Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько неповнолітнього записаний на підставі ст.135 СК України зі слів матері. Неповнолітній [PERSON] з 05.10.2018 року перебуває на первинному обліку служби у справах дітей виконкому Мирноградської міської ради через тривалу хворобу матері, що перешкоджало виконанню нею своїх батьківських обов`язків. Рішенням виконкому Мирноградської міської ради [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, а з грудня 2018 року він виховується під опікою [PERSON] . Відповідачка мешкає у м.Харкові, з 06.06.2013 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголя зі шкідливими наслідками. З 18.04.2018 року по 30.04.2019 року перебувала на обліку у лікаря-фтізіатра з діагнозом МРТБ легенів, як бактеріовиділювач. З 30.04.2019 року до 08.12.2019 року перебувала на лікуванні у КНП Харківської обласної ради «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер № 7». Відповідач неодноразово повідомлялась про можливість повернення сина до родини, але не вчинила для цього жодних дій. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина повністю, тому 05.02.2020 року комісією виконкому Мирноградськї міської ради було ухвалено рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні [PERSON] . Просив суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Крім того, пояснила, що є рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на користь опікуна, але аліменти були стягнуті лише 2 рази. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він мешкає разом з дружиною та її 3 дітьми, спільних дітей в них немає. [PERSON] вони забрали, коли дізналися про умови проживання у тій родині - його бив вітчим. Одного разу, у листопаді дитина прийшла до нього роззута, тоді вони забрали дитину з поліцією. Приблизно через день чи два вітчим знову побив хлопчика і тоді вони вже його забрали до себе, це було у грудні 2018 року. Матір дитини захворіла туберкульозом тяжкої форми, а вітчим відмовився від дитини повністю. Зараз він є опікуном [PERSON] , а взагалі він навчається разом його дітьми. Відповідач тільки телефонувала сину, особиста зустріч відбулася лише один раз у таборі відпочинку, влітку. Станом на 21.02.2020 року відповідач має заборгованість по аліментам приблизно 15000-17000 грн. Наприкінці грудня 2019 йому стало відомо зі слів представника органу опіки про те, що відповідач здорова та може забрати дитину. Він спілкувався з цього приводу з нею по телефону неодноразово, вона обіцяла приїхати, але до теперішнього часу не приїхала. У лютому 2020 року проїздом з Донецька була сестра відповідача, провідала дитину і все. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлена у порядку передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 17.02.2020 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.30 год. 12.03.2020 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі - копію відзиву та доданих до неї документів. 12.03.2020 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду по суті на 15.00 год. 15.04.2020 року. Через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 09.00 год. 06.05.2020 року. В судовому засіданні 06.05.2020 року у зв`язку із неявкою відповідача, що була повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання нею відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини - [PERSON] записані зі слів матері, у відповідності до ст.135 СК України (а.с. 4, 5, 6, 12). Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії Мирноградської ЦМЛ від 26.09.2018 року, який дійсний протягом року, [PERSON] , [INFO] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків у відношенні [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідач [PERSON] з 06.06.2013 року перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Мирноградської ЦМЛ з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває (а.с. 18, 19). Згідно з довідкою Мирноградської ЦМЛ [PERSON] з 18.04.2018 року перебувала на обліку у лікаря-фтізіатра, приймала амбулаторне лікування, була бактеріовиділювачем. З 22.04.2019 року переведена на лікування до м.Харкова (а.с. 17, 20, 21). За повідомленням КНП Харківської обласної ради «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер № 7» [PERSON] . , [INFO] з 30.04.2019 року до 08.12.2019 року перебувала на лікуванні на диспансерному облікув амбулаторному відділенні № 3 (а.с. 14). Відповідач [PERSON] , [INFO] станом на 17.01.2020 року на обліку в Покровському ОУПФУ не перебуває (а.с. 16). За повідомленням Мирноградського міського центру зайнятості [PERSON] , [INFO] на обліку як безробітна не перебуває (а.с. 15). Квартира за адресою: [ADDRESS] рішенням виконкому Мирноградської міської ради закріплена за [PERSON] , [INFO], який в ній зареєстрований (а.с. 22). На підставі рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 17.10.2018 року малолітньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с. 7). На підставі рішення виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 27.12.2018 року над малолітнім [PERSON] , [INFO] встановлено опіку та опікуном призначено [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 10-11). За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 005 від 12.02.2020 року, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідатиме його інтересам (а.с. 23-24). Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок та дитина [PERSON] , які за даним фактом надали наступні пояснення. Свідок [PERSON] пояснила суду, що третя особа - це її чоловік. [PERSON] мешкає з ними з 28.12.2018 року. Мати спілкувалася з сином в телефонному режимі, обіцяла приїхати, але жодного разу не приїхала. Пред`являла претензії, що вони заставляли сина допомагати прибирати у хаті. Відповідач декілька разів можливо поповнювала [PERSON] телефон та пересилала гроші на картки друзів, які суми вона не знає. Відповідач, коли одужала, сказала що не може приїхати, оскільки втратить роботу. Вона їй обіцяла що приїде, але до теперішнього часу там і не приїхала. Дитина [PERSON] пояснив суду, що останній раз бачив матір влітку 2019 року, вони були разом приблизно 3-4 години. Це було у Святогірську, він там знаходився у таборі відпочинку. До цього була зустріч взимку 2019 року у м.Мирнограді, зустріч була випадкова, хвилин 5, він йшов зі школи. Про його життя вона розпитувала тільки по телефону. Він не може пояснити, чому не живе з матір`ю, окрім її хвороби. Матір казала, що не може його забрати через брак часу та перераховувала для нього кошти через картки друзів приблизно 100-200 грн приблизно 5 разів за період, коли він мешкає з опікуном. У нього самого картки немає. Йому особисто вона казала, що здорова та може його забрати. Він бажав зустрітися з матір`ю, але вона не приїжджала, казала, що збирає деякі довідки. Вважає, що мати можливо позбавити батьківських прав. V. Оцінка суду. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно з ч.ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач, всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, ст.150 СК України, не бажає надавати сину повний і гармонійний розвиток в сімейному оточенні, не турбується про його добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання своєї дитини, не цікавиться його життям, умовами проживання, усунувшись у повній мірі від матеріального утримання та виховання сина, переклавши свої батьківські обов`язки в повному обсязі на державу. При розгляді даної справи по суті, суд виходить з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обов`язки. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування нею своїми обов`язками, тому задля захисту інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO], суд вважає можливим позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно дитини. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved