overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Ліщинівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки, оскільки внаслідок хронічного психічного захворювання він не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати. Представник заявника Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій підтримав свої вимоги та просить суд розглянути справу у його відсутність (а.с.32). Представник зацікавленої сторони - виконавчого комітету Кунівської сільської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак сільський голова надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.33). Прокурор Дацій Ю.М., в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заяви. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Як вбачається із Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи, [PERSON], 1963 р.н. виявляє ознаки стійкого хронічного психічного захворювання у вигляді органічного маячного розладу внаслідок повторних ЧМТ. Перебіг хронічної психічної хвороби та вираженість змін нервово-психічної сфери у [PERSON] є такими, що позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в теперішній час (а. с. 21-24 ). Судом встановлено, що дійсно [PERSON], внаслідок хронічної психічної хвороби, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та спостереження - опіки, а тому його слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Опікуном слід призначити адміністрацію Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату в особі її директора.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Ліщинівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про звільнення від повноважень опікуна вказуючи, що [PERSON] проживав у Ліщинівському психоневрологічному будинку-інтернаті з 01.12.2006 по 27.12.2020. З 28.12.2020 підопічний вибув на постійне місце проживання в Рашівський психоневрологічний будинок-інтернат в с.Рашівка. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07.09.2009 було призначено над недієздатним [PERSON] другим опікуном адміністрацію Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату в особі директора. В судове засідання сторони подали заяви в яких підтримали заяву. Також, сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до\~ст. 247 ЦПК України\~фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Суд встановив, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07.09.2009 року призначено другим опікуном над [PERSON] , [INFO] адміністрацію Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату в особі директора. Відповідно до Витягу з наказу від 28.12.2020 року №2 з 28.12.2020 року виключено з списків мешканців будинку інтернату і знято з усіх видів державного утримання [PERSON] , як вибулого до Рашівського психоневрологічного будинку-інтернату, згідно путівки Департаменту соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації за №142 від 17.12.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.75\~ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Згідно ч.2\~ст. 300 ЦПК України,\~суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Фактичні обставини справи свідчать, що вимога заявника про звільнення її від обов`язків опікуна є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Ліщинівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про призначення заявника опікуном над [PERSON], оскільки внаслідок хронічного психічного захворювання вона не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати. В заяві вказується, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.05.2006 року [PERSON] визнана недієздатною та над нею встановлено опіку. Опікуном призначено [PERSON], якого 06.03.2015 року звільнено від обовязків опікуна. Оскільки [PERSON] на даний час перебуває в Ліщинівському психоневрологічному будинку, прохає призначити адміністрацію даного закладу в особі директора опікуном над останньою. Представник заявника, Ліщинівського ПНБІ, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву прохав задовольнити. Представник зацікавленої сторони виконавчого комітету Кунівської сільської ради, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак сільський голова надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Прокурор Дацій Ю.М., в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заяви. Суд, заслухавши прокурора, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 15 травня 2006 року [PERSON] визнано недієздатною (а.с. 4). Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 05 липня 2006 року над [PERSON] встановлено опіку, а опікуном призначено [PERSON] (а.с. 6). Згідно рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.03.2015 року [PERSON] звільнено від обовязків опікуна над [PERSON] (а.с. 5). Із путівки № 319 від 05 жовтня 2006 року та виписки з наказу № 264 від 20.09.2006 року вбачається, що [PERSON] зарахована в списки підопічних і на всі види державного постачання до Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату (а.с.3). Рішенням виконавчого комітету Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області згоду на призначення опікуном над житлом та майном [PERSON] надано адміністрації Ліщинівського психоневрологічному будинку-інтернату в особі директора (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України у разі визнання особи недієздатною, опіку над нею встановлює суд. Він же призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Судом встановлено, що дійсно [PERSON], через хворобу, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та спостереження опіки, а тому їй слід призначити опікуна. Опікуном слід призначити адміністрацію Ліщинівського ПНБІ в особі директора.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

ЛМКП «Львівводоканал» звернувся до відповідачів із вимогами про стягнення заборгованості за послугиз водопостачання та водовідведення в сумі 713,30 грн. покликаючись на те, що відповідачі користуються послугами позивача, однак не проводять оплату за комунальні послуги, в тому числі за послуги водопостачання та водовідведення в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 713,30 грн., яка виникла в період з 01.06.2004 року по 01.06.2014 року, добровільно сплатити заборгованість відповідачі не бажають, тому просить стягнути її в судовому порядку.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить такий задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що позивачем пропущений строк позовної давності без поважних причин, в межах якого такий може звернутися до суду з позовом про захист свого пропущеного права. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши інші матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до ст.ст.256-257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлено, що сума заборгованості з водопостачання та водовідведення в розмірі 713,30 грн., яку ЛМКП «Львівводоканал» просить стягнути з відповідачів, являється за січень 2008 року. Строк звернення до суду за захистом порушеного права ЛМКП «Львівводоканал» пропущено без поважних причин. Скасування судом судового наказу від 04.04.2011 року ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.06.2011 року не зупиняє перебігу позовної давності і не перериває такого /ст.ст. 263, 264 ЦК України/. З огляду на наведене в позові слід відмовити за пропуском строку позовної давності .

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

лось І.В. звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 106 по вул. Шевченка в м. Малині Житомирської області. \~ \~ \~ \~Позивач позов підтримала, про що надала суду відповідну заяву. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився. У звязку з цим суд розглядає справу відповідно до вимог ст. ст. 280-284 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та її син [PERSON] на підставі договору міни від 28.10.2008 року стали співвласниками житлового будинку № 106 по вул. Шевченка в м. Малині Житомирської області (а.с. 9-12). В даному будинку крім позивача та її дітей зареєстрований також бувший чоловік позивача [PERSON] (а.с. 16-17), з яким шлюб розірваний на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27.12.2016 року (а.с. 13). Згідно довідки Малинської міської ради від 25.05.2018 року відповідач в будинку № 106 по вул. Шевченка в м. Малині Житомирської області не проживає з 2016 року (а.с. 14). Таким чином відповідач відсутній в будинку № 106 по вул. Шевченка в м. Малині Житомирської області без поважних причин понад один рік, а тому суд визнає його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

ЛРА ЛМР звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить позбавити останню батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на користь [PERSON] , яка є бабою дітей в сумі 1014 грн., яка підлягає індексації, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд, з урахуванням складності справи, відповідно до ч.6 ст.259, ч.1 ст.268 ЦПК України проголошує лише вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкладає на десять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор в інтересах Високо- Тополянського психоневрологічного інтернату, [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною особою, мотивуючи тим, що [PERSON] [INFO] внаслідок хронічного захворювання , діагноз - шизофренія, являючись інвалідом 2 -ї групи , маючи стійкий психічний розлад, неадекватну поведінку, не усвідомлюючи значення своїх дій, потребуючи стороннього догляду, допомоги з 10.07.2000 року перебуває у Високо - Тополянському психоневрологічному інтернаті , потребує встановлення над нею опіки. Прокурор прохає суд визнати [PERSON] [INFO] недієздатною особою та призначити її опікуном директора Високо - Тополянського психоневрологічного інтернату Мержу С.М. В судовому засіданні прокурор свої вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Представники зацікавлених осіб - органу опіки та піклування Оріхівської сільської ради, Високо - Тополянського психоневрологічного інтернату в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечуючи проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши обставини справи, докази, заслухавши думку прокурора суд вважає , що вимоги заявника підлягають задоволенню Встановлено, що [PERSON] [INFO] внаслідок хронічного захворювання , діагноз - шизофренія, являючись інвалідом 2 -ї групи , маючи стійкий психічний розлад, неадекватну поведінку, не усвідомлюючи значення своїх дій, потребуючи стороннього догляду, допомоги з 10.07.2000 року перебуває у Високо - Тополянському психоневрологічному інтернаті , потребує встановлення над нею опіки. Згідно висновку судово - психіатричної експертизи №44 від 27.01.2014 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії з глибоким постпроцесуальним дефектом. Ступінь вираженості психічних порушень у [PERSON] є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 22-25). У відповідності зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що і встановлено судом стосовно [PERSON] Згідно ст. 60 ч.1 ЦК України вказано, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оріхівська сільська рада Лубенського району Полтавської області звернулась до суду з поданням, за яким прохає призначити опікуном [PERSON] головного лікаря директора Високо - Тополянського психоневрологічного інтернату Мержу С.М. проти чого він не заперечує , звернувшись до суду з відповідною заявою. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що маються всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Лубенський міжрайонний прокурор в інтересах Високо- Тополянського психоневрологічного інтернату, [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною особою, мотивуючи тим, що [PERSON] [INFO] внаслідок хронічного захворювання , діагноз - шизофренія, являючись інвалідом 2 -ї групи , маючи стійкий психічний розлад, неадекватну поведінку, не усвідомлюючи значення своїх дій, потребуючи стороннього догляду, допомоги з 23.09.1994 року перебуває у Високо - Тополянському психоневрологічному інтернаті , потребує встановлення над нею опіки. Прокурор прохає суд визнати [PERSON] [INFO] недієздатною особою та призначити її опікуном директора Високо - Тополянського психоневрологічного інтернату [PERSON] В судовому засіданні прокурор свої вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Представники зацікавлених осіб - органу опіки та піклування Оріхівської сільської ради, Високо - Тополянського психоневрологічного інтернату в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечуючи проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши обставини справи, докази, заслухавши думку прокурора суд вважає , що вимоги заявника підлягають задоволенню Встановлено, що [PERSON] [INFO] внаслідок хронічного захворювання , діагноз - шизофренія, являючись інвалідом 2 -ї групи , маючи стійкий психічний розлад, неадекватну поведінку, не усвідомлюючи значення своїх дій, потребуючи стороннього догляду, допомоги з 23.09.994 року перебуває у Високо - Тополянському психоневрологічному інтернаті , потребує встановлення над нею опіки. Згідно висновку судово - психіатричної експертизи №58 від 27.01.2014 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної з вираженим дефектом по змішаному типу. Ступінь вираженості наявного у [PERSON] стійкого хронічного психічного розладу позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 19-22). У відповідності зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що і встановлено судом стосовно [PERSON] Згідно ст. 60 ч.1 ЦК України вказано, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оріхівська сільська рада Лубенського району Полтавської області звернулась до суду з поданням, за яким прохає призначити опікуном [PERSON] головного лікаря директора Високо - Тополянського психоневрологічного інтернату [PERSON] проти чого він не заперечує , звернувшись до суду з відповідною заявою. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що маються всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Луганський державний університет внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] вартості витрав, повязаних з утриманням останнього у вищому навчальному закладі МВС України. В заяві вказував, що наказом Луганського державного університету внутрішніх справ ім.Е.О. Дідоренка від 01 серпня 2009 року [PERSON] з 03 серпня 2009 року прийнятий на службу догрганів внутрішніх справ та зарахований курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до університету. 10 серпня 2009 року між університетом та відповідачем укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до\~договору [PERSON] зобов'язався після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років.04 липня 2013 року наказом Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка відповідач був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Рівненській області з 07 липня 2013 року. 10 червня 2015 року наказом УМВС України в Рівненській області [PERSON] звільнений з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за власним бажанням до встановленого трирічного терміну\~\~перебування на службі, а тому повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням в навчальному закладі. Згідно розрахунку сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача становить 37034,65 гривень. Покликаючись на вищезазначене, позивач просив стягнути з відповідача 37034,65 гривень витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі та судовий збір в розмірі 1218 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився. В заяві, адресованій суду, просив розглянути справу без участі представника, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що дійсно він у 2009 році уклав з Луганським державним університетом внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС. З липня 2013 року працював в УМВС України в Рівненсьій області, проте в червні 2015 року звільнився з міліції за власним бажанням, не відпацювавши в органах внутрішніх справ три роки після закінчення навчання. Згідний оплатити вартість понесених витрат на його утримання. Виходячи з наведеного, суд у відповідності до ч.4 ст.130 ЦПК України, постановляє рішення при проведенні попереднього судового засідання. Суд, враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, перевіривши наявні у справі докази, вважає за можливе, прийняти визнання відповідачем позову та ухвалити рішення у справі, задоволивши позов. На підставі викладеного ст.509, ст.526 ЦК України, Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року N313,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Луцька міська рада звернулась в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою встановлено, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON], яка померла 20.03.2014 року. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не прийняв. Просить суд, визнати відумерлою спадщину на квартиру [ADDRESS] та передати її у власність територіальної громади м.Луцька в особі Луцької міської ради. Сторони в судове засідання не зявились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі осіб, які не зявились. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомості від 30.11.2015 року на підставі договору міни, серії та номер 748, виданого 21.05.2013 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби від 28.08.2014 року за № 1942/02-2.3.102 вбачається, що [PERSON] померла 20.03.2014 року. 04.06.2015 року Луцькою міською радою в газеті Луцький замок (№ 21 (1008) опубліковано оголошення про розшук спадкоємців квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Ст. 278 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні на спірне майно, що підтверджується повідомленнями державних нотаріальних контор, а тому, позов слід задоволити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 20.03.2014 року та передати її у власність територіальної громади м.Луцька в особі Луцької міської ради. На підставі наведеного та

Outcome: approved