Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 87946,15 гривень, а також понесених ним при пред`явленні позову судових витрат у розмірі 2102,00 гривень, посилаючись на те, щоу період з 01.03.2014 року по 31.01.2020 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою їх проживання. На теперішній час [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не здійснили повну оплату за надані послуги, тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 87946,15 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, будучі повідомленими судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилися і не повідомили суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавали. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, доходить наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно з інформацією, наданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, в квартирі [ADDRESS] з 25.06.2009 року зареєстровані [PERSON] і [PERSON] (а.с.13-14). Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води, що постачається Концерном «Міські теплові мережі». Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Згідно з розрахунку суми заборгованості [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за період з березня 2014 року по січень 2020 року в сумі 87946,15 гривень, яку добровільно ними не сплачено (а.с.5). За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved