Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) 22 травня 2020 року звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позивач обґрунтував позов тим, що 02 жовтня 2018 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем КІА державний номерний знак [NUMBER] в м.Одеса була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль MITSUBISHI державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Вина відповідача у скоєнні вище зазнаної ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 22 грудня 2018 року. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Тому власник автомобіля [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП відповідно до звіту №25/10/18 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 32 789,87 грн. Витрати Моторного (транспортного) страхового бюро України на встановлення розміру збитку складає 921,45 грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило на користь потерпілої особи відшкодування в розмірі 29 835,85 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №936826 від 03 квітня 2019 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди, що змусило позивача звернутись до суду з зазначеним позовом. Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 44). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 02 жовтня 2018 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем КІА державний номерний знак [NUMBER] в м. Одеса була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль MITSUBISHI державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль MITSUBISHI державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2018 року відповідач є особою винною в настанні ДТП (а.с.5-5 зв.). Пошкодження автомобіля MITSUBISHI державний номерний знак [NUMBER] підтверджується копією звіту №25/10/18 про оцінку вартості матеріального збитку, нанесеного власнику вищезазнаеного автомобіля, пошкодженого в результаті ДТП (а.с.14-25). Відповідно до звіту №25/10/18 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 32 789,87 грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило на користь потерпілої особи відшкодування в розмірі 29 835,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням №936826 від 03 квітня 2019 року (а.с.13) Витрати Моторного (транспортного) страхового бюро України на встановлення розміру збитку складає 921,45 грн., факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №1014936 від 19 грудня 2018 року (а.с.13). V. Оцінка Суду. Дослідивши надані позивачем докази і наведені доводи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Цивільний Кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного. Нормами цивільного законодавства передбачено право зворотної вимоги. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами є регресом, а вимога Моторного (транспортного) страхового бюро України є вимогою про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Таким чином повернення сплачених позивачем коштів відбуватися саме в порядку регресу. Відтак, сума страхового відшкодування у розмірі 29 835,85 грн. підлягає стягненню з відповідача саме в порядку регресу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжного доручення №9797432 від 30 квітня 2020 року (а.с.1) позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved