставою для передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають комунальній власності є рішення органу місцевого самоврядування. Ковельська міська рада, приймаючи рішення про надання [PERSON] в оренду вказаної земельної ділянки без зміни цільового призначення землі та без врахування генерального плану міста Ковеля порушила вимоги ст.ст. 20, 39, 123, 124 ЗК України,ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому вказані рішення є незаконними та підлягають скасуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved