Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення на його утримання аліментів у розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 578/А-2017 від 26.12.2017 р, малолітній [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштований до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» на повне державне забезпечення. Малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» з 05.01.2018 року, термін перебування дитини у нашому закладі сплинув 26.06.2018 року. Підставою для цього стало те, що хлопчик залишився без батьківського піклування. Мати, [PERSON] , [INFO] , написала заяву від 19.10.2017 року на влаштування дитини до будинку дитини терміном на 6 місяців. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Кохівської сільської ради Ананьївського району від 26.11.2018року № 1168, [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження складеного спеціалістами Кохівської сільської ради від 29.11.2018 року, [PERSON] проживає в будинку, який потребує ремонту. Санітарно-гігієнічні норми недотриманні. Будинок має пічне опалення, але температурний режим не відповідає нормі. Облаштування житла не повне - відсутній санвузол та водопровід. Житлово-побутові умови не придатні для проживання малолітньої дитини. Засоби гігієни, одяг, постільна білизна, ліжко, речі першої необхідності для дитини - відсутні. За час перебування малолітнього в Будинку дитини мати, [PERSON] , жодного разу не відвідала сина, не дзвонила, долею та здоров`ям малолітнього не цікавилась, участі у вихованні не приймала, моральної та матеріальної допомоги не надавала. Дитина фактично залишилась без батьківського піклування. Мати самоусунулась від виховання дитини та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, в якій також не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Жодних заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини, вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відомості про батька внесені відповідно до частини першої етапі 135 Сімейного кодексу України. РРозпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 578/А-2017 від 26.12.2017 р, малолітній [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштований до КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» на повне державне забезпечення. Малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» з 05.01.2018 року, термін перебування дитини у нашому закладі сплинув 26.06.2018 року. Підставою для цього стало те, що хлопчик залишився без батьківського піклування. Підставою для цього стало те, що хлопчик залишився без батьківського піклування. Мати, [PERSON] , [INFO] , написала заяву від 19.10.2017 року на влаштування дитини до будинку дитини терміном на 6 місяців. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Кохівської сільської ради Ананьївського району від 26.11.2018року № 1168, [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження складеного спеціалістами Кохівської сільської ради від 29.11.2018 року, [PERSON] проживає в будинку, який потребує ремонту. Санітарно-гігієнічні норми недотриманні. Будинок має пічне опалення, але температурний режим не відповідає нормі. Облаштування житла не повне - відсутній санвузол та водопровід. Житлово-побутові умови не придатні для проживання малолітньої дитини. Засоби гігієни, одяг, постільна білизна, ліжко, речі першої необхідності для дитини - відсутні. За час перебування малолітнього в Будинку дитини мати, [PERSON] , жодного разу не відвідала сина, не дзвонила, долею та здоров`ям малолітнього не цікавилась, участі у вихованні не приймала, моральної та матеріальної допомоги не надавала. Дитина фактично залишилась без батьківського піклування. Мати самоусунулась від виховання дитини та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до частини першої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Білгород-Дністровська районна державна адміністрація Одеської області надала висновок від 26.12.2018 року № 01-39/6252 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач у добровільному порядку матеріально сина не утримує. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини і на цих підставах повинна бути позбавлена батьківських прав. Однак, разом з тим, позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від виконання обов`язку утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, встановлено наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] й стягнення з неї аліментів на утримання малолітного [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання малолітньої дитини. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. щодо розгляду вимог немайнового характеру про позбавлення батьківських прав та 768,40 грн. щодо вимог майнового характеру про стягнення аліментів - всього в сумі 1536,80 грн.

Outcome: approved