Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна, придбаного в період шлюбу. Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що вона із відповідачем з 28 грудня 1998 року знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 22 лютого 2016 року було розірвано. Під час шлюбу вони придбали автомобілі, які були зареєстровані на ім`я чоловіка, а саме: автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] . Також придбали нежитлове приміщення (вбудоване приміщення № 04), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Після припинення шлюбних відносин вона із чоловіком не можуть дійти згоди про розподіл спільного майна подружжя. Відповідно до вимог ст. 17 СК України вважає можливим просити суд визнати право власності на автомобілі за її чоловіком, а їй залишити нежитлове приміщення (вбудоване приміщення № 04), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона є суб`єктом підприємницької діяльності і це єдиний дохід для існування. Ринкова вартість всіх автомобілів разом більша ніж ринкова вартість нежитлового приміщення, також вважає можливим просити суд присудити грошову компенсацію в розмірі ? рівничної вартості автомобілів та нежитлового приміщення (вбудованого приміщення № 04). Тому просить суд визнати спільному сумісною власністю подружжя майно: автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , та нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ; виділити [PERSON] в особисту приватну власність нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04), А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість 375 018,00 грн.; виділити [PERSON] в особисту власність автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , ринкова вартість 448 142,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму рівничної компенсації за розподіл майна подружжя в сумі ? вартості залишкової вартості майна в розмірі 36 562,00 грн. та судові витрати. Відповідач надав суду відзив, у якому частково визнає позов, не заперечує залишити у власності позивача нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04), А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , в іншій частині просить суд відмовити. ІІ. Стислий виклад позиції відповідача та заперечень позивача: Відповідач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна, придбаного в період шлюбу. Позовна заява, з урахуванням уточнень до позову, мотивована тим, що він із відповідачем з 28 грудня 1998 року знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 22 лютого 2016 року було розірвано. Під час шлюбу вони придбали автомобілі, які були зареєстровані на його ім`я, а саме: автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] . Також придбали нежитлове приміщення (вбудоване приміщення № 04), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також незакінчений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; зареєстровані за позивачем пилосос «Керхер», диван «Валенсія», диван «Вікторія», диван «Валенсія», прихожа, кухня, духова шафа, поверхня, ноутбук, витяжка «Рейнфорд», бензогенератор «бригадир», вартістю речей 107 347 грн. Недобудований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , був оформлений за домовленістю між ними на ім`я [PERSON] , в подальшому вже після розірвання шлюбу відповідачем було продано вказаний будинок, ним було надано згоду на його продаж, але будь-які кошти ним не отримано. Договір купівлі-продажу вказаного будинку та земельної ділянки укладений 28 жовтня 2016 року та посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кірьяк К.А. та зареєстрований в реєстрі № 1266 та № 1269, вартість земельної ділянки становила 103 029 грн., а будинок 80 810 грн., то ? частина вартості земельної ділянки та будинку становила 91 915,50 грн. Всього вартість спірного нерухомого майна придбаного під час шлюбу та яке підлягає поділу між сторонами становить 1 033 200,14 грн., а вартість його ? частки, яка повинна належати кожному із сторін становить 516 600,07 грн. автомобіль «Ока», 1991 року випуску був проданий ними під час перебування в шлюбі, ним було надано покупцям доручення на право користування та розпорядження ним та кошти були витрачені на потреби сім`ї, тому він не може бути поділений як спільне майно подружжя. Автомобілі NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , дійсно були продані, але іншою вартістю ніж зазначає позивач, тобто за 399 200,24 грн. Тому, просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя майно: незакінчений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; нежитлове приміщення (вбудоване приміщення № 4) за адресою: [ADDRESS] ; автомобілі NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , пилосос «Керхер», диван «Валенсія», диван « Вікторія », диван «Валенсія» прихожа (шкаф-купе), кухня, духова шафа, поверхня, ноутбук «ASUS», витяжка «Рейнфорд», бензогенератор «бригадир»; поділити спільне майно подружжя та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості ? частки спільного сумісного майна подружжя в сумі 117 399,83 грн.; виділити [PERSON] та визнати за нею право власності на пилосос «Керхер», диван «Валенсія», диван «Вікторія», диван «Валенсія» прихожа (шкаф-купе), кухня, духова шафа, поверхня, ноутбук «ASUS»; витяжка «Рейнфорд», бензогенератор «бригадир»; загальною вартістю 75 142,9 грн., грошові кошти в розмірі 183 839 грн. від продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ; на нежитлове приміщення (вбудоване приміщення № 4) за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати та витрати по сплаті послуг експерта. [PERSON] надала суду відзив, у якому частково визнає вимоги відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги позивача та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилались на обставини викладені в позові, позовні вимоги [PERSON] просять задовольнити частково Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилались на обставини викладені в позові. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] , з якими проживала 26 років. Деякі побутові речі, які заявлені відповідачем це її речі та були частково подаровані або придбані нею, або [PERSON] . Деякі речі вона забрала. В якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є братом позивачу [PERSON] . Його відомо, що все побутове майно купувалось позивачем, тому як відповідач не працював. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом сторонами приблизно тридцять років. В грудні 2018 року він бачив, як донька вивозила меблі із будинку, де проживає відповідач [PERSON] . ІІ. Заяви, клопотання учасників справи 18 лютого 2019 року клопотання відповідача про витребування доказів. 26 квітня 2019 року відповідачем наданий відзив на позов. 15 травня 2019 року позивачем надана відповідь на відзив. 28 травня 2019 року відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив. 28 травня 2019 року позивачем наданий відзив на позов відповідача. 26 червня 2019 року відповідачем надана заява про виклик свідків. 30 вересня 2019 року відповідачем надана уточнена позовна заява. 16 жовтня 2019 року представником позивача наданий відзив на позов відповідача. 30 жовтня 2019 року відповідачем надана відповідь на відзив позивача. 13 травня 2020 року надання додаткових доказів. ІІІ Процесуальні дії суду: 04 березня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 23 квітня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження за позовом відповідача про поділ майна подружжя. 28 травня 2019 року ухвалою суду об`єднані вимоги сторін в одне провадження. 26 червня 2019 року та 06 вересня 2019 року ухвалою суду витребувані докази по справі. 21 січня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справа призначена до розгляду. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та надані суду докази, вважає позовні вимоги сторін підлягають частоковому задоволенню з наступних підстав. ІV. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин: В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 1998 року, що вбачається зі свідоцтва про шлюб, видане Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 140 (а.с.11). Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.12). В судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу сторони придбали майно, яке складається з: незакінчений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] . Зазначене також вбачається з наданого суду договору № 98 купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) на аукціоні від 30 травня 2006 року нежитлового приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.14- 16), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.16) та технічного паспорту (а.с.17-18), право власності на яке зареєстроване за [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] займається підприємницькою діяльністю саме за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-23). Відповідно до договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва від 28 жовтня 2016 року [PERSON] здійснила продаж нерухомого майна - будинок, об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що остання є власником вказаного майна на підставі договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. від 14 серпня 2006 року № 1219, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 15 серпня 2006 року (а.с.93-94). Як вбачається з наданих суду копій матеріалів договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва від 28 жовтня 2016 року № 1266 за адресою: [ADDRESS] , відповідачем [PERSON] надана згода [PERSON] на відчуження майна за цією адресою за ціну та на умовах за її розсудом, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кір`як К.А. (а.с.157). Також [PERSON] надана згода [PERSON] на відчуження нерухомого майна - земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , за ціну та на умовах за її розсудом, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кір`як К.А. (а.с.215). Аналізуючи надані суду документи, суд приходить до висновку, що дійсно сторонами під час шлюбу було придбане нерухоме майно, тобто незакінчений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також автомобілі NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] . Також [PERSON] просить суд визнати й придбане в період шлюбу побутове майно, яке складається з: пилососу «Керхер», дивану «Валенсія», дивану «Вікторія», дивану «Валенсія» прихожа (шкаф-купе), кухня, духова шафа, поверхня, ноутбук «ASUS», витяжка «Рейнфорд», бензогенератор «бригадир», виділивши вказане майно позивачу [PERSON] . Відповідно до листа, який виданий начальником Територіального сервісного центру № 1244 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 30 березня 2019 року № 31/4-1244-л-31 вбачається, що згідно ЄДР ТЗ [PERSON] продав 22 листопада 2018 року транспортний засіб МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, за 23 600 грн.; 20 листопада 2018 року NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, за 365 610,24 грн.; 22 листопада 2018 року транспортний засіб ВАЗ 21214, 2006 року випуску за 9 900 грн. (а.с.81). Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи викладене та вимоги ст.19 ЦПК України, а також та зі змісту позовних вимог вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані Главою 8 СК України, тобто права спільної сумісної власності подружжя та предметом спору є рухоме та нерухоме майно, яке придбане в період шлюбу. Відповідно до змісту ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, згідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У зв`язку з чим позивачем та відповідачем обраний спосіб захисту цивільних прав та інтересів як поділ спільного майна, придбаного в період шлюбу. V. Оцінка суду: Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно частини 3 статті 368 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.ст.69, 70 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.1 ст.355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ч.1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно до вимог ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Аналізуючи зазначені норми права, суд приходить до висновку, що дійсно сторонами під час шлюбу було придбане нерухоме майно, а саме: незакінчений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також автомобілі NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] . Вважаючи, що на сьогоднішній день сторони не мають можливості вільно розпорядитися належним їм майном, у зв`язку з відмовою відповідача здійснити поділ, у зв`язку з чим право позивача на користування своєю часткою майна у спільному майні подружжя на даний час є порушеним. Статтею 41 Конституції України передбачено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном та кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Окрім цього, відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. ак, в судовому засіданні відповідачем визнані вимоги позивача щодо виділення [PERSON] нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та не заперечується вартість цього майна. За даних обставин, а також враховуючи думку сторін, суд вважає, що право позивача [PERSON] та відповідача на поділ спільного майна подружжя, яке складається з нежитлового приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , визнання за позивачем право власності на вказане майно є доведеним, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. В частині вимог сторін про виділення відповідачу автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] суд зазначає наступне. Відповідно до листа, який виданий начальником Територіального сервісного центру № 1244 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 30 березня 2019 року № 31/4-1244-л-31 повідомлено, що згідно ЄДР ТЗ [PERSON] продав 22 листопада 2018 року транспортний засіб МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, за 23 600 грн.; 20 листопада 2018 року NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, за 365 610,24 грн.; 22 листопада 2018 року транспортний засіб ВАЗ 21214, 2006 року випуску за 9 900 грн., а також вартість автомобіля ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , який був також переданий іншій особі, що не заперечується сторонами, згідно до наданої суду оцінки складає 11 140,00 грн. Окрім цього, щодо посилань відповідача на те, що автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] був проданий ним під час перебування сторін в шлюбі, ним було надано покупцям доручення на право користування та розпорядження майно та кошти були витрачені на потреби сім`ї суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 80, 81 ЦПК України, останнім не надані належні та допустимі докази вчиненої ним угоди та отримані кошти були витрачені на потреби сім`ї. Так, враховуючи, що спірне рухоме майно, яке придбане сторонами, на час поділу майна, тобто на час розгляду справи, вказане майно відчужено та належить іншим особам, тому суд не вбачає можливості виділити вказане майно відповідачу, але із зарахуванням отриманих відповідачем коштів під час його продажу в сумі 410 20,24 грн., з виділенням позивачу її ? частки вказаної суми, тобто компенсації в розмірі 205 125,12 грн. Посилання позивача на те, що необхідно взяти до уваги вартість рухомого майна згідно до висновку експерта, суд не приймає до уваги, оскільки вказане майно було вже відчужене та відповідачем та сторонами по договору вже оцінено майно та отримані грошові кошти за його продаж. Таким чином, з урахуванням виділеного позивачу в особисту приватну власність нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , вартість якого становить 375 018,00 грн., з якої ? частина майна в рахунок компенсації відповідачу становить 187 509 грн. та з урахуванням ? частки вартості рухомого майна - автомобілів, яка складається з 205 125,12 грн. Щодо вимог відповідача про поділ незакінчений будівництвом житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Ст.65 Сімейного Кодексу визначає право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] 28 жовтня 2016 року здійснила продаж нерухомого майна - будинок, об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що відповідно до договору купівлі-продажу. Як вбачається з наданих суду копій матеріалів договору купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва від 28 жовтня 2016 року № 1266 за адресою: [ADDRESS] , відповідачем [PERSON] надана згода [PERSON] на відчуження майна за цією адресою за ціну та на умовах за її розсудом, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кір`як К.А. (а.с.157). Також [PERSON] надана згода [PERSON] на відчуження нерухомого майна - земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , за ціну та на умовах за її розсудом, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кір`як К.А. (а.с.215). Так, з урахуванням викладено, суд приходить до висновку, що майно за адресою: [ADDRESS] , було відчужено за згодою сторін та знаходиться у третіх осіб, а тому не може бути предметом поділу. В частині поділу побутового майна, суд вважає вимоги відповідача не підлягають задоволенню оскільки в судовому засіданні відповідач, який просив поділити вказане майно не довів суду наявності такого майна, що позбавляє суд та сторони виділити їм вказане майно, у зв`язку з відсутністю його індивідуальних ознак. За даних обставин, а також враховуючи думку сторін, суд вважає, що право позивача [PERSON] на виділ в особисту приватну власність нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] є доведеним, з урахуванням згоди на це відповідача, та з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] грошової суми в рахунок компенсації в сумі ? частини вартості усього майна в розмірі 35 232,24 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). VI Розподіл судових витрат: Враховуючи вимоги ст.142 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в межах задоволених вимог сума судового збору складає 4 102,50 грн. та ідлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що документально підтверджено та вбачається з наданих суду квитанцій. Враховуючи викладене та

Outcome: partial