Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Керівник Криворізької північної окружної прокуратури звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в розмірі 3203,48 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2020 року у справі 212/5645/20, який набрав законної сили 09.11.2020. [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.121 КК України, за спричинення [PERSON] тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. З отриманим тілесним ушкодженням [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Криворізька міська лікарня № 5» КМР з 25.06.2020 року по 01.07.2020 року, тобто 7 ліжко-днів та на його лікування витрачено 3203,48 гривень. Обов`язок по відшкодуванню вказаних витрат покладається на відповідача, оскільки між діями відповідача та витратами на лікування потерпілого є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Ані Криворізькою міською радою, ані лікарнею по теперішній час жодних заходів до відшкодування даних витрат не вжито, що порушує економічні інтереси держави і призвело до необхідності звернення керівника Криворізької північної окружної прокуратури до суду з даним позовом в інтересах держави. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Криворізької міської ради у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись своєчасно і належним чином, про причини неявки не повідомили. Від представника Комунального некомерційного підприємства «Криворізької місцевої лікарні №5» Криворізької міської ради надійшло пояснення по справі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити, справу розглянути без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, при цьому, будь - яких заяв про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивачів та відповідача, заочно, за правилами спрощеного позовного провадження. Заслухавши прокурора, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенню або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно із ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 1ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному, прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Так, керівник Криворізької північної окружної звернувся до суду з даним позовом в інтересах Криворізької міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Криворізької місцевої лікарні №5» Криворізької міської ради, яке є установою охорони здоров`я населення, в порядку, визначеному ст.ст.56, 57 ЦПК України. Комунальне некомерційне підприємство «Криворізької місцевої лікарні №5» Криворізької міської ради відповідно до статуту, затвердженого наказом управління комунальної власності містка виконкому Криворізької міської ради №82-ум від 10.05.2019 року, є лікарняним некомерційним підприємством з Центром медичної реабілітації ветеранів війни, метою діяльності якого є надання кваліфікованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, установлених законодавством України та цим Статутом. Згідно зі ст. 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Відповідно до пп.«а» п.3 ч.1 ст.89 БК України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні). Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2020 року у справі 212/5645/20. [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.121 КК України, за фактом завдання умисного тяжкого тілесного ушкодження [PERSON] . Згідно з вироком [PERSON] призначено покарання. Вирок суду набрав законної сили 09.11.2020 року. Частиною 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено вказаним Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Із довідки КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР від 31.07.2020 видно, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Криворізька міська лікарня № 5» КМР з 25.06.2020 року по 01.07.2020 року, тобто 7 ліжко-днів та на його лікування витрачено 3203,48 гривень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками травмування потерпілого від злочину, тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. Враховуючи викладене, а також ті обставини, що [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував бюджетні кошти, які були затрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Оскільки на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи, з урахуванням положень ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved