Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Комунальне підприємство «Наше місто» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Запорізька обласна організація Товариства Червоного Хреста України, про розірвання договору, усунення перешкод в користуванні і розпорядженні майном шляхом виселення, в якому просить суд розірвати договір №146 від 22.09.2020 року користування майном містечка модульного типу (транзитного містечка) для тимчасового перебування внутрішньо переміщених осіб без права постійного проживання та на відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги, укладений між Комунальним підприємством «Наше місто» та [PERSON] , усунути Комунальному підприємству «Наше місто» перешкоди у користуванні та розпорядженні майном містечка модульного типу (транзитного містечка) для тимчасового перебування внутрішньо переміщених осіб без права постійного проживання, шляхом виселення [PERSON] з містечка модульного типу за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 4540,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25.05.2016 року Запорізькою міською радою прийнято рішення №25 про створення Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №504 від 25.11.2019 року Комунальному підприємству «Наше місто» надано дозвіл на укладення договору з Запорізькою обласною організацією Товариства Червоного Хреста України на управління майном модульного містечка, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також доручено забезпечити надання житлово-комунальних послуг внутрішньо переміщеним особам, що перебувають на території модульного містечка по [ADDRESS] , на підставі укладених з зазначеними особами договорів користування майном містечка без права постійного проживання та на відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги. На підставі вищевказаного рішення між Запорізькою обласною організацією Товариства Червоного Хреста України та позивачем укладено договір на управління майном містечка модульного типу від 12.12.2019 року, відповідно до якого управитель зобов`язаний здійснювати управління майном особисто, володіти, користуватись та розпоряджатись майном у встановлених чинним законодавством та цим договором межах. На виконання умов договору на управління між позивачем і відповідачем укладено договір №146 від 22.09.2020 року користування майном містечка модульного типу (транзитного містечка) для тимчасового перебування внутрішньо переміщених осіб без права постійного проживання та на відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги, згідно з яким Комунальне підприємство «Наше місто» передало, а [PERSON] прийняв по акту приймання-передачі майно містечка модульного типу: модуль [ADDRESS] , тобто окрему кімнату та майно, яке знаходиться у ній. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, забезпечив умови тимчасового користування майном містечка для тимчасового перебування відповідача, надання комунальних послуг: електроенергії, водопостачання, водовідведення, вивіз ТПВ. Відповідач зобов`язався використовувати майно містечка модульного типу за цільовим призначенням, здійснювати своєчасну оплату за надані житлово-комунальні послуги. Протягом дії договору, порушуючи п.4.2.2 договору, [PERSON] змінив замки у кімнату [ADDRESS] , запасного ключа в адміністрацію не надав, відмовляється надавати доступ до комунікацій в кімнаті №10 як це передбачено умовами договору. [PERSON] систематично порушує правила проживання в містечку модульного типу: вживає спиртні напої, приводить сторонніх осіб, з приводу чого сусіди неодноразово зверталися до Національної поліції України. Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, за останнім утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством «Наше місто» Запорізької міської ради за фактично використані комунальні послуги в сумі 6756,36 гривень за період з вересня 2020 року по березень 2021 року. [PERSON] неодноразово направлялися повідомлення про розірвання договору №146 від 22.09.2020 року в односторонньому порядку за систематичне порушення його умов договору, а також вимогу про виселення внутрішньо переміщеної особи з містечка модульного типу. Зокрема, відповідачу особисто було вручено повідомлення про розірвання договору і виселення 01.02.2021 року і 05.05.2021 року, однак останній вимогу не виконав. [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.37, 41), про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення і його заяви про відкладення, повторно у судове засідання не з`явився, надав суду заперечення на позов (а.с.42-44), в яких просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він є внутрішньо переміщеною особою з Донецької області, учасником бойових дій, інвалідом війни. Згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни» він має знижку 75 % за користування житлом і житлово-комунальні послуги. Так як житлова площа у нього 14 кв.м, тому пільги йому не врахували, що є порушенням діючого законодавства. Крім того, з моменту заселення в модульне містечко йому не надали можливості користуватися кухнею, кімнатою приймання їжі, кімнатою відпочинку, тому він ними ніколи не користувався. Він був відсутній тривалий час за місцем мешканням, так як проходив санітарно-курортне лікування, військове навчання у м.Києві, знаходився на стаціонарно лікуванні, а йому було нарахована плата за комунальні послуги. Також відповідачем було надано суду заяву, в якій він зазначив, що на теперішній час позивач не зробив перерахунок заборгованості, у зв`язку з тим, що він не користується кухнею, душем і пральною кімнатою. За фактом шахрайства у модульному містечку, крадіжками, а також за фактом його побиття охоронцем містечка порушено кримінальні провадження. Також у зв`язку з корумпованістю у Комунальному підприємства «Наше місто» він звернувся до УСБУ у Запорізькій області та до офісу Президента України. Представник третьої особи Запорізької обласної організації Товариства Червоного Хреста України у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не надав. Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно з п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі його неявки в судове засідання без поважних причин. Оскільки відповідач повторно не з`явився у судове засідання, доказів поважності причини неявки суду не надав, тому суд визнає причини неявки представника відповідача у судове засідання неповажними і вважає за можливе розглянути справу за відсутності такого учасника справи. Крім того, Верховний Суд у Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. У зв`язку з тим, що у справі достатньо матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд вважає, що клопотання відповідача про відкладення справи задоволенню не підлягає, і суд може вирішити спір по суті. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.\~\~ Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Згідно з п. 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Рішенням Запорізької міської ради №25 від 25.05.2016 року створено Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради, місце знаходження: м. Запоріжжя, вул.Українська, буд.29-А. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №311 від 24.06.2016 року визначено, що з 01.09.2016 року Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №763 від 12.12.2016 року затверджено статут Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. 12.12.2019 року між Запорізькою обласною організацією Товариством Червоного Хреста України, в особі голови Бекетової О.Л., що діє на підставі Положення (далі установник управління), з одного боку, та Комунальним підприємством «Наше місто» Запорізької міської ради, в особі генерального директора Леонтьєва А.В., що діє на підставі розпорядження Запорізького міського голови (далі управитель), з другого боку,

Outcome: approved