Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Кредитна спілка «Самопоміч» в особі голови правління КС «Самопоміч» Андріїшин Д.В. звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що відповідачі не виконують належним чином зобов'язання за кредитним договором № BS0000000051 від 27.03.2018 року. Згідно кредитного договору, [PERSON] отримав від позивача кредит на суму 9500,00 гривень на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57 % річних. В забезпечення виконань зобов'язань за кредитним договором, між позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № BS0000000025-П від 27.03.2018 р., за яким остання поручилася перед кредитною спілкою за виконання позичальником зобов'язань за вище згаданим кредитним договором. Відповідачі не здійснили жодної оплати по даному кредиту. Сума заборгованості становить 12452,29 грн. Просить стягнути з відповідачів дану суму та суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Представник позивача, до початку підготовчого судового засідання подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов підтримує повністю, просить задоволити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідачі, до початку судового засідання, подали заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. ст. 211, 247 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27 березня 2018 року, згідно кредитного договору № ВS0000000051 [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 9500,00 гривень, на умовах плати за користування кредитними коштами в розмірі 57% річних, строком на 18 місяців. У відповідності до пункту 4.1. кредитного договору, Додатку № 1 до такого, позичальник брав на себе зобов'язання сплачувати щомісячно 796 грн.89 коп., що складається з частини основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами починаючи з 27.04.2018 року до 27.09.2019 року. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають з даного кредитного договору, між КС «Самопоміч», [PERSON], [PERSON] 27.03.2018 р. укладено договір поруки № ВS0000000025-П. Кредитна спілка неодноразово зверталася до боржника та поручителя з вимогами щодо необхідності дотримання умов кредитного договору та договору поруки, та погашення простроченої заборгованості, але такі залишені без належного реагування. Станом на 12 жовтня 2018 року, кредитна заборгованість становить 12452,29 гривень. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідачі, як солідарні боржники, порушили зазначені норми закону та умови договору, що виразилось у невиконанні належним чином зобов'язань за вказаним договором, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вище викладене, те що відповідачі позов визнають, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в підготовчому судовому засіданні. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved