overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

На адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» ухвалою Апеляційного суду м. Києва підсудність матеріалів позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначено Печерському районному суду м. Києва. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2013, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Разом з цим зазначає, що спільне життя між подружжям не склалося через відсутність порозуміння, різних поглядах на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин та фактичне проживання в різних місцях, посійні зради зі сторони відподачки, та спільне проживання останньої з іншими чоловіками. В судове засідання позивач не з'явився, подав через канцелярію заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Судом було вжито всіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача - [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду. Проте, 27.03.2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. За даних обставин УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим. За вказаних обставин, Укрпоштою призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим. Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. За цих обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, у зв'язку з відсутністю заперечень позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 24.07.2013 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 589. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, позивач бажає розірвати шлюб, який фактично розпався, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, позивачем позов не відкликано. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

На адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» ухвалою Апеляційного суду м. Києва підсудність матеріалів позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначено Печерському районному суду м. Києва. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 1994 року, від шлюбу сторони дітей не мають. Разом з цим зазначає, що починаючи з 2012 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив розірвати шлюб. Судом було вжито всіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача - [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду. Проте, 27.03.2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. За даних обставин УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим. За вказаних обставин, Укрпоштою призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим. Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. За цих обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, у зв'язку з відсутністю заперечень представника позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 30 грудня 1994 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Сакським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 322. Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище відповідача [PERSON]. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, позивач бажає розірвати шлюб, який фактично розпався, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, позивачем позов не відкликано. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

На адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON]про розірвання шлюбу. На підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» ухвалою Апеляційного суду м. Києва підсудність матеріалів позовної заяви [PERSON] до [PERSON]про розірвання шлюбу визначено Печерському районному суду м. Києва. В обґрунтування позову позивач зазначає, щоз відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.08.2004 , від шлюбу сторони дітей не мають. Разом з цим зазначає, що протягом 2016 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилася, подала через канцелярію суд заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Судом було вжито всіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача - [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду. Проте, 27.03.2014 поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. За даних обставин УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим. За вказаних обставин, Укрпоштою призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим. Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. За цих обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, у зв'язку з відсутністю заперечень позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 13.08.2004 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Молочненської сільської ради Сакського району Автономної Республіки Крим, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, позивач бажає розірвати шлюб, який фактично розпався, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, позивачем позов не відкликано. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

На адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] - про розірвання шлюбу. На підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» ухвалою Апеляційного суду м. Києва підсудність матеріалів позовної заяви [PERSON] до [PERSON] - про розірвання шлюбу визначено Печерському районному суду м. Києва. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2011. Разом з цим зазначає, що останнім часом стосунки між подружжям погіршились, будь-які стосунки не підтримують, разом не проживають, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив розірвати шлюб. Судом було вжито всіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача - [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду. Проте, 27.03.2014 поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. За даних обставин УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим. За вказаних обставин, Укрпоштою призупинено приймання поштових відправлень в напрямку півострова Крим. Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 29.01.2011 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 61. Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище відповідача [PERSON]. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, позивач бажає розірвати шлюб, який фактично розпався, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, позивачем позов не відкликано. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

На адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року підсудність матеріалів позовної Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором визначено Дарницькому районному суду м. Києва. В обґрунтування позову зазначено, що 29 травня 2013 року між ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49890/30/к1 (кредит на споживчі цілі з зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП). Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 13 500 грн. 00 коп., строком користування на 24 місяці, з 29 травня 2013 року по 29 травня 2015 року, зі сплатою 28 % річних. Умови договору відповідачем належним чином не виконуються, внаслідок чого у позивача утворилась заборгованість у розмірі 41 920 грн. 13 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

На адресу Балаклійського районного суду Харківської області з Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 19.11.1999 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 2049. В обґрунтування позову зазначає, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 19.11.1999 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені. Ухвалою суду від 09.04.2020 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 11.06.2020 року сторонам у справі було надано строк для примирення протягом двох місяців та розгляд справи був зупинений до закінчення цього строку. Відповідно до ухвали суду від 10.08.2020 року, провадження у справі було поновлено. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.11.1999 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, виявилися людьми з різними характерами з різними поглядами на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного, сторони мешкають окремо. Спільного господарства не ведуть та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам позивача, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

На адресу Ворошиловського районного суду м. Донецька надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, в якій позивач посилається на наступні обставини. [INFO] року позивачу [PERSON] виповнилося 18 років. З 01 вересня 2011 року [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення Донецького коледжу будівництва та архітектури. Строк закінчення навчання до 30.06.2015 року. Виникла необхідність в матеріальній допомозі. [PERSON] проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні, вона працює і її середній заробіток складає 3400 грн. В неї на утриманні знаходиться ще сестра позивача [PERSON], [INFO]. Інших доходів не має. Відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання позивача на час навчання, хоча має таку можливість. Він працює, його середній заробіток складає 5000 грн. Іншим особам аліменти не сплачує. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с. Хлебодарівка, Волноваського району, Донецької області, аліменти на користь позивача на його утримання у розмірі ? частини заробітку (доходу) на час навчання з дня подачі заяви і до кінця навчання, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву підтримує повністю, наполягає на її задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, підлягає задоволенню, з таких підстав. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, в даному випадку наявні всі законні підстави для задоволення позову. В силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 114,70 грн. На підставі ст.ст. 191, 198, 199, 200 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи, щодо батьківства, матеріинства та стягнення аліментів», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

на адресу Голосіївського районного суду міста Києва надійшла представника позивача у цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції в місті Києві про визнання права власності на спадкове майно. Заявник в заяві просила ухвалити додаткове рішення у вказаній цивільній справі, яким визнати за дроздової [PERSON] право власності на ? частину житлового [ADDRESS] в місті Києві загальною площею 135,5 кв. м., а саме коридор площею 23,5 кв. м., санвузол 6.1 кв. м., коридор 4,7 кв. м., кухня 16,9 кв. м., коридор 5,0 кв. м., кімната 13,8 кв. м., кімната 11,7 кв. м., кімната 21,8 кв. м., кімната 17,6 кв. м., кімната 6,5 кв. м., передпокій 7,9 кв. м., оскільки ухвалюючи рішення по даній справі, суд не зазначив розмір частки будинку, який належить [PERSON],що унеможливило державну реєстрацію права власності. Представник позивача заяву підтримала та просила задовольнити. Інші особи в судове засідання не з'явились, повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду належним чином. Дослідивши рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11.06.2013 року, матеріали справи, заяву, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11.06.2013 року, вбачається, що судом при винесенні рішення не було вирішено питання щодо визначення конкретної частки яка належить позивачу після задоволення позовних вимог останньої. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача [PERSON], оскільки доводи викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення знайшли документальне підтвердження при дослідженні матеріалів справи та рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11.06.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

На адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, а саме, про вилучення у відповідача [PERSON] та передачі в заклад предмету застави, а також комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) - автомобіля AUDI, модель: A4, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: WAUZZZ8E36A207595, реєстраційний номер: АЕ4324ВЕ, що належить на праві власності [PERSON] (49000, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Орлівщина, вул. Дачна, буд. 53, ІПН [NUMBER]). Заява мотивована тим, що при ухваленні рішення суду судом не вирішено питання щодо вилучення у відповідача та передачі в заклад предмету застави, а також комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). В судове засідання сторони не зявилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з позовної заяви, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № DNR0AK00110330 від 06 грудня 2006 року звернути стягнення на користь ПАТ КБ „ПриватБанк на предмет застави за договором застави нерухомого майна від 06 грудня 2006 року на автомобіль AUDI, модель: A4, 2006 року випуску, № кузова/шасі: WAUZZZ8E36A207595, реєстраційний номер AE4324BE, що належить на праві власності [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], шляхом продажу ПАТ КБ „ПриватБанк автомобіля з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, та зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.2-3). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі (а.с.22-24). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Отже, враховуючи те, що судом ухвалено рішення стосовно кожної позовної вимоги, в силу вимог ст. 220 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення відповідного додаткового рішення, і в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed