Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 15.09.2015 року на автодорозі Київ-Овруч у с. Демидів сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «DAEWOO», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «MERCEDES», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 25.01.2016 року постановою Вишгородського районного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «MERCEDES», д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до висновку №602/15 від 14.10.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MERCEDES», д.н.з. [NUMBER] , становить 250 789,04 грн. 02.11.2016 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якої складає 512,00 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму завданої майнової шкоди в розмірі 50 512,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи, призначений на 17.09.2020 року, до суду не надходило. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25.01.202016 року, що 15.09.2015 року о 21 годині 00 хвилин на автодорозі Київ-Овруч в с. Демидів, [PERSON] керуючи автомобілем «DAEWOO» д.н.з. [NUMBER] під час вибору в встановлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, яка склалась при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості до повної зупинки, здійснив виїзд на зустрічну смугу, де сталося зіткнення з автомобілем «MERCEDES» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. В наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та здійснив правопорушення, передбачене ста.124 КУпАП. Вищевказаною постановою Вишгородського районного суду Київської області вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведено. Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно [PERSON] - закрито. Вказана постанова набрала законної сили 05.02.2016 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була. 06.07.2016 року [PERSON] подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до висновку №602/15 від 14.10.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MERCEDES», д.н.з. [NUMBER] , становить 250 789,04 грн. Шкода заподіяна під час дорожньо-транспортної пригоди від 15.09.2015 року, завдана [PERSON] , потерпілому [PERSON] відшкодована не булла, що підтверджується матеріалами справи. 06.07.2016 року власник транспортного засобу «MERCEDES», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про отримання страхового відшкодування, за результатами розгляду якої, МТСБУ прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується наказом №8386 від 31.10.2016 року. 02.11.2016 року [PERSON] виплачено грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8386рв від 02.11.2016 року. Крім того, за послуги ТОВ «Експертно-Атистуюча Компанія «Фавоорит», для визначення матеріального збитку завданого автомобілю «MERCEDES», д.н.з. [NUMBER] , МТСБУ сплачено 512,00 грн., що підтверджується рахунком №5559/4 від 25.07.2016 року, актом виконаних робіт, платіжним дорученням №5559/4рв від 17.08.2016 року. Згідно ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На підставі ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що діяльність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України до страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. На підставі п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. На підставі ч.6 ст.82 Цивільно-процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди, є обґрунтованими та підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved