Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» 30 вересня 2019 року звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 75 107,94 грн. за період з грудня 2016 року по квітень 2019 року, а також понесених судових витрат на сплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.10.2010 між фізичною особою [PERSON] та КП «Харківські теплові мережі» укладено договір про постачання теплової енергії в належні відповідачеві приміщення за адресою: [ADDRESS] . Позивач здійснював подачу теплової енергії відповідачу за вказаною адресою згідно з умовами договору та направляв відповідачеві рахунки для оплати за спожиту теплову енергію по особовому рахунку [NUMBER] , однак відповідач рахунки не оплачував, що призвело до виникнення заборгованості за період з грудня 2016 по квітень 2019 року у розмірі 75 107 грн. 94 коп. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року вказану справу було передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2020 року справу було передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 14 грудня 2020 року відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 20 грудня 2020 року заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду. Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позову заперечував, пославшись на те, що позивачем не доведено надання теплової енергії у зазначеному ним обсязі. Також послався на те, що не отримував рахунків-фактур та актів звіряння відпуску-отримання теплової енергії, які були направлені позивачем за адресою: [ADDRESS] , оскільки з 05.02.2011 проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Крім того, приміщення не обладнані приладами обліку, тому об`єм спожитої теплової енергії розраховується відповідно до загальної площі приміщень. Площа нежитлових приміщень 1-го поверху № 84-1-84-6 в літ. «А-5» за адресою: [ADDRESS] , становить 123, 1 кв.м., а ні 128, 2 кв.м., як помилково зазначив позивач, що призвело до неправильного нарахування оплати за теплову енергію. Крім того, зазначив, що з 31 серпня 2018 року він не є власником вказаних приміщень, приміщення перейшли у власність [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Також з урахуванням заперечень відповідача та наданих ним доказів надав додаткові пояснення та розрахунок, відповідно до якого розмір заборгованості за теплову енергію за період з грудня 2016 по квітень 2018 року, з урахуванням акту звіряння відпуску-отримання теплової енергії з відображенням споживання Гкал та нарахувань становить 47 899 грн. 72 коп., у зв`язку з чим за період перебування приміщень у власності відповідача - з 01.12.2016 по 31.08.2018 сума його загального боргу складає 47 899 грн. 72 коп. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пославшись на викладені у відзиві на позов обставини. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Між Споживачем- фізичною особою відповідачем [PERSON] та КП «Харківські теплові мережі» в особі начальника філії «Харківтеплозбут», як Теплопостачальною організацією, укладено договір № 13723 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, особовий рахунок № [NUMBER] - [NUMBER] , в належні відповідачеві приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 договору Споживач зобов`язаний здійснювати постачання теплової енергії в гарячій воді Теплопостачальній організації в потрібних споживачеві обсягах, а останній - оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором. Обсяги постачання теплової енергії Споживачу визначені у Додатку 1 від 01.10.2010 до вказаного договору, який підписаний обома сторонами. Також обома сторонами складений та підписаний Акт розмежування міжбалансової належності і тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, до договору додана схема межі поділу теплової мережі, технічна характеристика теплотраси. Сторонами підписаний Додаток 4 до договору - перелік об`єктів теплоспоживання за адресою: [ADDRESS] , в якому узгоджено об`єкт теплоспоживання - аптека, облік споживання теплової енергії - розрахунковим способом, зазначено навантаження, площа - 128, 20 кв.м. В договорі зазначена адреса Споживача- [PERSON] : [ADDRESS] . Відповідно до п.3.2.6 договору Споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати споживчої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором. Відповідно до п. 3.2.10 він зобов`язаний письмово сповіщати теплопостачальну організацію, не пізніше 5 днів з моменту настання подій, про місцезнаходження, зміну власника приміщень - у разі продажу приміщень надати копію договору купівлі-продажу та інш. Відповідно до п.5.5 договору при відсутності приладів обліку обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді, визначається Теплопостачальною організацією розрахунковим способом. Відповідно до п.6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів, діючих на період постачання теплової енергії, та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії, а при їх відсутності - виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень. Відповідно до п.6..3. договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п.6.4.Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує Теплопостачальній організації вартість зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію при відсутності приладів комерційного обліку. Споживач здійснює: до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п.6.6. договору розрахунки без приладів комерційного обліку проводяться таким чином: якщо обсяг фактично спожитої теплової енергії перевищує сплачений зазначений в договорі обсяг, вартість такого перевищення сплачується Споживачем не пізніше 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим; якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від сплаченого зазначеного в договорі - су. вартість такого перевищення зараховується в рахунок оплати зазначеного в договорі обсягу місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п.6.7. договору у разі зміни тарифів, затверджених органами місцевого самоврядування, Теплопостачальна організація повідомляє Споживача у відповідності з п. 4.2.4., Споживач здійснює розрахунки за спожиті послуги за новими тарифами з моменту їх введення. Зміна тарифів не є підставою для переукладення договору. Відповідно до п. 6.10 договору Споживач з 12 по 15 число місяця, наступного за розрахунковим, отримує від Теплопостачальної організації за адресою: [ADDRESS] , документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру; акт звіряння розрахунків. По одному примірнику оформлених актів Споживач повертає Теплопостачальній організації через 10 днів після їх отримання. Відповідно до п.7 договору за невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки. Відшкодування збитків від виконання зобов`язань за цим договором. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що прилади комерційного обліку теплової енергії за вказаною адресою відсутні, тому розрахунки за теплову енергію здійснюються відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів, діючих на період постачання теплової енергії, відповідно до теплових навантажень. Правовідносини сторін регулюються нормами Цивільного кодексу України, а Правилами користування тепловою енергією (далі-Правила), затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. N 1198 (в редакції, діючої станом на час існування вказаних правовідносин), а також укладеним сторонами договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією. цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Відповідно до п.5 Правил якщо відбулася зміна власника окремо розташованого будинку, то теплопостачальна організація укладає договір з новим власником. Відповідно до п.20 Правил облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці. У разі відсутності, приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Відповідно до п.23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. енергії. Відповідно до п.28 Правил у разі виникнення у споживача заборгованості за спожиту теплову енергію сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, можуть укладати угоду про реструктуризацію заборгованості. Відповідно до п.40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії; повідомити теплопостачальну організацію про своє бажання щодо припинення споживання теплової енергії відповідно до договору. Відповідно до п.41 споживач несе відповідальність за достовірність наданої інформації. Позивач здійснював подачу теплової енергії за вказаною адресою згідно з умовами договору по особовому рахунку [NUMBER] , на підтвердження чого суду надані акти підключення/відключення споживача за 2016-2019 р.р., рахунки-факту з додатками з зазначенням розрахунку спожитої теплової енергії, акти звіряння відпустку та отримання теплової енергії, підписані представником позивача. Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 33160439 від 10.09.2019 право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 84-1-:84-6 в літ. «А-5» загальною площею 123, 1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Хаславською К.В. 31.08.2018. Відповідач в порушення наведених умов договору оплату теплової енергії не здійснював, у зв`язку з чим за період з грудня 2016 по серпень 2018 року (нараховано до закінчення опалювального сезону - по квітень 2018 року) у нього створилась заборгованість у загальному розмірі 47 899 грн. 72 коп. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання представника відповідача на те, що відповідач проживає за іншою адресою, тому не отримував рахунки та акти звіряння суд до уваги не приймає, оскільки згідно з наведеними умовами договору відповідач зобов`язаний повідомити постачальну організацію про зміну адреси, чого ним зроблено не було. З заявами та скаргами з приводу ненадання послуг з постачання теплової енергії, або надання послуг не в повному обсязі чи неналежної якості, порушення умов договору постачальником відповідач не звертався. Доказів сплати послуг з постачання теплової енергії відповідно до умов договору за період перебування житлових приміщень у власності, а саме з грудня 2016 по серпень 2018 року, відповідач суду не надав, наданих позивачем доказів не спростував. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надання послуг з постачання теплової енергії за період з грудня 2016 по серпень 2018 року (нараховано до закінчення опалювального сезону - по квітень 2018 року), у загальному розмірі 47 899 грн. 72 коп. Враховуючи, що право власності на вказані приміщення з 31 серпня 2018 року перейшло від відповідача до іншої особи, отже, послугами з постачання теплової енергії з цього часу відповідач не користувався, в задоволенні решта позовних вимог слід відмовити. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, у сумі 47 899, 72 грн., що становить 63,7% від заявленої суми позову - 75 107, 94 грн., відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у сумі 1 223 грн. 60 коп.

Outcome: partial