Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У червні 2021 року комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району в місті Києві» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просило суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) за період з 01 липня 2017 року по 01 лютого 2021 року у розмірі 35 631,64 грн основного боргу, інфляційних втрат - 4 633,91 грн і 3% річних у розмірі 1 846,15 грн; вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат, відшкодування витрат позивача, що пов`язані зі сплатою судового збору за подання до суду цієї позовної заяви. В обґрунтування позову зазначено, що співвласниками квартири [ADDRESS] є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні у позивача. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачами не укладено. Відповідачі споживають житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), про що отримують від позивача відповідні рахунки, а тому навіть при відсутності укладеного з позивачем договору на вказані послуги, зобов`язання відповідачів сплачувати за послуги виникають з позадоговірних відносин, тому що встановлюються законом. Відповідачі не сплачують плату за надані послуги, у зв`язку з чим у відповідачів виникла перед позивачем заборгованість, та, відповідно до довідки про розрахунок заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплати) за період з 01 липня 2017 року по 01 лютого 2021 року в сумі 35 631,64 грн, а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1 846,15 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 633,91 грн. Відповідачі зазначену заборгованість в добровільному порядку не сплачують, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить стягнути заборгованість в примусовому порядку. Процесуальні дії у цивільній справі Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду; у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачам строк на подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів направлялись ухвали про відкриття провадження та позовні заява з додатками, які були отримані останніми, зокрема, [PERSON] отримала поштове відправлення 06 вересня 2021 року; [PERSON] - 06 вересня 2021 року; [PERSON] - 21 серпня 2021 року; [PERSON] - 30 серпня 2021 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідачі не подали в установлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, тому справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аргументи учасників справи Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідачі відзив на позов в установленому законом порядку не подали, з будь-якими клопотаннями до суду не звертались. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Судом установлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири в рівних долях кожна за адресою: [ADDRESS] , згідно розпорядження органу приватизації Голосіївської райдержадміністрації від 17 березня 2008 року № 33922, зокрема, ордеру № 17652 серія Б від 20 березня 1986 року. Вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», що встановлено на підставі рішення Голосіївської районної в м. Києві ради від 19 жовтня 2010 року № 41/10 «Про передачу майна» територіальної громади Голосіївського району м. Києва з балансу Голосіївської районної в м. Києві ради на баланс комунального підприємствам «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» та на підставі рішення Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», яким перейменовано комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району в місті Києві». Особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] . Відповідачі не сплачують квартирну плату та плату за надані послуги, у зв`язку з чим у відповідачів виникла перед позивачем заборгованість, яка відповідно до довідки про розрахунок заборгованості, складає за період з 01 липня 2017 року по 01 лютого 2021 року суму 35 631,64 грн, а також позивачем відповідачам, в зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань нараховано 3 % річних від простроченої суми, що складає суму в розмірі 1 846,15 грн та інфляційні втрати в сумі 4 633,91 грн. Розрахунку, із посиланням на відповідні докази, який давав би підстави стверджувати зворотне, відповідачами суду не надано, що в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України є їх процесуальним обов`язком. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачами не укладено. Норми права, які застосовував суд, мотиви суд Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України та частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідачі споживають житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), про що отримує від позивача відповідні рахунки на оплату. Розрахунок позивача стороною відповідачів не спростовано та доказів на підтвердження належної сплати відповідачами за надані послуги суду також надано не було. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо) та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідачі є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з утримання якої виник спір. Згідно із статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг; і відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року із наступними змінами та доповненнями, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховуються щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Отже, позивач і відповідачі є сторонами у зобов`язанні, а згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідачі порушують вимоги чинного законодавства про оплату житлово-комунальних послуг, а відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем, та звертає увагу на те, що відповідачами даний розрахунок не спростовано, та не доведено належне виконання своїх зобов`язань щодо внесення плати за послуги з утримання будинків та споруд. Крім того, будь-яких клопотань в частині застосування до позовних вимог строків позовної давності зі сторони відповідачів до суду не надходило. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до частини другої статті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, власник (наймач) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Пунктом 5 частиною третьою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, що встановлені законом або договором. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до частини третьої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивача доведені дослідженими матеріалами справи. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, від відповідачів відзив на позовну заяву та інші клопотання до суду не надходили, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача в рівних частинах підлягають стягненню судові витрати понесені, останнім, зі сплати судового збору при зверненні з позовом до суду в розмірі 2 270,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved