Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання. В позові зазначено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, а також кошти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Також відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги він визнає частково та згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В частині стягнення коштів на утримання позивачки позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову в цій частині, оскільки вони з позивачкою не були і не є подружжям. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно свідоцтва про народження, виданого 27 жовтня 2020 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що 27 жовтня 2020 року складено відповідний актовий запис № 1197. Згідно довідки з місця проживання, позивачка мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею мешкає неповнолітня донька [PERSON] .. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином, судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, немає. При цьому\~судом не\~можуть бути\~прийняті до\~уваги посилання\~відповідача на\~відсутність у\~позивачки права\~на утримання\~від чоловіка\~дитини до\~досягнення дитиною\~трьох років,\~оскільки такі\~посилання є\~безпідставними та\~необґрунтованими.\~Так,\~положення Сімейного\~кодексу України\~містять спеціальну\~норму,\~відповідно до\~якої жінка,\~яка не\~перебуває у\~шлюбі,\~має право\~на утримання\~від чоловіка,\~який є\~батьком їхньої\~дитини і\~з яким\~ця жінка\~не перебуває\~у шлюбі,\~у разі проживання з жінкою їхньої дитини, до досягнення дитиною трьох років (ст. 91 СК України). Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка і відповідач не перебувають у шлюбі, вони є батьками неповнолітньої дитини, яка проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. В зв`язку із цим позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення їх дитиною трьох років. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, та коштів на утримання позивачки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень 00 копійок, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved