Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Капшій /[PERSON]/ Г.В. звернулася до суду із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 23.08.2004року народження, та [PERSON], 03.12.2008року народження, в розмірі 2400 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та 11971 грн. додаткових витрат, понесених на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано в судовому порядку 22.07.2015 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей донька [PERSON] та син [PERSON]. Діти знаходиться на утриманні позивача, відповідач практично не надавав кошти дітям, хоча вони потребують коштів. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликалась на мотиви наведені в ньому, просить позов задовольнити. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, в судове засідання не зявився, однак повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] було повернуте поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав отримати таке, адже як вбачається із відомостей адресно-довідкового бюро при ГУМВС України у Львівській області /а.с.16/, відповідач зареєстрований за адресою [INFO], на яку й було направлено дане повідомлення, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, причини неявки суд не повідомив, крім цього, позивач зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із розяснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено судом, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано в судовому порядку 22.07.2015 року /а.с.2/, в шлюбі в них народилося двоє неповнолітніх дітей донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.3, 4/. Судом встановлено, що діти сторін [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю на вул. Наукова, 41/78 у м. Львові /а.с.5/, та, що відповідач не несе витрати на утримання дітей, хоча може надавати кошти на утримання своєчасно і систематично, оскільки працює та інших утриманців немає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема, що позивач не працює, а відповідач, як ствердила в судовому засіданні Капшій /[PERSON]/ Г.В. являється приватним підприємцем. Виходячи з наведеного та враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст.182 СК України і розяснення дані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати, а також з врахуванням встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн. та прожитковий розмір для дитини певного віку /дітей віком від 6 до 18 років / в розмірі 1455 гривень, що є наближеним до мінімальної заробітної плати, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 900 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, тобто 28.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, за положеннями ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами /розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо/. Отже, в разі підтвердження належними доказами понесених додаткових витрат або необхідності таких витрат, позивач має право звертатися до суду з відповідними вимогами. Як вбачається із матеріалів справи, а саме виписки, виданої Приватним підприємством «Авторська стоматологія Маряни Мельничук» від 18.09.2015 року, що витрати Капшій /[PERSON]/ Г.В. на стоматологічні послуги, надані стоматологічною клінікою доньці [PERSON] становлять 17850 грн., згідно довідки №71 від 23.09.2015 року за період з вересня 2013 року по 23.09.2015 року Капшій /[PERSON]/ Г.В. сплатила за навчання дитини в хореографічній школі 1000 грн., довідкою №136 від 24.09.2015 року підтверджується, що Капшій /[PERSON]/ Г.В. за час навчання доньки [PERSON] сплатила 2395 грн. за навчання в Державній дитячій школі мистецтв №10 м.Львова, а також додаткові витрати підтверджуються доданими до позову чеками /а.с.6-8, 9, 10, 11/. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути половину суми понесених позивачем додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, так як даний грошовий розмір участі відповідача в додатковому матеріальному утриманні дітей відповідає вимогам розумності та справедливості. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із [PERSON] слід стягнути 487,20 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Outcome: partial