Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що не зважаючи на відсутність договору купівлі-продажу теплової енергії між позивачем та відповідачем, позивач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 95, нежитлове приміщення № 4,5 (літ. А-9, А-1). У період з листопада 2015 року по квітень 2018 року позивач відпустив вказаному нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 1290,73 грн. Відповідач жодних платежів у рахунок погашення суми заборгованості не здійснив. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 1290,73 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою судді від 10 жовтня 2018 року, цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін Представник Концерну «Міські теплові мережі» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280\~ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його клопотанні, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], є власником нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 95, нежитлове приміщення № 4,5 (літ. А-9, А-1), що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 09.11.2015 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Позивач підготував проект договору та надіслав його на адресу відповідача, проте відповідач не відгукнувся на оферту та не повернув на адресу Концерну «МТМ» належно оформленої підписаної копії договору. Згідно п.13 Правил, споживач зобовязаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання. Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців багатоквартирного житлового будинку, у якому розташований обєкт опалення) на забезпечення їх здоровя та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає право на житло, позивач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. За період з листопада 2015 року по квітень 2018 року Концерн «МТМ» відпустив вказаному вище нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 1290,73 грн., що підтверджується актами та розрахунками. За вказаний період відповідач жодної оплати за надані послуги не здійснив, що підтверджується розрахунками за спожиту теплову енергію. Теплове навантаження\~на вказане\~приміщення складає 0,000163 Гкал/год., що підтверджується розрахунком теплового потоку на опалення. Згідно з п. 6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п. 6.3. підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4. Договору). Згідно п. 6.7. Договору Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адмірала Нахімова, буд.4, документи за розрахунковий період: рахунок, акт приймання-передачі теплової енергії. Споживач, згідно п. 6.7.1 Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання. В разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений 6.7.1 Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період (п. 6.7.2 Договору). Крім того, п. 6.7.1 Договору передбачено, що Споживач зобовязався щомісячно, у строки, визначені Договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді. Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав, копію підписаного договору на адресу Концерну «МТМ» не повернув, належним чином оформлені акти приймання-передачі теплової енергії не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими Позивачем до оплати у відповідні періоди. Згідно Закону України про теплопостачання, серед основних обовязків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Відповідно Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої, води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, Споживач зобовязаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40). Відповідно до п. 3.2.6 Договору, Споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. За вказаний період заперечень з боку Споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу Концерн „МТМ не надходило. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривень

Outcome: approved