Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Кредитна спілка «Господар» (далі - КС «Господар», позивач) в особі Голови правління Булаєнко О.М., звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач-1), [PERSON] , (далі - відповідач-2), в якому просила стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором №204/19 від 01.11.2019 року у сумі 30708,76 грн., яка складається з: 21890,84 грн., - залишок боргу за кредитом; 8817,92 грн., - нараховані відсотки станом на 23.12.2020 року. Також позивач просив стягнути з відповідачів у рівних частках судові витрати у розмірі 2270 грн., зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №204/19 від 01.11.2019 року позивачем було надано кредит члену Кредитної спілки «Господар» відповідачу-1 у розмірі 50000 грн., зі сплатою 55% річних, строком на 366 днів, тобто до 01.11.2020 року включно. Зобов`язання відповідача-1 за кредитним договором були забезпечені договором поруки №204/19-1п від 01.11.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем-2, згідно пункту 1.1. якого у разі порушення боржником грошового зобов`язання, відповідач-1 та відповідач-2 несуть перед позивачем солідарну відповідальність. У порушення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України та умов договору відповідачі свої зобов`язання виконали частково, внаслідок чого утворилася заборгованість, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 25.01.2021 року позовну заяву КС «Господар» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В установлений судом строк та в установленому судом порядку, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 43-47), в якому проти заявлених позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування відзиву посилався на те, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за кредитам договором № 6204/19 від 01.11.2019 року, а саме, не надано пояснення щодо нарахування заборгованості по процентам та комісією, а також пені, штрафів, а заявлені позивачем суми процентів не гуртуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Крім того, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Крім того, [PERSON] , посилаючись на ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні», вважає, що в період запровадження карантинних заходів (які відносяться до форс-мажорних обставин) та в період яких споживач звільняється від відповідальності за прострочення зобов`язання, позивач не мав права нараховувати неустойку (штраф, пеню) та збільшувати процентну ставку за користування кредитом. Також, [PERSON] зазначив, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює па власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договорі внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди па кредитного договору тощо). В установлений судом строк та в установленому судом порядку, відповідач-2 [PERSON] також подала до суду відзив на позов, який є ідентичним відзиву відповідача-1 (а.с. 34-37), в якому проти заявлених позовних вимог заперечувала та просила відмовити в їх задоволенні з аналогічних підстав, викладених відповідачем-1 у своєму відзиві. Крім того, відповідач-2 [PERSON] разом з відзивом подала клопотання, в якому просила витребувати у позивача документи, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості по кредиту, яке суд вважає необґрунтованим, оскільки в ньому не зазначені вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. В установлений судом строк та в установленому судом порядку позивач подав відповідь на відзив з додатками (а.с. 48-67), в якій зазначив, що доводи відповідачів у відзиві є надуманими та необґрунтованими, просив суд відхилити їх відзиви, а позов задовольнити в повному обсязі. У відповідь на відзиви відповідачів, вказав, що в матеріалах справи наявний детальний розрахунок заборгованості по кредитному договору, який підтверджений відповідними первинними бухгалтерськими документами. Крім того, позивачем дотримані всі вимоги законодавства щодо запровадження карантинних заходів, зокрема, штрафні санкції (пеня, штраф, тощо) та інші додаткові платежі та комісії відповідачам не нараховувались, а процентна ставка не збільшувалась та нараховувалась відповідно до положень кредитного договору. Заперечень на відповідь на відзив відповідачі до суду не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив, що 01.11.2019 року позивачем було надано кредит члену кредитної спілки «Господар» [PERSON] , у розмірі 50000 грн., строком на строком на 366 днів, тобто до 01.11.2020 року, зі сплатою 55% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що підтверджується копією кредитного договору №204/19 від 01.11.2019 року (а.с. 6-7), заявою [PERSON] про надання кредиту (а.с. 5) та Рішенням правління КС «Господар» про прийняття [PERSON] в члени кредитної спілки (а.с. 4). Крім того, [PERSON] було ознайомлено з Графіком платежів (а.с. 8), який є невід`ємною частиною - Додаток №1 кредитного договору №204/19 від 01.11.2019 року. Графік платежів, окрім іншого містить також інформацію про реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту. Також, [PERSON] було ознайомлено з Паспортом споживчого кредиту (а.с. 66) Кошти в сумі 50000,00 грн., відповідач-1 отримав 01.11.2019 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 01.11.2019 року (а.с. 10), а тому позивач виконав взяті на себе за договором зобов`язання. Згідно п. 3.5 договору позичальник зобов`язувалася здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно Графіка розрахунків - Додаток 1 кредитного договору. Крім того, згідно п. 5.1.3. договору відповідач-1 взяв на себе зобов`язання вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту та процентів, нарахованих на користування кредитом, відповідно до Графіка платежів, тобто 10 числа кожного місяця, починаючи з 10.12.2019 року (а.с. 6-7). Відповідач-1 порушував строки здійснення платежів, або ж сплачував їх частково, всього ним сплачено 28109,16 грн., основної суми кредиту та 12495,84 грн., в рахунок погашення процентів за користування кредитом. Так відповідачем-1 здійснено наступні платежі, які підтверджуються відповідними бухгалтерськими документами (а.с. 55-65): 1)прибутковий касовий ордер № 2620 від 05.12.2019 року, 4166,67 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 2938,33 грн. - сума сплачених процентів, всього -7105,00 грн.; 2)прибутковий касовий ордер №103 від 17.01.2020 року, 2890,39 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 2109,61 грн. - сума сплачених процентів, всього - 5000,00 грн.; 3) прибутковий касовий ордер №252 від 06.02.2020 року, 1263,54 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 2036,46 грн. - сума сплачених процентів, всього - 3300,00 грн.; 4) прибутковий касовий ордер №429 від 26.02.2020 року, 4200,00 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 00,00 грн. - сума сплачених процентів, всього - 4200,00 грн.; 5) виписка банку від 30.03.2020 року, 4268,56 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 1731,44 грн. - сума сплачених процентів, всього - 6000,00 грн.; 6) прибутковий касовий ордер №687 від 17.04.2020 року, 1320,00 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 1680,00 грн. - сума сплачених процентів, всього -3000,00 грн.; 7) прибутковий касовий ордер №1205 від 08.07.2020 року, 3000,00 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 00,00 грн. - сума сплачених процентів, всього -3000,00 грн.; 8) прибутковий касовий ордер №1394 від 31.07.2020 року, 2000,00 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 00,00 грн. - сума сплачених процентів, всього - 2000,00 грн.; 9) фіскальний чек № 645 від 03.11.2020 року, 2000,00 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 1000,00 грн. - сума сплачених процентів, всього - 3000,00 грн.; 10) фіскальний чек № 678 від 09.11.2020 року, 3000,00 грн. - сума сплаченого кредиту (тіло), 1000,00 грн. - сума сплачених процентів, всього - 4000,00 грн. Останній платіж відповідачем-1 здійснено 09.11.2020 року. Погашення заборгованості за кредитом та процентами проводилось за письмовими заявами відповідача - 1 коштами його добровільних цільових внесків в додатковий капітал (відповідні заяви а.с. 55-58, 60-62). З серпня 2020 року кредитна спілка приймає платежі із застосуванням РРО. Тому оплати по кредиту у листопаді 2020 року підтверджуються випискою із журналу реєстрації фіскальних чеків та копіями реєстрів фіскальних чеків, поданих до Державної податкової служби. Тож, у порушення умов договору відповідач-1 належним чином зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у сумі 30708,76 грн., з яких: 21890,84 грн., залишок боргу за кредитом; 8817,92 грн., нараховані проценти станом на 23.12.2020 року, детальний розрахунок якої позивачем наведено у відповідному розрахунку (а.с. 11-12) та підтверджується вказаними вище бухгалтерськими документами, а тому суд погоджується з даним розрахунком, який відповідачами не спростований. У зв`язку з існуючою заборгованістю, 18.06.2020 року позивачем було надіслано відповідачу-1 Вимогу про погашення заборгованості, яка відповідачем-1 залишена без задоволення. Відповідно до п. 5.4.3 кредитного договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку, якщо відповідач затримав сплату частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Так, 02.07.2020 року позивачем було надіслано Вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту відповідачу-1 (а.с. 15), яка відповідачем-1 залишена без задоволення. Зобов`язання відповідача-1 за кредитним договором були забезпечені договором поруки №204/19-1п від 01.11.2019 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , згідно пункту 2.2 якого у разі порушення боржником грошового зобов`язання, відповідач-1 та відповідач-2 несуть перед позивачем солідарну відповідальність (а.с. 9). Відповідно до п. 2.3. договору поруки, відповідач-2 відповідає по зобов`язанням відповідач-1 в повному обсязі, включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок невиконання, або неналежного виконання з боку відповідача -1 умов кредитного договору. Відповідачу-2 також 18.06.2020 року та 02.07.2020 року позивачем були надіслані Вимоги про погашення боргу, а потім про дострокове повернення всієї суми кредиту (а.с. 14.16) , які залишені без задоволення. Вирішуючи вимоги за позовом, суд виходить з наступного. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами ст. ст. 509, 525, 526, 549, 553-554, 611, 1050, 1054 ЦК України. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тож, судом встановлено, що при укладенні оспорюваного кредитного договору, позичальник погодився з усіма умовами щодо отримання кредиту, повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом у строки, встановлені договором. Він був ознайомлений з умовами кредитного договору, які узгоджені та підписані сторонами, був ознайомлений з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору, та Паспортом споживчого кредиту. Кредитний договір містить всі істотні умови: суму кредиту, розмір відсоткової ставки, розмір щомісячного платежу та строк повернення грошових коштів. Проте відповідач-1 належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів. Суд, вважає безпідставними посилання відповідачів у відзиві на те, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості по кредитному договору, який окрім того не підтверджений відповідними первинними бухгалтерськими документами, оскільки позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості (а.с. 11-12), який підтверджується відповідними бухгалтерськими документами (прибуткові касові ордери фіскальні чеки, виписки банку тощо), а сам розрахунок заборгованості відповідачами не спростований, жодних доказів неправильності (недостовірності) такого розрахунку відповідачами не надано. Необґрунтованими є також посилання відповідачів на те, що позивачем порушені вимоги вимоги законодавства у період запровадження карантинних заходів, зокрема щодо нарахування штрафних санкцій (пеня, штраф, тощо) та інші додаткові платежі та комісії, та нарахованих відсотків, оскільки позивач просить стягнути з відповідача лише тіло кредиту та відсотки за його користування. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, нарахування будь-яких штрафних санкцій чи комісії в ньому відсутні, а відсоткова ставка не збільшувалась, сума нарахованих процентів ґрунтується на умовах кредитного договору № 204/19 від 01.11.2019 року, зокрема його пунктів 2.8, 3.1. та 3.6. Таким чином, суд вважає обґрунтування відзивів відповідачів, які ідентичними, надуманими, та не приймає до уваги позицію відповідачів, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується, обставини, на які посилаються відповідачі, як на підставу своїх заперечень проти позову, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Оцінюючи надані позивачем докази, а саме їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-1 (позичальник) належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, відповідач-2 (поручитель), який відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання відповідачем-1, як солідарний з відповідачем-1 боржник, а тому вимоги позивача про стягнення з солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів у рівних частинах з кожного на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн., в рівних частинах, тобто по 1135,00 грн. з кожного. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved