Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] , у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2018 року. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейні відносини, ведення спільного господарства, сімейні цінності. Відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поводив себе агресивно, що викликало побоювання позивача за своє майбутнє та майбутнє своєї дитини. У зв`язку з цим, з січня 2019 року, ще до народження дитини, вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Відповідач на підставі рішення суду сплачує аліменти на утримання доньки та позивача. Вважає, що примирення між ними неможливе, тому подальше збереження шлюбу недоцільне. Спору щодо місця проживання дитини, а також спору майнового характеру між ними немає. Просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] , відповідач позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 21.05.2020 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 05.06.2020 року. 05.06.2020 року на підставі ухвали судді відкрито провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 09.00 год. 26.06.2020 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 13 липня 2018 року Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 123 (а.с. 6). Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 25.09.2019 року, з відповідача на утримання [PERSON] та доньки [PERSON] стягнуті аліменти (а.с. 10-11). Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний шлюб можливо зберегти, судом не встановлено. V. Оцінка суду. Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім`ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище « [PERSON] », оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved