Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Кредитна спілка «Станіславська» (надалі «Позивач») звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») про стягнення з [PERSON], [INFO], паспорт серії СЕ № 457049, виданий 30.05.2008 р. Івано-Франківським МВ УМВС України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [INFO], Івано-Франківська міська рада, на користь Кредитної спілки «Станіславська», що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Заклинських, 1, 1, Україна, 76019 (р/р 2650601543054, Філія Укрексімбанку в м. Івано-Франківську МФО 336688, код ЄДРПОУ 25598352), заборгованість по кредиту в сумі 8202,07 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 730,51 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього 9175,76 грн. 14 серпня 2015 року позивачем на адресу суду направлено заяву, в якій повідомлено про факт часткового погашення Відповідачем заборгованості в загальному розмірі 1000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на сьогоднішній час, враховуючи факт неналежного виконання Відповідачем обовязку щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а також факт часткового погашення цієї заборгованості, за [PERSON] обліковується заборгованість в розмірі 7932,16 грн., з якої: 7702,07 грн. заборгованість по кредиту, 230,51 грн. проценти за користування кредитом. Позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], до суду повторно не зявився, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Письмового відношення Відповідача до заявлених позовних вимог до суду не надходило. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на заяву Позивача, в якій він не заперечував проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з Кредитним договором № 429 від 10 серпня 2011 року (надалі «Кредитний договір») Кредитна спілка «Станіславська» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) уклали договір, відповідно до пункту 1.1. якого Кредитодавець зобовязався надати Позивальникові кредит у сумі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч) гривень на умовах, передбачених цим договором, а Позичальник зобовязувався повернути кредит не пізніше закінчення строку, встановленого пунктом 1.2 цього Договору, і сплатити проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. Пунктом 1.2 Кредитного договору визначено, що строк користування кредитом (строк, на який надається кредит) становить 24 місяці, розпочинається з 10 серпня 2011 року і закінчується 10 серпня 2013 року. Проценти (відсотки) за користування кредитом встановлюються у розмірі 40% річних (пункт 2.1 Кредитного договору). Відповідно до пункту 2.2 Кредитного договору у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 (тридцяти) днів, Позичальник сплачує Кредитодавцеві підвищений процент у розмірі 60% річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу і до дати сплати простроченого платежу. Як зазначив Позивач в позовній заяві, свої зобовязання за Кредитним договором Відповідач належним чином не виконував, та станом на час розгляду справи загальна сума заборгованості становить 7932,16 грн., з яких: 7702,07 грн. заборгованості по кредиту, 230,51грн. процентів за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору № 429 від 10 серпня 2011 року (а.с.7), а також заявою КС «Станіславська» від 14 серпня 2015 року. Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості Відповідача за Кредитним договором, Суду надано не було. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено Судом, Позичальник [PERSON] неналежно виконував взяті на себе за Кредитним договором зобовязання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості по кредитному договору № 429 від 10 серпня 2011 року (а.с.7), а також заявою КС «Станіславська» від 14 серпня 2015 року. Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за Кредитним договором № 429 від 10 серпня 2011 року належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного Кредитним договором № 429 від 10 серпня 2011 року. Враховуючи вищезазначене, Судом встановлено, що станом на час розгляду справи по кредиту позичальника [PERSON] існує заборгованість в загальній сумі 7932,16 грн., яка складається з наступного: 7702,07 грн. заборгованість за кредитом; 230,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 429 від 10 серпня 2011 року, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з громадянина [PERSON] на користь КС «Станіславська» заборгованості за договором № 429 від 10 серпня 2011 року в розмірі 8932,58 грн. В той же час, 14 серпня 2015 року Позивачем самостійно подано позовну заяву, в якій він повідомив суд про факт часткового погашення Відповідачем заборгованості за Кредитним договором в сумі 1000,00 грн., з яких 500,00 грн. було зараховано для сплати основної суми кредиту, а 500,00 грн. для сплати процентів. В той же час, заяви про зменшення позовних вимог Позивачем суду не подано, а, відтак, вказана обставина приймається судом як обставина, яка частково спростовує вимоги Позивача. Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, положення Кредитного договору № 429 від 10 серпня 2011 року, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що станом на даний час за Відповідачем обліковується заборгованість перед Позивачем за Кредитним договором № 429 від 10 серпня 2011 року в загальному розмірі 7932,58 грн., з яких: 7702,07 грн. заборгованість по кредиту, 230,51 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом. Отже, позовні вимоги Позивача про стягнення з [PERSON] на користь КС «Станіславська» заборгованості за Кредитним договором № 429 від 10 серпня 2011 року є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з [PERSON] на користь КС «Станіславська» заборгованості в загальному розмірі 7932,58 грн., з яких: 7702,07 грн. заборгованість по кредиту, 230,51 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, оскільки наявні в матеріалах справи докази підтверджують наявність заборгованості за Кредитним договором у зазначеному розмірі. Відповідно до пункту 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, стягненню з [PERSON] на користь Позивача підлягає сума судового збору в розмірі 216,33 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527, 530, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: partial