Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог До суду звернулися Позивачі [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою у якій просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначають, що вони є власниками будинку за адресою: [ADDRESS] , де є зареєстрованим також і знайомий [PERSON] , який за вказаною адресою не проживає з 2016 року без поважних на те причин, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не бере, його особистих речей у будинку немає, взагалі будинком не цікавиться. Його місцезнаходження невідомо, з його слів він виїхав у Росію та повертатися не збирається. Зв`язків з Відповідачем вже не залишилося. У зв`язку з відсутністю Відповідача понад 6 місяців за місцем реєстрації, вважають його таким, що втратив право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин змушені звернутися до суду з даним позовом. Аргументи учасників справи У судове засідання Позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, однак заявами просили суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Представник від третьої особи Міловської селищної ради, у судове засідання не з`явився, однак просили суд здійснювати розгляд справи за відсутності їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справ. [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку за адресою: [ADDRESS] , у рівних долях, що підтверджується копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, спадкового договору від 04.04.2007 р., витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та технічного паспорту від 21.11.2008 р. № 1/131. (а.с.11-15) Згідно копії домової книги та довідки Міловської селищної ради від 20.10.2020 року, № 800, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . (а.с.16-17,19) Відповідно до акту обстеження побутових умов від 22.10.2020 року, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2016 року. Акт складено депутатом селищної ради у присутності двох сусідів. (а.с. 18) Згідно листа від 21.10.2020 року № 1002, Міловська селищна рада немає можливості зняти з реєстрації [PERSON] , адже це можливо лише за заявою громадянина. (а.с.20) Відповідно до довідки Міловської селищної ради від 21.12.2020 року № 1294, провулок Восточний змінено на тупік. (а.с.42) Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.\~2\~ ст.\~64\~ЖК Української\~РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Системний аналіз статей\~ 383,\~ 391,\~ 405 ЦК України\~ та статей\~ 150, 156\~ЖК Української\~РСР \~у поєднанні зі\~ статтею 64 ЖК Української РСР\~ дає підстави для висновку, що положення статей\~ 383,\~ 391\~ЦК України \~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення \~статей 405 ЦК України, статей\~ 150,\~ 156 ЖК Української РСР\~ регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16. Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як слід з ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Така позиція узгоджується з висновком Верховного суду викладеним у постанові від 03.04.2019 року, справа № 454/2025/15-ц. Таким чином, судом було встановлено, що Позивачі є власниками будинку за адресою: [ADDRESS] , де є зареєстрованим Відповідач, який з 2016 року не проживає за місцем реєстрації, що свідчить про свідому втрату ним інтересу до житла, та про втрату права користування цим житлом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог Позивачів. Судові витрати стягнути з Відповідача на користь Позивача у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved