Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог у зв'язку зі смертю [INFO] відповідача [PERSON], остаточно просить стягнути з [PERSON] (споживача) 8 266,52 гривень заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.01.2010р. по 31.01.2014р., а також просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В будинку встановлена централізована система опалення, теплопостачання. Послуги з централізованого опалення та теплопостачання здійснює позивач. Відповідач в спірний період користувався послугами позивача, але зобов'язання з оплати отриманих послуг в добровільному порядку не виконує, у зв'язку з чим за зазначений період у відповідача виникла заборгованість. Також позивач просив поновити строк позовної давності з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Представник позивача в судове засідання не з'явилася та просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, про що надала суду письмову заяву. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, а також просила застосувати до позовних вимог за період з 01.01.2010р. по 23.02.2011р. наслідки спливу позовної давності, мотивуючи свої заперечення тим, що матеріали справи не містять доказів наявності обставин, що унеможливлювали чи істотно утруднювали своєчасне пред'явлення позову про стягнення заборгованості за період з 01.01.2010р. по 23.02.2011р., а звернення до суду з заявою про видачу судового наказу в червні 2013 року не перериває строку позовної давності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Судом встановлено, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області [PERSON] з 13.04.2004р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Наявними у справі доказами встановлено, що між сторонами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг теплопостачання квартири, в якій зареєстровано місце проживання відповідача. Відповідно до ч.5 ст.202 ЦК України до цих правовідносин застосовуються загальні положення про зобов'язання, які містяться у ст.509 цього ж Кодексу, а отже формальна відсутність відповідного письмового договору між сторонами у даному випадку не спростовує обов'язку відповідача сплатити позивачу заборгованість. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями ч.3 ст.156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Згідно ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «Харківські теплові мережі» та споживачем, що отримує ці послуги, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, позивач обґрунтовано вимагає від споживача послуг відповідної оплати за ці послуги. Разом з тим, відповідно до представленого позивачем розрахунку до стягнення заявлені вимоги за період з 01.01.2010р. по 31.01.2014р. Як свідчать матеріали справи, позов до суду пред'явлено 24.02.2014р. В зв'язку з цим відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог за період з 01.01.2010р. по 23.02.2011р. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Норма ч.5 ст. 267 ЦК України припускає можливість визнання судом поважними певних причин пропуску позовної давності, однак не містить переліку таких причин. До поважних причин пропуску позовної давності відносяться обставини, що виникли незалежно від волі особи, яка мала право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом у період дії строку позовної давності. Всупереч ст.60 ЦПК України позивачем не було надано письмових доказів, які б свідчили про наявність обставин, що унеможливлювали чи істотно утруднювали своєчасне пред'явлення позову про стягнення заборгованості за період з 01.01.2010р. по 23.02.2011р. Норма ч.2 ст.264 ЦК України встановлює, що строк позовної давності переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Звернення до суду з заявою про видачу судового наказу в червні 2013 року не перериває строку позовної давності. Частиною 4 ст.267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» доведеними та обґрунтованими - в межах загального строку позовної давності, та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 6 505 гривень 17 копійок за період з 24.02.2011р. по 31.01.2014р., у задоволенні позовних вимог поза строків позовної давності в розмірі 1 761 гривня 35 копійок за період з 01.01.2010р. по 23.02.2011р. - суд відмовляє. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст.88 ЦПК України. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Розмір заявлених позовних вимог складає 8 266 гривень 52 копійки, частковому задоволенню підлягають позовні вимоги в розмірі 6 505 гривень 17 копійок, тобто на 78,69%. Витрати на оплату судового збору суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 191 гривня 69 копійок (78,69% від 243 гривень 60 копійок). На підставі наведеного,

Outcome: partial