Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Муржи звернулася до суду з даним позовом в обґрунтування кого посилалася на те, що [INFO] у Одеському ліцеї №9 син відповідача [PERSON] вдарив її сина [PERSON] , завдавши тілесних ушкоджень, і на лікування сина витрачалися певні кошти. 7.12.2020р. постановою Київського районного суду м.Одеси [PERSON] визнано винною за ст.184ч.1 КУпАП і накладено стягнення, отже просила суд стягнути 433 грн. у якості матеріальної шкоди та 15000 грн. у якості моральної шкоди і відшкодувати судові витрати. 19.02.2021р. у справі відкрито загальне позовне провадження. Відповідач відзиву не надала. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач проти задоволення заперечувала, посилаючись на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 30.04.20201р. скасовано Постанову Київського районного суду м.Одеси від 7.12.2020р. у справі №947/35255/20, а провадженні у зазначеній справі закрито. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач на утриманні має сина [PERSON] [INFO] , а відповідач сина [PERSON] [INFO] , які навчаються у Одеському ліцеї №9. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 7.12.2020р. у адміністративній справі №947/35255/20 відповідача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184ч.1 КУпАП, а саме, що 6.11.2020р. працівниками поліції виявлено факт невиконання [PERSON] обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина [PERSON] [INFO] , який [INFO] у Одеському ліцеї №9 побив учня [PERSON] . Однак, Постановою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021р. скасовано зазначену Постанову Київського районного суду м.Одеси від 7.12.2020р. у справі №947/35255/20, а провадженні у зазначеній справі закрито. Судом також було досліджено докази надані сторонами: Медичну картку амбулаторного хворого [PERSON] (а.с.6); Медичний висновок відносно [PERSON] (а.с.7-8); Декларацію №001-6ТЕ4-550 (а.с.10); Направлення (а.с.12); Квитанції (а.с.9,14-15); Фотокартки (а.с.16); Протокол №01 засідання комісії з розгляду випадків боулінгу від 15.10.2020р. Протокол №2 батьківських зборів 7-в класу від 4.11.2020р. та характеристики. Відповідно до\~ч.1-2\~ст.1166\~ЦК України\~ майнова\~шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала.\~ Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За правилами ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду 433 грн. яку було завдано внаслідок неправомірних дій іі сина [PERSON] по відношенню до сина позивача [PERSON] . Однак у справі відсутні докази вини відповідача матері неповнолітнього [PERSON] , у заподіянні тілесних ушкоджень сину позивача. Оцінюючи вищезазначені докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вони не встановлюють факту вини відповідача у заподіянні шкоди стороні позивача, тобто, у порушення вимог ст.81ч.1 ЦПК України, стороною позивача не доведено ті обставини, на які вона посилалася у позові як на підставу своїх вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Оскільки друга вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди у сумі 15000 грн. є похідною, і відсутні докази неправомірності відповідача, то у задоволенні цієї вимоги слід також відмовити.

Outcome: dismissed