Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 24 липня 2020 року [PERSON] (далі заявник) звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 2. Заяву обґрунтувала тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) для ведення особистого селянського господарства, площею 1, 4 га, яка належала матері на підставі державного акту. Після смерті матері вона у встановленому порядку прийняла спадщину, оскільки на час їх смерті проживала з нею за однією адресою, а також подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Ільченко Л.І. на підставі її заяви була заведена спадкова справа № 26/2020. У даний час вона звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення спадкових прав після смерті її матері - [PERSON] , померлої [INFO] , але нотаріус роз`яснила їй, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо у зв`язку з тим, що у тексті заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області Пономаренко О.Ф. 15 грудня 1993 р. за реєстром № 128 по - батькові заповідача зазначене як « [PERSON] », що не співпадає з: по батькові заповідача, зазначеному у посвідчу вальному написі цього ж заповіту ( [PERSON] ); по батькові спадкодавиці ( [PERSON] ), зазначеному у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , виданому цим же виконкомом 22 серпня 2019 року та у заяві про прийняття спадщини за заповітом від 06.03.2020 року № 60, на підставі яких була заведена та зареєстрована спадкова справа № 26/2020; рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності згадуваного заповіту спадкодавиці. 3. Заінтересована особа заперечень проти заяви не висловила. Заявлені вимоги визнала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області [INFO] померла [PERSON] . Місцем смерті вказано с. Плавинище, Роменського району, Сумської області (а. с. 6). 7. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1, 4 га, що розташована на території Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області, що підтверджується копією державного акта (а. с. 13). 8. Довідкою, що видається в зв`язку з оформленням спадкових прав від 21.07.2020 року № 638, виданою Плавинищенською сільською радою Роменського району Сумської області підтверджується, що [PERSON] , [INFO], до дня смерті [INFO] постійно поживала в [ADDRESS] ; спадкоємцем на все майно [PERSON] являється: [PERSON] , яка прийняла спадщину, так як на час смерті спадкодавиці проживала з нею за однією адресою; інших спадкоємців немає; заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Плавинищенської сільської ради посвідчувався 15 грудня 1993 року за реєстровим № 128, не змінювався та не відмінювався ( а.с.12). 9. З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті [PERSON] зареєстрована спадкова справа 65640176 (а.с.15). 10. Із копії заповіту від 15.12.1993 року, посвідченого виконкомом Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а. с. 14). 11. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] 13 січня 1948 року уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а. с. 8). 12. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками вказані: « [PERSON] », та « [PERSON] » (а. с. 7). 13. Свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджується, що 06 серпня 1971 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу присвоєні прізвища - чоловікові та дружині - [PERSON] (а. с. 9). 14. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] 23 .11.1973 р. розірвали шлюб, прізвище дружини після розірвання шлюбу « [PERSON] » (а. с. 11). 15. Свідоцтвом про укладення шлюбу підтверджується, що 31 серпня 1974 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу присвоєні прізвища - чоловікові та дружині - [PERSON] (а. с. 10). 16. Згідно письмового роз`яснення нотаріуса на ім.»я [PERSON] вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо у зв`язку з тим, що у тексті заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області Пономаренко О.Ф. 15 грудня 1993 р. за реєстром № 128 по - батькові заповідача зазначене як « [PERSON] », що не співпадає з: по - батькові заповідача, зазначеному у посвідчу вальному написі цього ж заповіту ( [PERSON] ); по - батькові спадкодавиці ( [PERSON] ), зазначеному у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , виданому цим же виконкомом 22 серпня 2019 року та у заяві про прийняття спадщини за заповітом від 06.03.2020 року № 60, на підставі яких була заведена та зареєстрована спадкова справа № 26/2020; рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності згадуваного заповіту спадкодавиці (а. с. 17). V. Норми права. 17. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). У ч. 7 ст. 294 ЦПК України зазначено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. VI. Оцінка суду. 18. З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , померлій [INFO] , належить заповіт, укладений на користь заявниці, та посвідчений 15 грудня 1993 року секретарем виконавчого комітету Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області Пономаренко О.Ф., за реєстром № 128, у якому найменування по батькові заповідача зазначене як « [PERSON] », що підтверджено дослідженими у справі доказами і не заперечується заінтересованою особою. 19. Встановлення даного факту створює заявнику умови для здійснення особистого майнового права - отримання спадщини після матері.

Outcome: approved