Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось в суду із зазначеним позовом та просило стягнути із [PERSON] 27\~075 грн. 95 коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 28 листопада 2019 року о 19 год. 40 хв. відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, який на момент пригоди керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «ВАЗ 21070», реєстраційний номер [NUMBER] , який в свою чергу поїхав вперед та скоїв зіткнення з автомобілем «КІА Optima», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2019 року винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . На момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку із чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в розмірі 26\~105 грн. 95 коп. та понесло витрати на за послуги аварійного комісара 970 грн. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суду подав клопотання у якому просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання повісток на останню відому адресу проживання та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причину неявки суд не повідомив. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП - штраф в розмірі 340 гривень; за ст. 122-4 КУпАП - штраф в розмірі 255 гривень. На підставі ст.36 КУпАП визначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Вказаною постановою, встановлено, що [PERSON] 28 листопада 2019 року о 19 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Василіянок, 12, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21070», реєстраційний номер [NUMBER] , який в свою чергу поїхав вперед та скоїв зіткнення з автомобілем «КІА Optima», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 28 листопада 2019 року є встановленою. Оскільки на момент заподіяння шкоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, потерпілий [PERSON] , як володілець автомобіля марки «ВАЗ 21070», реєстраційний номер [NUMBER] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. 07 квітня 2020 року МТСБУ перерахувало потерпілому [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 26 105 грн. 95 коп., відповідно до платіжного доручення від № 1477350. Також МТСБУ понесло витрати за послуги аварійного комісара (експерта) в розмірі 970 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 989677 від 10 лютого 2020 року. Всього МТСБУ понесло витрат в розмірі 27 075 грн. 95 коп. Відповідно до пп. а п. 41.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати експертів для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування в користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. Відповідно до ч. 4-5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 38, 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15, 1191 ЦК України,

Outcome: approved