Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

І. СУТЬ ЗАЯВИ В листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк терміном в один місяць для подання до Бердичівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що вчасно скористатись правом на прийняття спадщини після смерті матері не мала можливості, оскільки не знала про перебування у власності останньої земельної ділянки (паю); про наявність спадкового майна їй стало відомо у вересні 2020 року після телефонної розмови з орендарем земельної ділянки, що й завадило звернутися до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законом строк. Крім того, просить врахувати наявність у неї статусу інваліда І групи. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 11.11.2020 ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.12.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. На адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача; позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в клопотанні від 04.02.2021 просить розглядати справу без участі його представника; проти задовлення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,2885 га, розташована на території Половецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, яка належала останній на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №121593 (а.с. 6). Заповіту [PERSON] не залишала. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується матеріалами спадкової справи №365/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] 19.09.2020 державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Денисенко Г.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. V. ОЦІНКА СУДУ Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на наявність обставин, які перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із такою заявою та зазначила, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернулася до нотаріальної контори, оскільки про перебування у власності її матері майна (земельної ділянки) не знав аж до вересня 2020 року. Крім того, відповідач позов визнав; визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак суд вважає, що визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність у неї об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення їй додаткового строку тривалістю один місяць, який суд вважає достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved