Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Кредитна спілка «Софія СВЄ» звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що між кредитною спілкою «Софія СВЄ» та громадянкою України [PERSON] 08 червня 2012 року було укладено договір кредиту №32/12-КС. 06 червня 2012 року між Кредитором, Позичальником та громадянкою [PERSON] було укладено Договір поруки №31/12-КС/П, згідно якого [PERSON] є поручителем по Договору кредиту №32/12-КС від 08 червня 2012 року, укладеному між Позивачем та Відповідачем - 1. Позивач зазначив, що згідно Договору кредиту Позичальник отримав кредит в сумі 60500,00 грн., строком на 5 років, зі сплатою 3 проценти на місяць, що складає 36 % річних, які нараховуються на залишок основного боргу за кредитом. Факт отримання Позичальником суми кредиту підтверджується видатковим касовим ордером №76 від 08.06.2012 року. На дату подання позову, Позичальником останні платежі по кредиту було здійснено 15.10.2012р., таким чином, було порушено умови кредитного договору . Станом на 24.03.2016 року заборгованість Відповідача становить 210 529,00 грн., а саме: основний борг- 60 497,00 грн., сума заборгованості по процентам - 150 032,00 грн. Представник позивача в судове засідання з'явився, підтримав позов, та просив задовольнити його вимоги. Відповідачі у судове засідання не з'явивлися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не подавав, як і пояснень чи заперечень на позовну заяву. А тому суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст. 224 ЦПК України. Представник позивача проти цього не запреречуав. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Софія СВЄ» та громадянкою України [PERSON] 08 червня 2012 року було укладено договір кредиту №32/12-КС. 06 червня 2012 року між Кредитором, Позичальником та громадянкою [PERSON] було укладено Договір поруки №31/12-КС/П, згідно якого [PERSON] є поручителем по Договору кредиту №32/12-КС від 08 червня 2012 року, укладеному між Позивачем та Відповідачем - 1. Судом встановлено, що згідно Договору кредиту Позичальник отримав кредит в сумі 60500,00 грн., строком на 5 років, зі сплатою 3 проценти на місяць, що складає 36 % річних, які нараховуються на залишок основного боргу за кредитом. Судом встановлено, що згідно позовної заяви позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість, яка утворилася за період з 15.12.2012 ро 24.03.2017 року, при цьому до позовної заяви не надав розрахунку заборгованості по тілу кредиту та відсоткам та за які періоди відбулися нарахування, також не надав виписки з особового рахунку щодо заборгованості відповідачів за спірний період. Доказ ( а.с.115) суд вважає неналедним, оскільки не містить інформації щоло предмета доказування, та не підтвердує нараховану позивачем заборгованість. Відповідно до 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами зачвалені позовні вимоги, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed