Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 7662 грн. 74 коп., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № 490306. Відповідачі не сплачують у повному обсязі за надані позивачем послуги, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2014 по 31.08.2018 у розмірі 3261 грн. 04 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2014 по 31.08.2018 у розмірі 3538 грн. 89 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму індексу інфляції за час прострочення у розмірі 205 грн. 28 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 657 грн. 53 коп., відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 30.10.2018 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідачі у встановлений в ухвалі строк відзиву не позовну заяву не надали. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується Інформаційними довідками з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення відносяться до житлово-комунальних послуг. Споживач зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобовязаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Обовязок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Згідно звідної картки абонента [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися на адресу: [ADDRESS] на особовий рахунок № 490306, становить: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2014 по 31.08.2018 у розмірі 3261 грн. 04 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2014 по 31.08.2018 у розмірі 3538 грн. 89 коп. (а.с.4-9). Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку сума індексу інфляції та три відсотки річних розраховані за період з 01.09.2015 р. по 31.08.2018 р. та становлять: сума індексу інфляції за час прострочення у розмірі 205 грн. 28 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 657 грн. 53 коп. (а.с.10-13). Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. (а.с.27). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп., в рівних частках по 587,33 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved