Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що розпорядженням Суворовської районної адміністрації м.Одеси малолітній [PERSON] влаштований до КУ«Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» на повне державне забезпечення тимчасово, але термін перебування дитини у закладі сплинув. [PERSON], є особою з числа дітей-сиріт, не працевлаштована, проживає за адресою реєстрації: [ADDRESS]. Відомості про батька малолітньої внесені відповідно до ч.1ст.135 СК України. За час перебування дитини у закладі відповідач жодного разу не відвідувала сина, долею та здоровям малолітнього не цікавилась, моральної та матеріальної допомоги не надавала. Мати за весь час перебування дитини в Будинку дитини самоусунулась від виховання дитини та свідомо ухиляється від виконання батьківських обовязків, не зробила жодної спроби повернути дитину. В ході співбесіди було зясовано, що [PERSON]Г, не має наміру забирати дитини з КУ «СПБД №3 «Сонечко». Враховуючи вищезазначене, адміністрація КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини «Сонечко» звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Також позивач заявив вимогу про стягнення аліментів на особовий рахунок дитини у розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача надала клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, в якій також не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Представник третьої особи Суворовська районна\~адміністрації Одеської\~міської ради\~в особі\~органу опіки\~та піклування у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини, вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про визнання позовних вимог, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 27.04.2017\~року народився\~[PERSON] в\~м.\~Одесі,\~відповідно до\~свідоцтва про\~народження батьками\~неповнолітнього є\~[PERSON] та\~відповідач \~[PERSON]. Відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до положень ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач [PERSON] Геннадіївна-мати малолітнього [PERSON], закінчила ДНЗ «ОЦПТО» 25.05.2018р., не працевлаштована, їй був наданий статус дитини-сироти, проживає за адресою реєстрації: [ADDRESS]. Відповідно до акту закладу охорони здоровя та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовились забрати з полового будинку, іншого закладу охорони здоровя від 28.04.2017р., складеного адміністрацією КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» у присутності працівника органу внутрішніх справ України, представника територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі та працівника Одеського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, зясовано, що мати дитини власноруч написала заяву про відмову забрати новонароджену дитину з полового будинку в звязку з тим, що не хоче нести за неї відповідальність. Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №431р від 26.06.2017 р. влаштовано малолітнього [PERSON], 27.04.2017р.н. до державного дитячого закладу тимчасово на повне державне забезпечення. Термін перебування продовжено розпорядженням Суворовської районної адміністрації ОМР від 26.01.2018р. №30р. Відповідно до\~частини першої\~статті 150\~СК України,\~батьки зобовязані\~виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради направила до суду висновок від 08.08.2018 р. за №01-05-3/304вх, згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ніде не працює. В ході співбесіди було зясовано, що [PERSON] не має наміру забирати дитини з КУ «СПБД №3 «Сонечко». За час перебування малолітнього в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко», [PERSON] жодного разу не зявлялась, долею та здоровям малолітнього не цікавилась, участі у вихованні не приймала, моральної та матеріальної допомоги не надавала. Мати за весь час перебування дитини в Будинку дитини самоусунулась від виховання дитини та свідомо ухиляється від виконання батьківських обовязків, не зробила жодної спроби повернути дитину в сімю, участі у вихованні та утриманні сина вона не приймає, його життям, розвитком та станом здоровя не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не підтримує з дитиною ніяких стосунків. Відповідач у добровільному порядку матеріально сина не утримує. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або обєктивності у суду не має. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини і на цих підставах повинна бути позбавлена батьківських прав. Однак, разом з тим, позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від виконання обовязку утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України,\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ ч.2\~ст.182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, встановлено наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] й стягнення з неї аліментів на утримання малолітного [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, починаючи з 10.09.2018 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до 27.04.2035 року, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання малолітньої дитини. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає\~ негайне виконання судових рішень\~ у справах про\~ стягнення аліментів у межах\~ суми\~ платежу\~ за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне\~ допустити\~ негайне виконання рішення суду\~ в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~ та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.. щодо розгляду вимог нематеріального характеру про позбавлення батьківських прав та 704,80 грн. щодо вимог матеріального характеру про стягнення аліментів всього в сумі 1409,60 грн.

Outcome: approved