Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи. [PERSON] звернулася до Монастириського районного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме, Державного акту на право приватної власності на землю. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що в паспорті громадянина України та свідоцтві про шлюб заявник записана як [PERSON]. Проте в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №673240 її імя зазначено як [PERSON] замість [PERSON]. В звязку з цим вважає, що при видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №673240 допущено помилку при написанні її імя а саме, імя заявника записано як «Галина» замість «Гелена». Окрім цього, в заяві зазначає, що через дані помилки в неї виникають труднощі для реалізації її подальших прав для оформлення документів щодо укладення змін до Договору оренди вказаної земельної ділянки. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 13.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Позиції сторін. У звязку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав заявника для оформлення документів щодо укладення змін до Договору оренди земельної ділянки, [PERSON] просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №673240, виданого на імя [PERSON]. [PERSON] в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просить розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Швейківської сільської ради в судове засідання не зявився, проте подав пояснення в якому просить судовий розгляд справи проводити за відсутності представника Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, проти заявлених [PERSON] вимог не заперечують.. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Так, у відповідності до паспорта громадянина України серії МС 723478, копія якого міститься в матеріалах цивільної справи, заявника записано як «[PERSON], [INFO]». Проте в поданій заяві [PERSON] вказує, що в Державному акті на право приватної власності на землю невірно зазначено її імя, а саме «Щербан Галина Григорівна». Документами, які встановлюють правильне імя заявника по даній справі щодо належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №673240, виданого на підставі рішення V сесії ІV скликання Швейківської сільської ради народних депутатів від 27.10.2002 року, 07.03.2003 року є: - паспорт громадянина України серії МС №723478 виданого на імя [PERSON], [INFO]; - свідоцтво про народження серії І-ИД №282374 виданого повторно Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 03.08.2018 року на імя [PERSON], [INFO]; - свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №157777 виданого повторно 03.08.2018 року, згідно якого [PERSON], [INFO] змінила своє дошлюбне прізвище «Семеген» на «Щербан». Належність [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю також підтверджується довідкою виданою виконкомом Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно якої за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка розміром 2,46 га на підставі Державного акту серії Р1 №673240; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 89284618 сформованого 12.06.2017 року. З аналізу вищезазначених документів та даних, які в них містяться випливає, що при складанні (видачі) правовстановлюючого документа, Державного акту серії Р1 №673240, органом, який його складав, була допущена помилка при записі імені [PERSON] V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує таке. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для оформлення документів для укладення змін до Договору оренди земельної ділянки. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право. Згідно п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Неможливість внесення змін у правовстановлюючий документ підтверджується тим, що з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Крім того, згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 №43 та втратила чинність 23.08.2013 року, не було передбачено порядку внесення змін у Державний акт. А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що [PERSON] та «Щербан Галина Григорівна» є одна і та ж особа. Отже, факт належності [PERSON], [INFO], Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №673240, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та копіями правовстановлюючих документів. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] та «Щербан Галина Григорівна» є одна і та ж особа, то заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. VI.Судові витрати. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved