Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Маріупольська міська рада, в особі представника - Карцюба В.Л., звернулась до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з вказаним позовом до державного реєстратора Військовоцивільної адміністрації м.Торецька Донецької області Лясевич Руслана Вікторовича та [PERSON] , за яким просила закрити розділ у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна №1613673014123 та припинити право власності №27328020. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на розгляд Жовтневим районним судом м.Маріуполя позову керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 про визнання незаконним та скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлову будівлю розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до діючої, станом на 16.01.2020, редакції ст.26 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та /або вилученню. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнання, зміною чи припинення цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Посилаючись на п.7 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач зазначив, що закриття розділу Державного реєстру прав, допускається виключно у разі, якщо судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав. Опираючись на стадію розгляду судом справи щодо незаконності та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на нежитлову будівлю, позивач вказує на неможливість уточнення позовних вимог, тому вимушена звернутись до суду з окремим позовом, оскільки навіть за задоволення первинних позовних вимог, державний реєстратор буде позбавлений можливості внести зміни до реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Ботман О.О., надавши звернення про можливість розгляду справи за її відсутності та відповідача [PERSON] . В письмових поясненнях до суду, навела позицію за якою вказала на необґрунтованість вимог та відсутність порушення позивача, що виключає судових захист. Окремо зазначила, що набуття права власності [PERSON] відбулось на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації ДЦ№14212340210 від 05.12.2012, яка не скасована та продовжує бути чинною. З огляду на викладене та посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, щодо законного очікування заявника виконання певних умов, та неприпустимість втручання у реалізацію права власності, просила в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] до залу судового засідання не заявився, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, свого представника до суду не спрямував. З`ясувавши правову позицію сторін, дослідивши надані письмові пояснення та докази по справі суд дійшов висновку про наступні фактичні та юридичні обставини за позовом. Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна (№160062559 від 19.03.2019), право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) при цьому підставою реєстрації вказано: Рішення Державного реєстратора №42368874 від 03.08.2018, що винесено на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ДЦ 14212340210, що видана 05.12.2012 Інспекцією ДАБК у Донецькій області. Рішенням Жовтневого районного суду мю.Маріуполя Донецької області від 15.07.2020 визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Військово-цивільної адміністрації м.Торецька Донецької обл. Лясевича Р.В. № 42368874 від 03.08.2018. про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю розташовану за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 6,1 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1613673014123. Постановою Донецького апеляційного суду від 12.11.2020 вказане рішення суду, залишено без змін. Опираючись на вимоги ч.1 ст.18 ЦПК України, суд зазначає, що незаконність рішення державного реєстратора Лясевич Р.В. та скасування права власності [PERSON] встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, та обов`язково для всіх органів державної влади і підлягає виконанню на всій території України. Пунктом 7 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регламентовано, що у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно в разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав. Виходячи із змісту рішення Жовтневого районного суду мю.Маріуполя Донецької області від 15.07.2020, яким скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] , що вказує на припинення речового права останнього на спірний об`єкт нерухомого майна, то закриття відповідного розділу в Державному реєстрі прав є похідним та підлягає безумовному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати, згідно з ч. 1 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задовлених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було сплачено 2102грн судового збору, то з урахування задоволення позовних вимог у повному обсязі вказана сума підлягає стягненню з відповідачів у дольовому порядку у рівних частках на користь позивача, тобто по 1051грн з кожного.

Outcome: approved