Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 15.09.2016 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис за №05. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.09.2016 року. Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе, суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, шлюб існує формально. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] у підготовчому судовому засіданні визнав у повному обсязі. Повідомив, що за час наданий судом для примирення він з позивачем не помирився, згоден на розірвання шлюбу. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] згідно з п.2 прохальної частини позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності (а.с.2). 2. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді Шаргородського районного суду Строгого І.Л. від 13.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.01.2019 року (а.с.17). 2. Відповідно до ухвали судді Шаргородського районного суду Строгого І.Л. від 04.01.2019 року надано сторонам строк для примирення до 04.04.2019 року; провадження у справі зупинено (а.с.24). 3. Ухвалою судді Шаргородського районного суду Славінської Н.Л. від 07.05.2019 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, яке призначено на 28.05.2019 року (а.с.33). 4. Ухвалою суду від 28.05.2019 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено підготовче засідання на 28.05.2019 року (а.с.38). 5. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] оголосив усну заяву про повне визнання позову [PERSON] до нього про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, - немає. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони не бажають миритися, позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Судом встановлено, що причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Наданий судом строк для примирення не покращив стосунків подружжя. За час, наданий судом для примирення подружжя, сторони не помирилися. При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між [PERSON] та [PERSON] , а саме: що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад з приводу конфліктів та непорозумінь щодо розв`язання питань спільного сімейного життя, що призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Крім того, суд, при вивченні і оцінці мотивів розлучення та фактичних взаємин подружжя, не вбачає підстав для повторного вжиття заходів до примирення подружжя. Тому, у суду склалася переконаність, що є достатні підстави для розірвання шлюбу. Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. VІ. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved