Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА Заявник звернувся до суду із заявою, яка в подальшому була уточнена та по якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Одеса правовстановлюючих документів, а саме: Розпорядження органу приватизації від 21.05.1993 року за № 10093 на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] ; Свідоцтва про право власності на житло-квартиру за адресою: [ADDRESS] , виданого 21.05.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів № 8-705 виданого [PERSON] ; Технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , виготовлений на ім`я [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Представник заявника надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. ІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН Вказана заява обґрунтована тим, що внаслідок наявності розбіжностей в написанні імені спадкодавця, які виникли в результаті неправильного перекладу заявник не має можливості прийняти спадщину. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даною заявою. ІІІ. ФАКТИЧНИ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. [INFO] в місті Одеса померла [PERSON] , останнє місце реєстрації та проживання якої : [ADDRESS] , Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса заведено спадкову справу №376с/2019. В матеріалах спадкової справи є заповіт [PERSON] , посвідчений Другою одеською державною нотаріальною конторою 11 червня 1988 року зареєстрованим за № 1-6608, згідно якого [PERSON] , все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого воно не складалось, та взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй по закону, та на, що вона за законом буде мати право, в тому числі належну їй квартиру [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Відповідно до відповіді Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса №1491с/02-14 від 15 липня 2020 року згідно наданого свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 21 травня 1993 року за № 8- 705, на квартиру під [ADDRESS] , прізвище ім`я, по батькові власника зазначено як - [PERSON] . Згідно відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від ЗО січня 2020 року за №514799.36.20 право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано за [PERSON] на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло в реєстровій книзі 23пр на сторінці 88 за реєстровим №432, дата реєстрації 15 червня 1993 року. Але згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 26 червня 2019 року, прізвище, ім`я та по батькові померлої [PERSON] . Враховуючи зазначено розбіжності в документах, видача свідоцтва про право на спадщину на квартиру під [ADDRESS] без встановлення факту належності спадкодавцю вищевказаної квартири є неможливим. Факт того, що [PERSON] , власник квартири відповідно до інформації наданої КП « Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, та [PERSON] є однією і тією ж особою підтверджуються наступними фактами: 1.В паспорті [PERSON] Серії [NUMBER] стоїть відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою [ADDRESS] . Зазначена адреса реєстрації збігається з адресою квартири яка є спадковим майном. 2.В паспорті [PERSON] Серії [NUMBER] наявна відмітка про використання права на безоплатну приватизацію житла в обсязі 44,4 кв.м.. Зазначена площа збігається з площею зазначеною в Свідоцтві про право власності на житло та технічним паспортом на зазначену квартиру. 3.Також важливим є факт, що всі оригінали документів на зазначену квартиру, а також заповіт знаходяться у спадкоємців [PERSON] . Зазначений факт також може підтверджувати, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією самою людиною. \~ \~ \~ \~IV. ОЦІНКА СУДУ. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до п. 1\~постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:\~\~згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;\~\~- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;\~\~- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;\~\~- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зміст\~статті 89 ЦПК України\~(в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наданими суду матеріалами суд вбачає, що різниця в написанні імені спадкодавця та правовстановлюючих документах виникла внаслідок перекладу. За розглядом справи на виконання положень ст.\~ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту належності правовстановлюючого є необхідним для оформлення свідоцтва на спадщину, з урахуванням викладеного приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved