Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з оплати послуг централізованого опалення житла. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є постачальником теплової енергії до будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно з вимогами нормативно-технічних документів, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний щомісячно розрахуватися з позивачем за спожиті послуги з теплопостачання. Однак відповідач не сплачує за надані послуги, в зв`язку з чим має заборгованість з лютого 2018 року по березень 2020 року в сумі 20552 грн. 65 коп., який складається з основного боргу за опалення в сумі 18450 грн. 13 коп., інфляційних витрат - 634 грн. 86 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 833 грн. 26 коп. та 634 грн. 40 коп. пені. Оскільки відповідач в добровільному порядку плату за отримані послуги не здійснює, просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення житла в сумі 20552 грн. 65 коп. за вказаний період та судові витрати по справі. 01 квітня 2021 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що нарахування вказаної заборгованості було здійснено позивачем не по загальній площі його квартири, а за використані гігакалорії, що не передбачено договором, а зазначена заборгованість вдвічі перевищує середні споживчі ціни за опалення в місті Сміла. Зазначив, що позивач при нарахуванні плати за послуги з теплопостачання не врахував повною мірою надану йому субсидію, що вплинуло на здійснений позивачем розрахунок заборгованості. Просив, відповідно до вимог ст. 551 ЦК України зменшити розмір пені, оскільки така значно перевищує розмір збитків. Вказав також, що жодних доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування матеріали справи не містять, відтак просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У наданій суду відповіді на відзив представник позивача зазначила, що позивач є постачальником теплової енергії у будинок, в якому знаходиться квартира відповідача. Це підтверджується спільними актами з балансоутримувачем будинку про подачу теплової енергії. В будинку [ADDRESS] , де мешкає відповідач, встановлено прилад комерційного обліку теплової енергії. Рахунки за оплату послуги з теплопостачання формуються на основі показань вказаного лічильника , а не з огляду на загальну площу квартири, як того вимагає відповідач. Вказала також, що тарифи на послуги централізованого опалення та теплову енергію встановлені рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради. Надана відповідачу субсидія була повністю врахована при здійсненні нарахувань заборгованості, що зазначено у відповідній графі виписки по рахунку. Вказала також, що нарахована відповідачу пеня, інфляційні втрати та три відсотки річних від простроченої суми заборгованості нараховані відповідачу відповідно до положень ст. 549-551 та 625 ЦК України за невиконання відповідачем грошових зобов`язань. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Підтримав заперечення на позовну заяву, викладені ним у відзиві. Крім того зауважив, що між ним та позивачем не було укладено договору про надання послуг з централізованого опалення, що виключає можливість посилання позивача на недотримання ним, як споживачем, умов договору. Разом із цим відповідач не заперечив факту постачання тепла в будинок та квартиру за місцем свого проживання у вказаних у позові опалювальних періодах. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно з довідкою відділу державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 27.01.2021 № 16-11/116 , [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення за вказаною адресою, особовий рахунок № [NUMBER] . Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23 лютого 2018 року № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» КП «Смілакомунтеплоенерго» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності з 01 лютого 2018 року . Відповідач отримував послуги по забезпеченню житла теплом, що вбачається з актів про подачу теплової енергії від 09 лютого 2018 року, 16 листопада 2018 року, 25 жовтня 2019 року, складених за участю представника КП «Смілакомунтеплоенерго» та представника споживача теплової енергії. Відповідно до вказаних актів, у зв`язку з початком опалювальних сезонів у м. Сміла, до будинку, в якому мешкає відповідач, КП «Смілакомунтеплоенерго» було подано теплову енергію, відповідно з 01 лютого 2018 року, 16 листопада 2018 року та 25 жовтня 2019 року. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 463 від 20 жовтня 2017 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії у розмірі 42,97 грн. за 1 кв.м. (з ПДВ), для населення на послуги з ЦО для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1975,04 грн./Гкал ( з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 414 від 22 листопада 2018 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії у розмірі 56,22 грн. за 1 кв.м. (з ПДВ), для населення на послуги з ЦО для абонентів житлових будинків з прибудинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 2337, 72 грн./Гкал (з ПДВ). Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №83 від 28.02.2019 року тарифи на послуги з централізованого опалення та теплову енергію для КП «Смілакомунтеплоенерго» було відкориговано, до пп.1.1 та пп.1.2 п.1 рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради за №414 від 22 листопада 2018 року внесено зміни, зокрема встановлено наступні тарифи: для населення на послуги з ЦО для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 2300,21 грн./Гкал ( з ПДВ), для населення на послуги з ЦЩ для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 55,32 грн. за 1 кв.м. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на момент виникнення спірних правовідносин . Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), тощо. Пунктом 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.2ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Як вбачається з актів подачі теплоносія в будинку по [ADDRESS] встановлено тепловий лічильник тому, відповідно, послуги з теплопостачання у вказаний будинок надавалися згідно тарифів, що затвердженні рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради для населення з приладами обліку теплової енергії по тарифу 2300,21 грн./Гкал (з ПДВ). Відтак, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що нарахована йому заборгованість вдвічі перевищує споживчі ціни за опалення у місті, оскільки такі доводи не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами справи. Пунктом 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 7, ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений обов`язок саме споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послу підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обов`язком виконавця згідно з нормами даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг. Як вбачається з матеріалів справи позивачем у газеті «Сміла» №9 (1101) від 28 лютого 2018 року опубліковано типовий договір про надання послуг з централізованого опалення. Однак, як встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконав обов`язку щодо укладання договору з виконавцем послуг в особі КП «Смілакомунтеплоенерго». У зв`язку цим надання послуги з централізованого опалення будинку, в якому проживає відповідач, здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відсутність укладеного між сторонами договору не позбавляє споживача обов`язку щодо оплати наданих їм послуг централізованого опалення. Твердження відповідача про те, що відсутність між ним та позивачем укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення є підставою для неоплати наданих послуг є безпідставним, оскільки факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15. Згідно з наданою позивачем випискою по рахунку з лютого 2018 року по березень 2020 року сума боргу відповідача за надані послуги з централізованого опалення становить 18450 грн. 13 коп. Окрім того, позивачем також нараховано на вказану суму боргу 3% річних в сумі 833 грн. 26 коп., індекс інфляції за порушення грошового зобов`язання в сумі 634 грн. 86 коп. та 634 грн. 40 коп. пені. Загальна сума заборгованості відповідача, з урахуванням 3% річних, індексу інфляції та пені становить 20552 грн. 65 коп. Згідно з ч. 1 та ч. 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні відповідачем не надано доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини. Відповідач під час розгляду справи не заперечував факт отримання ним послуг від КП «Смілакомунтеплоенерго» з централізованого опалення, наголошував, що користувався нарахованою субсидією на опалення, а його пояснення в судовому засіданні зводилися лише до небажання отримувати послуги від позивача. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три відсотки річних від простроченої суми. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання. У відповідності до п. 31 Правил у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги виконавець має право нарахувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором. Відповідно до п. 10 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житло-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений із застосуванням відповідних розрахунків, належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, під час розгляду справи, відповідачем поданий розрахунок спростовано не було та позиції щодо неправомірного проведення позивачем вказаних розрахунків не висловлено. Підстав, для застосування ст. 551 ЦК України в даному випадку суд не вбачає. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за послуги з централізованого опалення житла, трьох відсотків річних, пені та індексу інфляції є обґрунтованими, такими, що підтверджуються відповідними доказами, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2270 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved