Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 22765,67 гривень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що Концерн «Міські теплові мережі» на підставі укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 09.03.2011 року зобов`язався надавати послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води [PERSON] , яка мешкає та є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач свої зобов`язання з своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконала, внаслідок чого, за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 22765,67 гривень за період з 01.10.2014 року по 31.01.2020 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з п. 2.2 статуту Концерн «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року №99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). Судом встановлено, що 09.03.2011 року між Концерном «Міські теплові мережі» в особі директора філії концерну «Міські теплові мережі» Комунарського району Івановим В.О., що діє на підставі Положення про Філію та довіреності від 04.01.2011 року №29/27 (виконавцем), з однієї сторони, і [PERSON] , яка є власником квартири, з другої сторони, укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (а.с. 9-10). На підставі п. 1 зазначеного договору позивач у справі зобов`язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а [PERSON] своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Згідно з п. 9 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, платежі за послуги вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.п. 1 п. 17 договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Підпунктом 1 п. 19 договору визначено, що виконавець зобов`язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства, Правил та цього договору. Згідно п 31 договір укладався на п`ять років та вважався щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Як вбачається з матеріалів справи, Концерн «Міські теплові мережі» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в період з 01.10.2014 року по 31.01.2020 року відповідачу надано послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 22 765,67 гривень. Згідно з довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, отримувачем послуг за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання гарячої води та опалення. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідач зобов`язання з оплати наданих послуг в період з 01.10.2014 року по 31.01.2020 року належним чином не виконала, у зв`язку з чим, за [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 22765,67 гривень. Факт наявності заборгованості в розмірі 22765,67 гривень підтверджується матеріалами справи й не спростований відповідачем в ході її розгляду. Оскільки відповідач оплату наданих послуг не довела, будь-яких претензій щодо надання послуг позивачу не пред`явила, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 22765,67 гривень є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved