Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.05.2014 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстровані син позивачки - [PERSON] , [INFO] та його колишня дружина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач у вказаній квартирі не проживає з травня 2017 року, не приймає ніякої участі в утриманні квартири та не сплачує за комунальні послуги. Наявність у відповідача права на проживання у зазначеній квартирі створює для позивача тягар по сплаті за нього комунальних послуг та утримання житла, створює перешкоди в отриманні соціальної допомоги у вигляді субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, перешкоджає розпорядженню квартирою, що порушує її право приватної власності . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.04.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Протокольної ухвалою суду від 13.07.2021 року до участі в справі в якості третьої особи залучено [PERSON] . Позивач у судове засідання 19.07.2021 року не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про день, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Треті особи [PERSON] та представник Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.05.2014 року (а.с.4-5) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6). Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг від 31.03.2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 05.04.2021 року, складеного з участю майстра КП «Новозаводське», [PERSON] , сусідів [PERSON] , [PERSON] та власника квартири [PERSON] за адресою : [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , але за даною адресою не проживає з травня 2017 року (а.с.8). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачу, відповідач є членом її сім`ї, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У позові позивач стверджувала, що відповідач, який доводиться їй сином з травня 2017 року, тобто більше 1 року, не проживає у квартирі, належній позивачу. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації, отже на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved