Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР звернулося до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено наступне. Тривалий час страждає на параноїдну шизофренію, неодноразово знаходився на лікуванні в психіатричних стаціонарах. В клінічній картині галюцинаторно-маячна симптоматика з дисимулятивними тенденціями. Захворювання має безперервний перебіг, сформований дефект особистості. Згідно Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2014 визнаний недієздатним, опікуном призначений брат хворого- [PERSON] . Останні роки провідне місце в клінічній картині хвороби займають маячні ідеї переслідування та збитку, спрямовані на адресу опікуна. Згідно Рішень Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2016, 02.03.2017, 15.05.2018 та Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігів від 19.06.2019 щодо [PERSON] застосовувалася примусова госпіталізація. Теперішня госпіталізація пов`язана з погіршенням психічного стану хворого. Зі слів опікуна, тривалий час не вживає їжу, каже, що вона отруєна. Виснажений, нікого не пускає до квартири, проявляє агресію до опікуна. Був доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою ШМД, лікар Ганзенко у супроводі опікуна. Згоду на госпіталізацію не надав. У зв`язку з чим був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих. Стверджував, що брат його труїть, хоче вбити через те, не буде приймати від нього їжу. 26.06.2020 був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка на підстав клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON] [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїднс шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром з відмовою ві, їжі. За психічним станом є небезпечним для себе, а також неспроможнит самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечу життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. Законний представник [PERSON] підтримав дану заяву. [PERSON] у судовому засіданні заперечував відносно задоволення даної заяви. Прокурор заяву підтримав і просив суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 26.06.2020 року, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром з відмовою від їжі. Теперішня госпіталізація пов`язана з погіршенням психічного стану хворого. Зі слів опікуна, тривалий час не вживає їжу, каже, що вона отруєна. Виснажений, нікого не пускає до квартири, проявляє агресію до опікуна. Був доставлений спеціалізованою психіатричною бригадою ШМД, лікар Ганзенко у супроводі опікуна. Згоду на госпіталізацію не надав. У зв`язку з чим був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих. Стверджував, що брат його труїть, хоче вбити через те, не буде приймати від нього їжу. Під час огляду: контакт малопродуктивний. Худий, виснажений, кахектичний, слабкий. Має місце артеріальна гіпотензія, запаморочення. Каже, що в нього забрали їжу, не дали поснідати. Хворобливих переживань не розкриває. Стверджує, що в нього шлунок чомусь не приймає їжу, але тут же підтверджує, що брат його трує, має намір вбити, що він бандит, забрав у нього всі накопичення, валюту. Негативно висловлюється на його адресу. Тьмяний, гіпомімічний, монотонний. Мислення дезорганізоване. Критичні функції грубо порушені. На підставі вище зазначеного, комісія приходить до висновку, що [PERSON] за психічним станом є небезпечним для себе, а також неспроможним самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] тривалий час страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останнього погіршився, внаслідок чого є небезпечним для себе та неспроможним самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, в зв`язку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved