Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що позивачем відповідачам надавались послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у квартиру [ADDRESS]. Основною метою діяльності концерну «МТМ» є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Концерн «МТМ» є власником виробленої теплової енергії. Відповідачі протягом тривалого періоду часу, не виконують свої зобовязання по оплаті наданих послуг, а саме частково здійснюють оплату на надані послуги, у звязку з чим за період з 01.03.2011 року по 31.07.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 9691 гривень 87 копійок. Позивач просить стягнути з відповідачів у судовому порядку суму заборгованості за надані послуги у розмірі 9691 гривень 87 копійок, а також сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості у звязку з не укладенням договору з концерном „ МТМ, також просить застосувати строк позовної давності, при цьому надавши письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися, надали заяву про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог концерну „ Міські теплові мережі заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в звязку з наступним. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставіст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до п.2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. На підставі п.1 Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності міста Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено концерн «Міські теплові мережі» в будинках, межі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «Міські теплові мережі». Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради №200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців комунальних послуг Концерн «Міські теплові мережі» визначений виконавцем послуг з централізованого опалення, підігріву питної води щодо населення, що мешкає в житловому фонді комунальної власності м. Запоріжжя в будинках, мережі яких безпосередньо приєднанні до теплових мереж Концерну «МТМ». Згідно п.4 ст.19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги від 26.04.2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії. Згідно ст.24 Закону України „Про теплопостачання одним з основних обовязків споживача, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Теплова енергія може споживатись лише на підставі договору. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач житлово-комунальних послуг зобовязаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обовязку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, відповідає обовязок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обовязком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У період з 01.03.2011 року по 31.07.2015 року Концерн „МТМ надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на суму 10163 гривень 85 копійок. Відповідачі за вказаний період частково здійснили оплату за надані послуги. У звязку з чим станом на 01.08.2015 року загальна сума заборгованості складає 9691 гривень 87 копійок. Згідно Довідки з сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області від 22.12.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обовязок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.322, 509, 525, 526 ЦК України, та нормах Закону України „Про житлово-комунальні послуги. Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року . Судом встановлено, що нарахована заборгованість відповідає тарифам на відповідні послуги, які встановлювались рішеннями Виконавчого комітету Запорізької міської ради. Споживач зобовязаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3 ст.20 Закону України № 1875-IV) та оплачувати житлово-комунальних послуги у строки, встановлені договором або законом. Встановлено, що договір про надання вказаних комунальних послуг сторонами не укладався, проте відсутність відповідного договору не є підставою для звільнення від оплати наданих послуг з опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обовязки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися. Згідно ч.1 ст.64 ЖК Української РСР, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Що стосується строків позовної давності суд приходить до наступного. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та за даними правовідносинами, відповідно до ст. 257 ЦК України, цей строк встановлений тривалістю у три роки. Частиною 2 ст. 95 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України. Пунктом 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України встановлено, що судовий наказ видається, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. У разі скасування судового наказу, позивач має право заявити свої вимоги до відповідача у позовному провадженні з додержанням загальних вимог щодо предявлення позову (п. 2 ч.8 ст. 105-1 ЦПК України). Частиною 3 ст. 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. 06.09.2015 року Концерн „ Міські теплові мережі звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. У звязку зі скасуванням судового наказу ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2015 року, концерн „ Міські теплові мережі звернувся до суду з позовною заявою. Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з розрахунку суми позову, відповідачами було вчинено дію, якою перервано перебіг позовної давності, а саме: здійснені частковій оплати за надані послуги, що свідчить про визнання ними свого боргу. Тож, доводи відповідачів щодо пропуску строку позовної давності позивачем є безпідставними. З урахуванням викладено, суд знаходить позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути на користь Концерну „Міські теплові мережі судовий збір в розмірі 1218 гривень .

Outcome: approved