Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області Кондратов В.Г. звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] у сумі 6457 грн. 23 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано наступне. У провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебував обвинувальний акт відносно [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Судом встановлено, що 13.02.2018 року, приблизно о 13.35 год. [PERSON] разом зі своєю знайомою [PERSON] , запідозривши свого знайомого [PERSON] у раніше вчиненій крадіжці належного їм майна, прийшли до помешкання [PERSON] будинку за адресою: [ADDRESS] . Знаходячись в приміщенні кімнати будинку, за вказаною адресою [PERSON] в наполегливій формі зажадав від [PERSON] повідомити строк необхідний останньому для повернення викраденого, на що [PERSON] промовчав. Така мовчазна поведінка [PERSON] , яку [PERSON] оцінив як ігнорування його вимог, викликала у останнього почуття гострої неприязні до [PERSON] та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , знаходячись в приміщенні кімнати будинку [ADDRESS] , діючи з метою спричинення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, приблизно о 13.40 год. 13.02.2018 року, умисно з і значною силою завдав потерпілому [PERSON] , який в цей час підвівся з дивану, не менше двох ударів обома кулаками в область голови. Від отриманих ударів кулаками в голову потерпілий [PERSON] не встояв на ногах та впав спиною на підлогу, в цій же кімнаті, а [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на умисне спричинення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, схилився над лежачим спиною на підлозі потерпілим, та умисно, зі значною силою завдав йому не менше шести ударів обома кулаками в область голови та обличчя, не переслідуючи за мету спричинити йому смерть, а також не менше 3 ударів правою взутою погою в передню ділянку грудної клітини. Після цього [PERSON] відтягнула [PERSON] від [PERSON] , припинивши в такий спосіб його протиправні дії, а потерпілий, підвівшись на ноги, побіг за місцем мешкання свого сусіда [PERSON] , який мешкає в розташованому поряд будинку [ADDRESS] , звідки останній по мобільному телефону викликав потерпілому [PERSON] бригаду швидкої медичної допомоги, яка по приїзду на місце, цього ж дня, 13.02.2018 року, госпіталізувала його до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», де потерпілому [PERSON] було надано належну медичну допомогу. Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2018 року, який набрав законної сили 09.11.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» з 13.02.2018 року по 26.02.2018 року, тобто 13 ліжко-днів та на його лікування було витрачено 6457 грн. 23 коп. Викладене свідчить, що потерпілий [PERSON] проходив стаціонарне лікування у КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» внаслідок вчинення щодо нього [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Таким чином, внаслідок протиправних дій [PERSON] порушено законні інтереси держави в особі КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР», що виразилось у витрачанні закладом охорони здоров`я бюджетних коштів на лікування потерпілого [PERSON] , якому кримінальним правопорушенням завдано тілесні ушкодження. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач, також надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Представник комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 131 Конституції України\~в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. За ч. 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенню або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч. 4\~ст. 56 ЦПК України\~прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Закону України «Про прокуратуру»\~право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному, прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» є установою охорони здоров`я населення. Згідно з визначення, передбаченого п. 1 ч. 1\~ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Відповідно до пп. «а» п. 3 ч. 1\~ст. 89 БК України\~до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні). Згідно ст. 18 Основ законодавства про охорону здоров`я фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Згідно ст. 49 Конституції України\~охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Відповідно ч. 2\~ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування»\~районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Згідно статуту\~КП «Криворізька\~МКЛ №\~2»\~ДОР»,\~затвердженого рішенням\~Дніпропетровської обласної\~ради №\~388-14//VII\~від 19.10.2018,\~підприємство є\~лікувальним закладом\~охорони здоров`я\~ комунальним\~некомерційним підприємством,\~що надає\~послуги вторинної/спеціалізованої\~медичної допомоги\~населенню в\~порядку та\~на умовах,\~установлених законодавством\~України та\~цим статутом.\~Підприємство створене\~за рішенням\~Дніпропетровської обласної\~ради від\~22.06.2018\~року №\~342-13/VІІ\~відповідно до\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» шляхом\~перетворення комунального\~закладу «Криворізька\~міська клінічна\~лікарня №2»\~Дніпропетровської обласної\~ради» у\~комунальне підприємство\~«Криворізька міська\~клінічна лікарня\~№2»\~Дніпропетровської обласної\~ради» та\~є правонаступником\~всіх майнових\~та немайнових\~прав комунального\~закладу «Криворізька\~міська клінічна\~лікарня №2»\~Дніпропетровської обласної\~ради». Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання. Вирок суду набрав законної сили 09.11.2018 року (а.с.27-28). У зазначеному вироку суду зазначені обставини, що були встановлені під час розгляду справи, а саме те, що [PERSON] , з мотивів гострої неприязні до потерпілого, умисно завдав потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень.\~ Частиною 6\~статті 82 ЦПК\~встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 3\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~відшкодування витрат\~на стаціонарне\~лікування особи,\~яка потерпіла\~від злочину,\~та судових\~витрат» №\~11\~від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня\~\~1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я,\~\~в якому перебував\~\~ на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених\~ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії то закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. З абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Так, потерпілий [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» у період часу з 13.02.2018 року до 26.02.2018 року. Відповідно до\~довідки-калькуляції\~КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР»\~№29 від 18.04.2019 року на лікування потерпілого [PERSON] протягом 13 ліжко-днів витрачено бюджетні кошти у сумі 6457 грн. 23 коп.\~із розрахунку, що фактичні витрати на 1 ліжко-день для лікування останнього у лютому 2018 року склали 496 грн. 71 коп., разом за 13 днів 6457 грн. 23 коп. (а.с.13,14). Таким чином, враховуючи викладене, судом встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками травмування потерпілого від злочину, тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача в повному обсязі, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача, на підставі п. 6 ч. 1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі в сумі 1921 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved