Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Кредитна спілка «Ізюм» звернулася до суду з позовною заявою, уточненою в подальшому, до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказує що за договором кредиту № С-2640 від 02 вересня 2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 7200,00 грн., вказані грошові кошти було надано відповідачу строком на 12 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 39% річних Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, заборгованість за кредитним договором станом на 23.09.2015 року становить 5784,22грн., та складається з наступного : 3755,10 грн. - тіло кредиту; 2029,12 грн.- відсотки. На підставі викладеного просить позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 5784,22 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON]направлялись повістки, якіповернулись до суду як не вручені поштою з відміткою за закінченням терміну зберігання. Судом направлявся запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області щодо повідомлення інформації про місце проживання відповідача [PERSON] З відповіді вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою : [INFO], за якою і направлялись повістки. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає отримувати повістки та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Неявку відповідача [PERSON] в судове засідання та небажання отримувати повістки суд розцінює як зловживання своїми правами та обовязками з метою затягнути розгляд справи на невизначений строк. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не зявилась в судове засідання, заперечень проти позову не надала, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд , перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що: 02 вересня 2013 року Кредитна спілка «Ізюм» та [PERSON] уклали кредитний договір № С-2640, згідно якого позивач зобов»язався надати відповідачеві грошові кошти у розмірі 7200,00 грн. а відповідач зобов»язався повернути кредит в строк до 02 вересня 2014 року та сплатити проценти у розмірі 39 відсотків річних (а.с. 6-7) Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки порушення договору позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України, та відповідає вимогам позивача. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно розрахунку заборгованості, в порушення прийнятих на себе зобов»язань, [PERSON] станом на 23.09.2015 року має заборгованість за договором кредиту № С-2640 яка становить 5784,22грн., та складається з наступного : 3755,10 грн. - тіло кредиту; 2029,12 грн.- відсотки.(а.с. 21) В звязку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися обовязки по кредитному договору № С-2640від 02.09.2013 року, так і щодо суми заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості є обґрунтованими. Таким чином вказана сума підлягає стягненню з відповідача, як боржника за кредитним договором № С-2640від 02.09.2013 року. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved