Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 11.09.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на 3/8 частин квартири [ADDRESS] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року у задоволені позову відмовлено у повному обсязі, та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.03.2016 року зазначене рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.12.2016 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10.03.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду зазначену справу передано на розгляд судді Васильків О.В. та ухвалою суду від 13.01.2017 року справу прийнято до провадження судді. Ухвалою суду від 28.03.2017 року провадження у справі зупинено до вирішення по суті цивільної справи № 520/664/16-ц за позовною заявою [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , до [PERSON] , про визнання заповіту недійсним. 21.10.2019 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про поновлення провадження у справі, в зв`язку з набранням законної сили рішенням суду по справі №520/664/16-ц. Ухвалою суду від 22.10.2019 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 19.12.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. До судового засідання 20.01.2020 року позивач [PERSON] не з`явився, 20.01.2020 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористались. Матеріали справи містять заяву [PERSON] про визнання позову та прохання слухати справу за її відсутності. /т.1 а.с.31/. При цьому представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судових засіданнях 16.02.2017 року та 28.03.2017 року була присутня та підтримала клопотання про зупинення провадження, проте після відновлення провадження у справі до судового засідання не з`явилась. Третя особа приватний нотаріус Шевиріна А.О. до судового засідання не з`явилась, 09.01.2020 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що відповідно до заповіту позивач є спадкоємцем [PERSON] , померлого [INFO] , якому на момент смерті належала ідеальна частка квартири [ADDRESS] у розмірі 1/2 частини. При цьому за інформацією нотаріуса на час смерті спадкодавця [PERSON] право на обов`язкову частку у спадщині має син померлого [PERSON] , 1999 року народження. До кола спадкоємців першої черги після померлого [INFO] [PERSON] належить його дружина [PERSON] та його син [PERSON] . З урахуванням вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України обов`язкова частка [PERSON] складає 1/4 частину майна, тобто [PERSON] успадковує 1/8 частину квартири [ADDRESS] . В зв`язку з викладеним частка, яку успадковує позивач складає 3/8 частин вказаної квартири. Враховуючи, що оригінали правовстановлюючих документів зберігаються у [PERSON] , яка відмовляється надати їх нотаріусу для оформлення, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] до судових засідань не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших заяв щодо розгляду справи суду не надав. Відповідач [PERSON] до судових засідань не з`явилась, правом на подання відзиву не скористалась, направила до суду заяву про визнання позову та прохання слухати справу за її відсутності. /т.1 а.с.31/. Відповідач [PERSON] до судових засідань не з`явилась, правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких інших заяв щодо розгляду справи суду не надала. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Судом встановлено, що 12.03.2013 року [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Черненком І.П., яким квартиру під [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] [INFO] [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., яким все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO] /т.1 а.с.61/. [PERSON] помер [INFO] , про що 03.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис №1201, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /т.1 а.с.54/. Судом досліджено Спадкову справу №1/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведену 25.02.2014 року приватним нотаріусом ОМНО Шевиріною А.О. /т.1 а.с.50-115/. Позивач [PERSON] 25.02.2014 року звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Шевиріної А.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 05.03.2014 року приватним нотаріусом ОМНО Шевиріною А.О. поштою отримано заяву [PERSON] , 1999 року народження, від 09.02.2014 року, якою [PERSON] заявляє про вступ в спадкові права на частину квартири за адресою: [ADDRESS] /т.1 а.с.70/. З копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 13.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що 01.09.1999 року складено відповідний актовий запис №806. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] /т.1 а.с.72/. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] , в зв`язку з розірванням шлюбу з [PERSON] та в подальшому з укладенням шлюбу з [PERSON] на теперішній час має прізвище « [PERSON] » /т.1 а.с.77-83/. З відповіді КП «БТІ» ОМР від 27.03.2014 року №437476.67.14 на запит приватного нотаріуса Шевиріної А.О. вбачається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи та запису в реєстраційній книзі 67 пр, стр. 49, р. №945 та станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] в комунальному підприємстві зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Шевиріною А.О. 28.05.2002 року, р. №3467 (реєстрація від 26.06.2002 р.) /т.1 а.с.108/. Листом від 25.08.2014 року №245/02-14 «Про необхідність звернення до суду» приватним нотаріусом ОМНО Шевиріною А.О. позивача [PERSON] повідомлено, що правовстановлюючі документи на зазначену квартиру та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, необхідні для видачі вищезгаданих свідоцтв, нотаріусу не надані. В зв`язку з викладеним, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене майно не є можливим. Також нотаріусом роз`яснено позивачу право звернутись до суду з питань визнання за ним права власності на успадковане майно /т.1 а.с.110/. На ухвалу суду про витребування доказів КП «БТІ» ОМР суду надано Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Шевиріною А.О. 28.05.2002 року, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] купили в рівних частках кожний ізольовану квартиру під номером [ADDRESS] та складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 58,8 кв.м., в тому числі житловою площею 22,0 кв.м. /т.1 а.с.147/. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасовуючи рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10.03.2016 року, в ухвалі від 09.11.2016 року зазначив, що позивач вчасно подав заяву про прийняття спадщини, отже, вважається таким, що прийняв її (ст. 1272 ЦК України), а до суду звернувся саме через неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто у зв`язку з відсутністю умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, про що йому було повідомлено нотаріусом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 08.02.2016 року звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2018 року (головуючий суддя Калашнікова О.І.) позов [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним залишено без задоволення. Вказане рішення суду набрало законної сили 06.05.2019 року та є чинним на теперішній час. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду достеменно встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право власності на 1/2 частку квартири під номером [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім позивача спадкоємцем також є відповідач [PERSON] , який має право на обов`язкову частку у спадщині. Обов`язкова частка [PERSON] в спадщині, з урахуванням наявності ще одного спадкоємця за законом [PERSON] , становить 1/8 частка квартири. Вказані обставини враховані позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовом, в зв`язку з чим у позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності саме на 3/8 частин спірної квартири (1/2-1/8=3/8). З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус ОМНО Шевиріна А.О. не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкоємцями не надані правовстановлюючі документи на вказану квартиру. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивачем заявлені вимоги про визнання права власності в порядку спадкування з урахуванням розміру обов`язкової частки відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved