Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Наприкінці липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син [PERSON] . На даний час сторони проживають окремо, при цьому малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] самостійно забезпечує матеріальне утримання сина. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги. Тому, позивач просить стягнути [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ⅓ частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач у судовому засіданні підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] пред`явлений до нього позов не визнав та заперечував проти його задоволення. ІІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.15). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.21). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про його народження зазначено: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). На даний час малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою актом обстеження житлових і матеріально-побутових умові від 11 січня 2020 року, складеним депутатом Бориспільської міської ради Панкявічене І.А. (а.с.24). V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні сина [PERSON] . З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітнього сина. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення дитиною повноліття. До вказаного висновку суд приходить враховуючи ту обставину, що позивачем не надано належного обґрунтування щодо стягнення аліментів у розмірі ⅓ частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, а також не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial