Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

На підставі виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду № 2-2502/11 від 20 лютого 2012 року, виданого за рішенням цього суду від 23 грудня 2011 року, із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 37582 грн. 73 коп., [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 202751 грн. 13 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів. Під час розгляду справи позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] 13253 грн. 95 коп. неустойки за несплату аліментів, 3% річних за прострочення грошового зобовязання в сумі 1206 грн. 65 коп. та інфляційні витрати за прострочення грошового зобовязання в сумі 5564 грн. 28 коп. В судове засідання сторони не зявились, в направленій до суду заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача. Відповідач не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 23 грудня 2011 року по справі № 2-2502/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2011 року і до його повноліття. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 10 листопада 2016 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 47877 грн. 74 коп. У відповідності із розрахунком позивача розмір неустойки за період з 1 грудня 2012 року по листопад 2016 року становить 13253 грн. 95 коп. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За таких обставин вимоги про стягнення неустойки підлягають до повного задоволення. В той же час слід зазначити, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат за прострочення грошового зобовязання регулюється ст. 625 ЦК України. Ця стаття розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія ст. 625 ЦК України не поширюється на сімейні правовідносин, оскільки вони регулюються нормами сімейного законодавства, а не нормами ЦК України. Ця позиція узгоджується з практикою ВСУ, викладеною в аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві. За таких обставин, в цій частині позову [PERSON] належить відмовити. У відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до задоволеної частини вимог документально підтверджені судові витрати, а саме 364 грн. 83 коп. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved