Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв`язку з продовженням навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона народилася [INFO] в с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , які записані в свідоцтві про її народження. ЇЇ батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Також вказаним рішенням її було залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Після реєстрації розірвання шлюбу її матері відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] . Оскільки батько [PERSON] добровільно не надавав матеріальної допомоги матеріальної допомоги на її утримання, постановою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2002 присуджено стягувати з нього в користь її матері [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходу громадян до її повноліття. Присуджені аліменти стягувалися в примусовому порядку Надвірнянським районним відділом ДВС з пенсії відповідача, яку він отримував як військовослужбовець. [INFO] їй виповнилося 18 років та вона досягла повноліття, а тому стягнення присуджених судом аліменти з її батька в користь її матері на її утримання припинилось. На даний час вона навчається у Львівському національному університеті ім. І.Франка, і є студенткою першого курсу денної форми навчання відділення українська мова та література філологічного факультету. Термін навчання складає з вересня 2019 року по червень 2023 року. Крім того вона навчається в Надвірнянському коледжі НТУ на заочній платній формі навчання за спеціальністю «Право». Термін навчання складає з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2021 року. Відповідач по справі [PERSON] не цікавиться її інтересами та вподобаннями. У зв`язку з віком вона потребує також духовного розвитку. Завданням батьків є забезпечення розвитку талантів, здібностей і культурних потреб дитини. Крім того зростання і зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, а тому привело до погіршення її матеріального становища. Разом з тим в зв`язку з її навчанням та активною громадською позицією збільшились її матеріальні витрати, які самостійно несе її матір. Також їй відомо, що її батько [PERSON] отримував доплату до своєї пенсії для її догляду і утримання, оскільки звертався до неї за відповідними документами про навчання. На прохання батька вона надала йому такі документи, так як сподівалась, що ці кошти будуть призначені для неї, однак відповідач використовує їх на власні потреби. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області і отримує пенсію за вислугу років, в середньому за 2019 рік розмір пенсії становить 13103 грн. щомісячно. Крім того він отримував надбавку до пенсії щомісячно на утримання непрацездатної дитини віком до 18 років в розмірі 819 грн. Враховуючи наведене її матеріальне становище залишається складним. Її матір [PERSON] працює в Надвірнянському коледжі НТУ на посаді старшого інспектора з кадрів, і її середньомісячна заробітна плата складає 4177 грн. 50 коп. Крім заробітної плати у її матері інших доходів не має. Також у її матері не має власного жила, вони разом з матір`ю ми проживають в будинку її бабусі [PERSON] . Отриманих її матір`ю коштів у вигляді заробітної плати не вистачає на її утримання і навчання. Відповідач по справі [PERSON] їй добровільно матеріальну допомогу не надає, її потребами не цікавиться. Також у зв`язку з навчанням на денній формі вона не має змоги влаштуватись на роботу і по цій причині є непрацездатною, а тому потребую матеріальної допомоги. Відповідач є матеріально забезпеченою людиною, так як отримує військову пенсію та має тимчасові заробітки, які приносять йому певні доходи, однак він жодних коштів на її утримання в зв`язку з продовженням навчання не надає. Вважає, що відповідач [PERSON] матеріально спроможний і реально може сплачувати аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів щомісячно, що є менш більш достатнім для її нормального фізичного та духовного розвитку, а також продовження навчання. Короткий зміст відзиву на позов: 31.03.2020 від відповідача поступив відзив на позов, в якому він зазначає, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на її утримання у зв`язку із продовженням навчання, однак заперечує проти розміру аліментів, зазначених позивачкою, оскільки у нього немає можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку. Так, на даний час він проживає у житловому будинку його батьків, який перейшов йому у спадщину, не працює, так як є пенсіонером. При цьому пенсію він отримує у зв`язку з тим, що через стан здоров`я не зміг продовжувати службу у Збройних силах України, також через поганий стан здоров`я не може працювати. Крім того у зв`язку із поганим станом здоров`я він потребує постійного лікування, на що необхідні кошти. Пенсія, яку він отримує, є його є єдиним джерелом доходу. Також позивач у своїй позовній заяві невірно зазначила розмір його пенсії, оскільки він отримував пенсію в розмірі 11740,42 грн. щомісяця, а не 13103,00 грн., як вказує позивач. Крім того станом на сьогодні сума його пенсії стала меншою на 819,00 грн. і становить 10921,42 грн., так як йому припинилась виплата надбавки за щомісячне утримання непрацездатної дитини до 18 років у зв`язку з досягненням позивачем 18 років. Також не відповідають дійсності твердження позивачки про те, що він зовсім не цікавиться її інтересами та потребами. Оскільки після досягнення позивачкою [INFO] повноліття аліменти на її утримання з його пенсії уже не стягуються в примусовому порядку згідно рішення суду, а тому враховуючи те, що його дочка навчається у двох навчальних закладах, і у неї непогані успіхи в навчанні, незважаючи на свій стан здоров`я для її підтримки ним 05.03.2020 було переказано їй грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. Однак про даний факт позивач в позовній заяві не зазначила. Також у своїй позовній заяві [PERSON] вказує, що у неї збільшилися матеріальні витрати, пов`язані із навчанням та активною громадянською позицією, однак жодних доказів на підтвердження того, що вона несе витрати на участь в науково-дослідницьких заходах чи інші витрати, пов`язані із її навчанням, вона не представила. Зазначає, що він не ухилявся від свого обов`язку утримувати позивачку у зв`язку із продовженням її навчання, однак через важке матеріальне становище, в якому він зараз перебуває (через стан здоров`я він не може працювати; проживає у будинку моїх батьків; має у власності тільки 0,0010 га земельної ділянки, транспортний засіб у нього відсутній), він не має можливості сплачувати кошти в розмірі, який просить позивач. Крім того Сімейний кодекс України передбачає обов`язок утримувати своїх дітей не тільки батька, але і матері. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» вбачається, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01.01.2020 встановлений в розмірі 2102 гривні. Враховуючи неведене вважає, що в даному випадку розмір аліментів не може бути меншим ніж 1051,00 грн. Іншу половину прожиткового мінімуму на утримання дочки має забезпечувати матір позивачки. Також він не погоджується з розміром судових витрат, пов`язаних із оплатою на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 274 ЦПК України справи про стягнення аліментів віднесені до малозначних справ, таким чином не становлять значної складності, в зв`язку з чим в ухвалі суду про відкриття провадження по справі Надвірнянським районним судом було прийнято рішення про слухання справи у спрощеному порядку. Тому вважає, що сума судових витрат на правову допомогу є надто завищеною. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з нього на користь позивача аліменти на її утримання у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/9 частини з усіх видів його заробітку (доходу), а також вирішити питання про компенсацію йому судових витрат, понесених ним по даній справі в порядку ст.ст. 133-137 ЦПК України. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просили суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його доходів, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до 01.07.2023, тобто до закінчення навчання. Також просили стягнути з відповідача на користь позивача понесені неї витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить дану справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги позивача визнає частково з підстав, зазначених у відзиві на позов. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з нього на користь позивача аліменти на її утримання у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/9 частини з усіх видів його заробітку (доходу), а також вирішити питання про компенсацію йому судових витрат, понесених ним по даній справі в порядку ст.ст. 133-137 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2020 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом: В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 11.06.2002 (а.с. 7). Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, про що, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області 21.03.2005 зроблено відповідний актовий запис № 61 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21.03.2005. Після реєстрації розірвання шлюбу матері позивача відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 8). Постановою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.06.2002 присуджено стягувати з відповідача [PERSON]. в користь матері позивача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходу громадян до її повноліття (а.с. 12). Позивач [PERSON] , [INFO] , після досягнення повноліття продовжує навчатись на першому курсі денної форми навчання відділення українська мова та література філологічного факультету Львівського національного університету ім. І.Франка. Термін навчання складає з вересня 2019 року по червень 2023 року, про що свідчить довідка Львівського національного університету ім. І.Франка № 680/19 від 25.09.2019 (а.с. 9). Також позивач [PERSON] навчається в Надвірнянському коледжі НТУ на заочній платній формі навчання за спеціальністю «Право». Термін навчання складає з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2021 року, що стверджується довідкою Надвірнянського коледжу НТУ за № 90 від 17.02.2020. Плата за 2019/2020 навчальний рік становить 3350,00 грн. (а.с. 10). Згідно укладеного договору № Пз 15/19 про підготовку молодшого спеціаліста від 26.07.2019, загальна вартість навчання [PERSON] становить 13400 грн., в тому числі за кожний рік навчання по 6700 грн. (а.с. 11). Як вбачається з довідки Надвірнянського коледжу НТУ від 06.02.2020 № 1140, матір позивача, [PERSON] працює в Надвірнянському коледжі НТУ на посаді старшого інспектора з кадрів з 10.08.1993 по даний час. Її середньомісячна заробітна плата складає 4177,50 коп. (а.с. 13). Згідно копії квитанції № 61 від 27.08.2019 [PERSON] сплачено кошти за проживання в гуртожитку Львівського національного університету ім. І.Франка в сумі 4900,00 грн. (а.с. 15). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Лоївської сільської ради вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON]. , перебуває на утриманні матері, транспортних засобів не мають, підсобного господарства не ведуть. Батько вихованням дочки [PERSON] не цікавиться (а.с. 16). Згідно довідки про доходи пенсіонера та протоколу за пенсійною справою, виданих Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області і отримує пенсію за вислугу років (а.с. 18-19). Як вбачається з документів, наданих відповідачем [PERSON] , він проживає в успадкованому будинку від своїх батьків, додаткових доходів, крім пенсійного забезпечення не має, транспортними засобами не володіє, у зв`язку із станом здоров`я не працює (а.с. 34-37). Згідно копії квитанції від 05.03.2020, відповідачем [PERSON] перераховано на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,00 грн. (а.с. 38). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України (статті 198-201). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За правилами статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином Верховний Суд України звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Главою 16 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, тощо. Судом достеменно встановлено, що повнолітня дочка відповідача продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, оскільки отримує пенсію за вислугу років. За таких обставин суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача, як батька повнолітньої дочки, аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, суд належним чином врахував положення ст. 200 СК України щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, як у разі наявності регулярного доходу відповідача. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Щодо тверджень відповідача про те, що сума витрат позивача на правову допомогу є надто завищеною суд зазначає, що відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи витрати позивача на правничу допомогу відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України підтверджені відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (договором про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт, квитанцією про оплату послуг адвоката). Відповідачем не доведено належними доказами неспівмірність витрат позивача на на оплату послуг адвоката з наданими адвокатом послугами згідно вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, що є обов`язковим. Тому враховуючи викладене, а також з врахуванням матеріального становища позивача, яка навчається, не працює, суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Щодо вимоги відповідача про компенсацію йому понесених ним судових витрат суд зазначає, що позивачем відповідно до вимог ст. 133-137 ЦПК України не надано жодних належних доказів на підтвердження сплати ним судових витрат (договору про надання правничої допомоги, акту виконаних робіт, квитанції про оплату послуг адвоката, тощо). Висновки суду: При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] суд врахував факт навчання дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, яка навчається, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не працює, отримує пенсійне забезпечення, незадовільний стан здоров`я, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в зв`язку з навчанням, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення нею навчання. Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 10.03.2020. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1700 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача згідно квитанції № 0430 від 10.03.2020, а також 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 198-200 СК України,

Outcome: approved