Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом на земельні ділянки загальними площами: 0,0708 га, 0,0168 га, 0,0374 га та 0,043 га, що знаходяться по вул. Шевченка, 61 в с. Скрипчин, Козелецького району Чернігівської області, у суд звернувся [PERSON] до Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON], позивач не може успадкувати майно у позасудовому порядку, так як відсутній правовстановлюючий документ. Позивач у судове засідання не зявився, але від нього на час розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Скрипчинської сільської ради в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника сільської ради. Представник відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника відділу Держземагенства. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 22 грудня 2009 року помер батько позивача, [PERSON]. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 0,1416 та 0,336 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0748 га та 0,0860 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вул. Шевченка, 61 в с. Скрипчин Козелецького району, Чернігівської області. 10 жовтня 1997 року батько позивача склав заповіт, де все своє майно, заповів позивачу [PERSON], та рідному брату позивача [PERSON] в рівних долях кожному, тобто по ? частині. Даний заповіт на день смерті не змінювався і не відмінявся. Дружина [PERSON] [PERSON] та рідна сестра [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, на обовязкову частку у спадщині. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. [PERSON], як спадкоємець за заповітом, після смерті свого батька [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном, але юридично не оформив своїх прав. В установлений законом термін позивач звернувся до приватного нотаріуса Козелецького нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], для видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, після смерті батька [PERSON], оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, але приватний нотаріус відмовила позивачу видати свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що зазначені Державні акти на право власності на земельні ділянки на імя [PERSON] були виготовлені за його заявою, але не були йому передані як власнику в звязку з його смертю. Крім того, видати вказані Державні акти на право власності на земельні ділянки на імя [PERSON] неможливо в звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент його смерті. Таким чином, позивач [PERSON], змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті батька [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved