Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі за текстом КП «ХТМ») звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість у сумі 13494,10\~\~гривень. У зв'язку з викладеним представник позивача і була змушена звернутися до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON], що діяла на підставі довіреності, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не зявилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач, який належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься заява відповідача, в якій він просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача (а.с.41). У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи умови ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.04.2016 року КП «Харківські теплові мережі» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення та гарячу воду. Згідно ч. 2\~ст. 101 ЦПК України\~відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, представник позивача звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів на користь КП «ХТМ» заборгованості за опалення та гарячу воду в порядку позовного провадження. Так, при дослідженні матеріалів справи судом було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідач є споживачем послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № 3063 за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість по сплаті послуг теплопостачання у сумі 13494,10 грн., що підтверджується відомістю нарахувань та сплати за теплову енергію, яку додав до матеріалів справи позивач. У відповідності зі\~ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що\~\~належить\~\~громадянинові\~\~на\~\~праві\~\~приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.04р. № 1875-ІV, обовязок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно вимог п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ ст. 256 ЦК України\~ позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 261 ЦПК України початок перебігу позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідна заява відповідача [PERSON] містяться в матеріалах справи (а.с.41). Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Даний спір не відноситься до окремих видів вимог до яких законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, як це передбачено ст. 258 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, станом на \~01 червня 2013 року строк позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за вказаний у позові період сплинув, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Із даних, що містяться у відомості нарахувань та оплати за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежу з 01 червня 2013 року по \~01 травня 2016 вбачається, що сума нарахувань за опалення та гарячу воду з урахуванням сплати відповідачем за дані комунальні послуги складає \~7579,92 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, представник позивача просила суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 3188,48 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 349,81 грн. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial