Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 10 грудня 2018 року. Ухвалою суду від 09 січня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 11 лютого 2019 року. Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Відповідач також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. ІІ. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS] Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її брат [PERSON], після його смерті залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого є вона. Через відсутність державної реєстрації успадкованого [PERSON] не може оформити своїх прав. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду. Окрім неї спадкоємцем законом другої черги є відповідач, яка відмовилися від своєї частки у спадщині. ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] у поданому суду відзиві позов визнала. IV. Норми права, які застосував суд. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що вона у встановлені на момент відкриття спадщини [INFO] року спосіб та строк її прийняла, а тому при вирішенні цього спору необхідно застосовувати чинне на той час законодавство. Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу Української РСР редакції 1963 року (далі -- ЦК УРСР) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з статтею 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Частиною другою статті 548 ЦК УРСР визначено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. V. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наявні у справі письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а рішення суду слугуватиме підставою для державної реєстрації прав [PERSON] на спадкове нерухоме майно. VІ. Питання розподілу судових витрат. На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні докази про понесені сторонами судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved