Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тячівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, про усунення від спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , спадкоємцем якого вона являється на підставі заповіту від 12 лютого 2016 року. Зазначає, що батько був особою похилого віку, часто хворів, потребував стороннього догляду, оскільки фактично повністю втратив зір, а тому останні роки не міг самостійно себе обслуговувати та потребував постійної сторонньої допомоги, не міг вільно самостійно пересуватись. Вона займалася доглядом за батьком, забезпеченням його ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням. Про безпорадний стан батька було відомо її сестрі [PERSON] , але вона жодного разу не відвідала батька, не допомагала йому, не мала наміру надавати йому будь-яку допомогу та не була присутня на його похороні. Із листа Тячівської державної нотаріальної контори від 19 грудня 2017 року вона дізналася, що відповідач подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька за законом. Оскільки її сестра ухилялася від догляду та піклування за батьком [PERSON] , вважає, що вона має бути усунена від права на спадкування за законом після смерті останнього. Просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом у спадщині, що залишилися після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалася. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім цього зазначили, що відповідач не може претендувати на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки на час смерті батька не була непрацездатною. Також зазначили, що між позивачем та Тячівським управлінням соціального захисту населення був укладений договір, згідно якого позивач допомагала батьку [PERSON] та отримувала за це допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2020 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тячівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, про усунення від спадкування за законом прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2020 року призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно заповіту, від 12 лютого 2016 року посвідчений Краснянською сільською радою Тячівського району Закарпатської області, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с. 5). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] відомо, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Згідно листа Тячівської державної нотаріальної контори від 19 грудня 2017 року № 1497/02-14, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] .. Також, заяву на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] подала його дочка [PERSON] (а.с. 8). Із висновку лікарсько-консультативної комісії Тячівської районної поліклініки від 22 листопада 2018 року відомо, що [PERSON] , який помер [INFO] , з 2008 року міг потребувати сторонньої допомоги (а.с. 10). Згідно довідки Тячівського управління соціального захисту населення № 1593 від 31 жовтня 2018 року, [PERSON] вела догляд за престарілим [PERSON] , з 21 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Допомогу припинено у зв`язку із смертю [PERSON] (а.с. 12). Із довідки Краснянської сільської ради № 432 від 12 березня 2018 року відомо, що [PERSON] поховала свого батька [PERSON] , ніякої допомоги не отримувала, вони постійно проживали разом, вели спільно господарство (а.с. 13). Згідно довідки Краснянської сільської ради № 994 від 19 вересня 2018 року, будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , який помер [INFO] , і в будинку проживала і була зареєстрована, крім нього, його дочка [PERSON] (а.с. 14). Із довідок Краснянської сільської ради № 1270 та № 1271 від 20 грудня 2018 року відомо, що на день смерті [PERSON] , який проживав в будинку [ADDRESS] та помер [INFO] , проживала, і на даний час проживає, його дочка, яка входить в коло спадкоємців за заповітом, і лише вона одна фактично вступила в управління і володіння та користування спадковим майном (а.с. 15, 16). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 17). Із довідки Краснянської сільської ради № 719 від 29 липня 2020 року відомо, що [PERSON] , 1929 року народження був сліпий, мав глаукому обох очей, потребував сторонньої допомоги. [PERSON] вела за ним догляд до його смерті (а.с.101). V. Оцінка Суду. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Суд не бере до уваги довідку Краснянської сільської ради № 432 від 12 березня 2018 року про те, що [PERSON] був у безпорадному стані, оскільки дана довідка спростовується висновком лікарсько-консультативної комісії Тячівської районної поліклініки від 22 листопада 2018 року, згідно якого [PERSON] , який помер [INFO] , з 2008 року міг потребувати сторонньої допомоги. Беручи до уваги вищенаведене та те, що позивачем у судовому засіданні не доведено факт того, що покійний [PERSON] був у безпорадному стані; не доведено, що відповідач ухиляла ся від надання допомоги [PERSON] , суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне покласти судові витрати по справі на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed