Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Договір про споживчий кредит № 0636/019 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого банк надав кредит у загальному розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. зі сплатою 56% річних, на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 17 березня 2024 року. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 08.01.2020 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 28 417 грн. 49 коп., що складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 22 672 грн. 49 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 915 грн. 57 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1 348 грн. 72 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 305 грн. 12 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 136 грн. 66 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 30 грн. 19 коп., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 02 грн. 95 коп., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 05 грн. 79 коп. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість станом на 08.01.2020 року за Договором про споживчий кредит № 0636/019 від 18.03.2019 року у розмірі 28 417 (двадцять вісім тисяч чотириста сімнадцять) грн. 49 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, яка належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 18.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 0636/019, відповідно до якого банк надав кредит у загальному розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. зі сплатою 56% річних, на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 17 березня 2024 року (а.с. 15-23). Згідно п.2.1 Договору банк зобов`язується надати позивчальнику на умовах цього ддоговору, позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно п.4.2.1, 4.2.2 Договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового поверн5ння кредиту, сплати нарахованих процентів і інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примаусовому порядку. Матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу поточний рахунок, видавши платіжну картку міжнародної платіжної системи та здійснивши перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача в межах вищевказаного договору. Відповідно до п.3.10.2.2 Договору дострокове повернення кредиту за ініціативою Банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів. Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним, [PERSON] , станом на станом на 08.01.2020 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 28 417 грн. 49 коп., що складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 22 672 грн. 49 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 915 грн. 57 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1 348 грн. 72 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 305 грн. 12 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 136 грн. 66 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 30 грн. 19 коп., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 02 грн. 95 коп., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 05 грн. 79 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі. Оскільки відповідач своїх договірних зобов`язань не виконав, допустив прострочення повернення чергової частини кредитних коштів понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Окрім цього у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Отже, порушення відповідачем строків порушення договірного зобов`язання у вигляді повернення грошових коштів частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором, зокрема сплату пені, як різновиду неустойки. Також відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовуючи положення частини 2 ст.625 ЦК України в разі порушення стороною договору своїх грошових зобов`язань законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч.3 ст.549 ЦК України), індексу інфляції та відсотків річних від простроченої суми (ч.2 ст.625 ЦК України). У зв`язку із чим вимога позивача, як кредитора, про стягнення із відповідача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, індексу інфляції та 3 відсотків річних від простроченої суми ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за Договором про споживчий кредит № 0636/019 від 18.03.2019 року у розмірі 28 417 грн. 49 коп., що складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 22 672 грн. 49 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 915 грн. 57 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1 348 грн. 72 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 305 грн. 12 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 136 грн. 66 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 30 грн. 19 коп., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 02 грн. 95 коп., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 05 грн. 79 коп. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Також, за змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved