Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

І. Стислий виклад обґрунтування вимог позивача. Позивач Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» (далі - ДВНЗ «ДонНТУ») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, в обґрунтування якого вказав, що згідно з наказом ректора ДВНЗ «ДонНТУ» від 07.08.2017 №295-08 [PERSON] було зараховано студентом першого курсу ДВНЗ «ДонНТУ» денної форми навчання, факультет «Гірничий», за рахунок коштів фізичних осіб. 01.09.2017 між ДВНЗ «ДонНТУ» і [PERSON] було укладено договір про навчання №387/ГФ, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за денною формою для здобуття освітнього ступеня «магістр», за напрямом підготовки 184 «Гірництво» на рівні державних стандартів освіти, а відповідач взяв на себе зобов`язання, зокрема, своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором. Проте з 01.09.2017 по 19.10.2017 оплата за навчання відповідачем не здійснювалась, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 4845,33 грн. Через наявність заборгованості відповідача було відраховано з ДВНЗ «ДонНТУ» наказом №180-06 від 20.11.2017. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач просить суд стягнути з нього на свою користь заборгованість за навчання 4845,33 грн, пеню 4515,83 грн, три проценти річних від простроченої суми 371,16 грн, збитки від інфляції 971,00 грн, а всього 10703,32 грн, а також судові витрати у справі в розмірі судового збору 2102,00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи. Представник позивача адвокат Гончарова Ж.В., яка брала участь в розгляді справи шляхом відеоконференції, в судових засіданнях підтримала заявлені позивачем вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково вказала, що для вступу до магістратури відповідач подавав відповідну заяву з додатками, в тому числі дипломом бакалавра, складав вступні випробування, тобто достовірно знав, що зарахований до магістратури. Доводи відповідача, що він не укладав договору на освітні послуги та не складав вступних випробувань є необґрунтованими. Просила задовольнити позовні вимоги. В судові засідання 23.07.2021 та 16.08.2021 представник позивача не з`явилася а ні особисто, а ні шляхом приєднання за допомогою відеоконференції, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він дійсно навчався у ДВНЗ «ДонНТУ», влітку 2017 року завершив навчання до ступеня «бакалавр», але диплом так і не забрав, оскільки не працює за спеціальністю і в цьому не було потреби. Крім того, диплом знаходився у списку документів, необхідних для вступу до магістратури, і він спочатку планував здобути вищу освіту і подавав документи до магістратури паралельно із складанням іспитів, але потім передумав навчатися далі. Бланк договору про навчання від 01.09.2017 йому не надавався, він його не підписував, наявний у договорі підпис йому не належить. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 01.12.2020 відповідачем [PERSON] заявлене суду клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи та витребування доказів. 16.08.2021 відповідачем подано суду заяву про завершення судового розгляду справи без його участі, в якій він також просив залучити до матеріалів справи докази на підтвердження сплати ним вартості проведеної експертизи та стягнути з позивача на його користь вартість проведеної експертизи. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі та рух справи. 30.06.2020 позовна заява надійшла до суду. 01.07.2020 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи здійснено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який надійшла до суду 09.07.2020. 10.07.2020 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено розгляд справи на 31.08.2020, відповідачеві запропоновано подати відзив на позовну заяву. 31.08.2020 судом постановлено ухвалу про участь представника позивача в судовому розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Судові засідання у справі призначалися на 16.09.2020, 05.10.2020, 23.10.2020, 13.11.2020, 01.12.2020. Ухвалою суду від 01.12.2020 у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу та витребувано у позивача оригінал договору про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» №378/ГФ від 01.09.2017, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. 10.12.2020 позивачем надано суду оригінал витребуваного договору та 16.01.2021 справу надіслано до Донецького НДІ судових експертиз. 04.02.2021 ухвалою суду провадження у справі поновлено за клопотанням експерта. 22.02.2021 ухвалою суду провадження у справі зупинено, справа направлена до експертної установи разом з запитуваними експертом наданими відповідачем документами із зразками його підпису. 23.06.2021 справа повернена до суду разом із висновком експерта. Ухвалою суду від 09.07.2021 провадження у справі поновлено і призначене судове засідання на 23.07.2021, яке відкладалося через неявку сторін на 16.08.2021. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 12.07.2017 [PERSON] на ім`я голови приймальної комісії ДВНЗ «ДонНТУ» складено заяву про ознайомлення з Правилами Прийому до ДНЗ «ДонНТУ» 2017 року (а.с.57), в якій, зокрема, зазначено, що договір із замовником щодо навчання за кошти фізичних і юридичних осіб укладається після видання наказу про зарахування, а оплата навчання здійснюється згідно з договором, укладеним сторонами. 27.07.2017 [PERSON] виконано письмову роботу для вступу до магістратури гірничого факультету ДонНТУ (а.с.54), 27.07 та 30.07.2017 складено вступні випробування (а.с.53). Наказом №295-08 від 07.08.2017 [PERSON] зараховано з 01.09.2017 студентом І курсу денної форми навчання за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб (а.с.55). Згідно з договором №387/ГФ від 01.09.2017, сторонами якого зазначені Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет» та [PERSON] , ДВНЗ «ДонНТУ» взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання відповідача за денною формою для здобуття освітнього ступеня «магістр» за напрямом підготовки «184-Гірництво», а відповідач, зобов`язаний за цим Договором своєчасно вносити плату за освітню послугу у розмірах і у строки, встановлені договором. Пунктом 5.2 Договору визначено, що вартість освітньої послуги становить 27700 грн, у тому числі за кожний семестр на першому курсі навчання - 9200 грн, на другому курсі - 9300 грн. Відповідно до п.5.3 Договору грошові кошти вносяться два рази на рік - не пізніше 10 вересня і 20 лютого поточного навчального року. Якщо замовник або студент письмово не повідомив виконавця про відмову від отримання освітніх послуг у зазначеній у п.3.4 Договору строк, вважається, що освітні послуги надані виконавцем до дати видання наказу про відрахування студента, і замовник або студент повинен їх сплатити у відповідному розмірі (п.5.4 Договору). За невиконання або неналежне виконання зобов?язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п.6.1 Договору) (а.с.6). Згідно з архівною довідкою ДВНЗ «ДонНТУ» №31 від 05.05.2020 [PERSON] на підставі наказу від 07.08.2017 №295-08 зарахований студентом першого курсу денної форми навчання групи ОПГм-17, факультет «Гірничий», для здобуття освітнього ступеня «Магістр» за напрямом підготовки 184 «Гірництво» за рахунок коштів фізичної особи. Відповідно до наказу №180-06 від 20.11.2017 [PERSON] було відраховано з числа студентів у зв`язку з порушенням умов договору про навчання (а.с.7). За відомостями довідки ДВНЗ «ДонНТУ» №31 від 11.12.2019 за студентом [PERSON] за послугу навчання згідно з договором №387/ГФ від 01.09.2017 станом на 11.12.2019 наявна заборгованість в сумі 4845,33 грн за період з 01.09.2017 по 19.10.2017. Оплата за вказаний період не надходила (а.с.8). 08.02.2018 ДВНЗ «ДонНТУ» на ім`я [PERSON] складено вимогу (претензію) про погашення заборгованості за Договором про навчання на суму 4845,33 грн (а.с.9). Відомості про отримання відповідачем цієї вимоги відсутні. Згідно з розрахунком пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, здійсненим позивачем, за період з 11.09.2017 по 31.03.2020 відповідачеві нараховане від простроченої суми 4845,33 грн пеню в розмірі 4515,83 грн, три відсотки річних в сумі 371,16 грн та інфляційні збитки 971,00 грн (а.с.17-19). Висновком експерта Донецького відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» №370-371 від 31.05.2021 встановлено, що три підписи від імені [PERSON] в розділі «10. Підписи сторін» у договорі про навчання у ДВНЗ «ДонНТУ» №387/ГФ від 01.09.2017, а саме: 1 підпис у графі «ФІЗИЧНА [PERSON] », 1 підпис у графі «СТУДЕНТ» [PERSON] ______», 1 підпис у графі «_______(підпис СТУДЕНТА)» виконано не самим [PERSON] , а іншою особою (а.с.110-117). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статті 525,526,530 ЦК України визначають, що зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно зі ст.549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, частиною другою ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, в даній справі позивач насамперед має довести, що відповідач дійсно має перед ним зобов`язання і це зобов`язання ним не виконане, а також обґрунтувати розмір заявлених до стягнення сум. Разом з тим, висновком експерта у справі встановлене, що відповідач [PERSON] не підписував договору про навчання із позивачем, і зміст цього висновку позивачем не спростовано. Суд приймає в якості належного та допустимого доказу висновок експерта Донецького відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» №370-371 від 31.05.2021, який підтверджує доводи відповідача щодо підписання договору не ним, а іншою особою. За положеннями ч.ч.3,4 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Вільне волевиявлення учасника правочину є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України). Суд зауважує, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Відповідно до частин 1,2 ст.209 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Оскільки договір про навчання відповідачем із позивачем не укладався, у [PERSON] не виникло зобов`язань перед позивачем щодо сплати грошових коштів за навчання. Суд зазначає, що подання [PERSON] до ДВНЗ «ДонНТУ» документів для вступу до магістратури, проходження вступних випробувань та його зарахування до університету без підписання договору про навчання не є підставою для виникнення у відповідача перед позивачем грошового зобов`язання зі сплати навчання. Оскільки за результатами експертизи було надано категоричний мотивований висновок про те, що відповідач не підписував договір про навчання, а позивачем не надано жодного доказу на спростування висновку експерта, підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості за договором про навчання відсутні. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати у справі складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Сплачений позивачем при пред`явленні позову судовий збір в розмірі 2102,00 грн в силу ч.1 ст.141 ЦПК України через відмову у задоволенні позову необхідно покласти на позивача. Згідно з ч.ч.2,8 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача; розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідачем [PERSON] на підтвердження понесених ним витрат на проведення експертизи надано суду рахунок №14 від 29.01.2021 за експертизою №370-371 у справі №226/1596/20 на суму 10797,84 грн та квитанцію АТ КБ «Приватбанк» №0.0.2039473420.1 про сплату [PERSON]. вартості проведення експертизи в сумі 10787,04 грн (а.с.126,127). Отже, з ДВНЗ «ДонНТУ» на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати у вигляді витрат на проведення експертизи в сумі 10787,04 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved