Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.У лютому 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «УКРТЕХ ТОРГ» про захист прав споживачів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 22.11.2018 року договору про надання послуг № 02068, позивач сплатив представнику відповідача грошові кошти у розмірі 57350 грн. 00 коп., як авансовий платіж за придбання автомобілю «Ларгус» 2015 року випуску за акційною ціною - 98 000 грн. 00 коп. Зі слів менеджера автомобіль позивач мав отримати через дві години після внесення коштів у Територіальному сервісному центрі у м. Харкові від представника відповідача. На залишок коштів 40650 грн. 00 коп., зі слів представника ТОВ «УКРТЕХ ТОРГ» мав бути оформлений безвідсотковий кредит тривалістю 3 роки. Через дві години після внесення коштів та підписання договору менеджер повідомила позивачу, що обраний ним автомобіль не пройшов передпродажну підготовку у зв`язку із чим не може бути виданий. Менеджер запропонувала позивачу повертатися додому та запевнила що автомобіль буде доставлений на наступний день о 13 год. 00 хвилин у Слов`янськ автовозом. У якості компенсації за затримку видачі автомобіля було обіцяно виконати безкоштовно антикорозійну обробку автомобіля. В той же час вказаний автомобіль доставлений не був, та не отриманий позивачем до теперішнього часу. Самі умови договору не містять граничного строку виконання зобов`язання відповідача з передачі автомобіля. Також договір не містить відповідальності виконавця за невиконання зобов`язання, не передбачене повернення коштів у разі не надання послуги. Договір взагалі навіть не містить зобов`язання відповідача передати позивачу автомобіль. Відповідно до умов договору (п.6) сума 57350 грн. є платою за надання відповідачем «неіснуючої» послуги, а не передплатою вартості автомобіля. Вважає, що умови договору про надання послуг від 22.11.2018 року № 02068 є несправедливими відносно нього, як споживача, та суперечать положенням Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки фактично всю відповідальність та всі ризики покладені на нього та є виключеними для відповідача. У зв`язку з чим позивач просить визнати недійсним договір про надання послуг від 22.11.2018 року № 02068 укладений між ним та ТОВ «УКРТЕХ ТОРГ». Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХ ТОРГ» на свою користь оплату за договором про надання послуг від 22.11.2018 року № 02068 в сумі 57350 грн. та судові витрати. 2. Позивач\~ [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, позов просив задовольнити. 3. Представник\~відповідача ТОВ «УКРТЕХ ТОРГ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 4. Клопотання та заяви за провадженням відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~5. Ухвалою підготовчого засідання від 19.03.2019 року закрите підготовче провадження, призначено справу до судового засідання, викликано свідка та встановлено порядок з`ясування обставин по справі. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. Як вбачається з договору про надання послуг №02068 (а.с.4-7), укладеного між позивачем та відповідачем 22.11.2018 року, що виконавець зобов`язується надати послуги, пов`язані із здійсненням пошуку транспортного засобу, що стане предметом лізингу за договором фінансового лізингу або власністю замовника. Пошук здійснюється конкретними характеристиками: [PERSON] , об`єм двигуна 1,6, колір коричневий, вартість 98 000 грн. 00 коп. 7. Відповідно до квитанції №0.01193345082.1 від 23.11.2018 року (а.с.8), позивачем сплачено суму у розмірі 57350 грн. 00 коп. як авансовий платіж за придбання автомобілю «Ларгус» 2015 року випуску за акційною ціною - 98 000 грн. 00 коп. V. Оцінка суду. 8. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 9. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 10. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 11. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. 12. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. 13. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 14. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 15. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення. 16. Пунктом 1 вказаного договору про надання послуг від 22.11.2018 року зазначено, що виконавець зобов`язується надати послуги, пов`язані із здійсненням пошуку транспортного засобу, що стане предметом лізингу за договором фінансового лізингу або власністю замовника. Пошук здійснюється конкретними характеристиками: [PERSON] , об`єм двигуна 1,6, колір коричневий, вартість 98 000 грн. 00 коп. 17. Згідно пункту 3 цього Договору, виконавець зобов`язаний здійснити пошук автомобілю за характеристиками у чіткій відповідності п. 1 Договору, надати консультації щодо вибору автомобілю, провести переговори щодо придбання автомобіля у власність замовника або лізингової компанії, провести перевірку технічного стану автомобіля та законності документів на нього, погодити із замовником обраний автомобіль для його подальшого викупу, підготувати всі необхідні документи для оформлення договору купівлі-продажу автомобіля із умовою подальшого передання у лізинг або власність замовника. 18. Відповідно до пункту 6 Договору про надання послуг № 02068 за надання зазначених послуг Довіритель сплачує Повіреному плату в розмірі 57\~300 грн. Оплата здійснюється протягом 5-ти днів з дня підписання цього договору на розрахунковий рахунок виконавця. 19.Пунктом 9 вказаного Договору зазначено, що сторони за взаємною згодою можуть визнати дату дострокового припинення умов Договору. Одностороння відмова від виконання договору заборонена, окрім випадків прямо передбачених чинним законодавством України. 20. Пункт 17 Договору передбачає, що одностороння відмова від Договору можлива лише у випадках, передбачених законодавством. 21. Відповідно до пункту 31 цього Договору сторони підтверджують, що домовились і не мають жодних зауважень, доповнень або суперечностей відносно умов даного договору ( а. с. 7). Встановлено, що на виконання умов вищевказаного договору, позивач 22.11.2018 року сплатив 57 350 гривень, що підтверджується квитанцією ( а. с. 8 ). 22. Вирішуючи питання щодо визнання договору про надання послуг недійсним, суд виходить з наступного. 23. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 24. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 25. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 26. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 27. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 28. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 29. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 30. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 31. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 32. Отже, підписання Договору про надання послуг № 02068 від 22.11.2018 року свідчить про те, що [PERSON] всі умови даного Договору цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. 33. Таким чином, звертаючись до суду з вищевказаним позовом та посилання позивача на вимоги статті 203, 215 та 216 ЦК України, що містять підстави недійсності правочину недодержання в момент його вчинення вимог статті 203 ЦК України, а саме волевиявлення учасника правочину, яке повинно бути вільним, при розгляді справи не знайшло свого підтвердження того фату, що з боку сторін при укладанні вищевказаного договору були недодержані вимоги закону в момент вчинення та було відсутнє волевиявлення сторін. 34. Крім того, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору про надання послуг, позивач не зазначає і не посилається на норми чинного законодавства щодо укладання зазначеного договору під впливом обману. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , зазначила, що перебувала з позивачем на час укладання спірного договору та підтвердила факт його укладання, вважає, що коли позивач пішов сплачувати суму внеску за договором, представник відповідача замінив договір, оскільки зміст договору на теперішній час зовсім інший чим той з яким вони знайомились. Суд, вважає, що доводи свідка про підміну договору є надуманими, оскільки раніше позивач на зазначені обставини ні у своєму позові, ні в судовому засіданні увагу не акцентував. 35. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що достовірних доказів, що оскаржуваний договір про надання послуг в момент його укладання не відповідав волевиявленню учасника та те, що в момент його укладання було недодержання сторонами вимоги, які встановлені у статті 203 ЦК України, суду не надано. 36. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 37. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 38. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: dismissed