Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи Представник позивача [PERSON] , - адвокат Гриньо М.І., звернувся у суд з позовом до Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання відмови в приватизації квартири незаконною та зобов`язання вчинити певні дії. Посилається на те, що квартира [ADDRESS] була надана позивачу [PERSON] та членам його сім`ї як працівнику вагонного депо Клепарів Львівської залізниці, оскільки позивач з 1968 по 2000рр., працював робітником підсобного цеху вагонного депо №211, в тому числі з 1981 року по день звільнення електрозварником 4-го розряду, що підтверджується записами у трудовій книжці. Стверджує, що квартира є єдиним та постійним місцем проживання позивача та членів його сім`ї. Крім них інші особи в квартирі не зареєстровані. Позивач бажає приватизувати вказану квартиру, але він не може надати відповідачеві обмінний ордер на це житло, оскільки він був втрачений. Відповідачем Волицькою сільською радою Мостиського району Львівської області представнику позивача [PERSON] - [PERSON] , було відмовлено у приватизації квартири у зв`язку з відсутністю копії ордера. Зазначає, що вказана відмова у формі довідки відповідача є незаконною, оскільки порушує право позивача на безоплатне одержання у приватну власність займаного житла, який на законних підставах зареєстрований і проживає з сім`єю у займаній квартирі з 1989 року по даний час та не використав своє право на безоплатну приватизацію житла. Оскільки позивач разом з членами своєї сім`ї проживають в цій квартирі тривалий час, виконують свої обов`язки щодо утримання житла, представник позивача просить визнати незаконною відмову органу приватизації житлового фонду Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області в прийнятті документів на приватизацію квартири, зобов`язати відповідача прийняти від позивача [PERSON] документи на приватизацію квартири та здійснити приватизацію такої за відсутності ордеру про надання жилої площі. ІІ. Позиція учасників справи В підготовче засідання позивач [PERSON] , не з`явився, однак в матеріалах справи містяться повноваження представника, згідно яких його інтереси представлятиме адвокат Гриньо М.І.. Представник позивача - адвокат Гриньо М.І. в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 15.10.2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання на 04.11.2020р., о 10:00год. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про часткове задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. ІV. Обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] зареєстрований і проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №180 від 10.06.2020 року, виданою виконавчим комітетом Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають члени сім`ї позивача, а саме: [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - син, [PERSON] - онук. Квартира [ADDRESS] була надана позивачу [PERSON] та членам його сім`ї як працівнику вагонного депо Клепарів Львівської залізниці, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача, списками черговиків по забезпеченню квартирами робітників вагонного депо Клепарів, проживаючих на станції « [ADDRESS] » за 1987, 1994, 1990 та 1996рр., а також Актом від 24.05.1994 року. Позивач [PERSON] звертався до органу приватизації Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області із заявою про проведення приватизації квартири [ADDRESS] . Довідкою № 02-18/478 від 24.09.2020 року відповідач Волицька сільська рада Мостиського району Львівської області повідомив представника позивача, що орган приватизації житлового фонду Волицької сільської ради відмовив у поданні пакету документів на приватизацію квартири у зв`язку із відсутністю у цьому пакеті копії ордера на квартиру, що є обов`язковим документом, необхідним для приватизації житлового фонду. Отримати і надати органу приватизації копію ордеру на квартиру позивач не може, так як ордер про надання жилої площі на даний час не зберігся, а був втрачений при передачі жилих справ по квартирному обліку з вагонного депо Клепарів Львівської залізниці в сільську раду Мостиська-2. Позивач [PERSON] не використав своє право на безоплатну приватизацію житла, що підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою ТВБВ №10013/098 філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» №053 від 06.10.2020 року, з якої вбачається, що позивачу [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] приватизаційні депозитні рахунки для списання коштів на приватизацію житла не відкривалися, житлові чеки не погашалися. Судом встановлено, що з 1989 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивача та членів його сім`ї претензій щодо незаконності їх мешкання у квартирі. В свою чергу, позивач [PERSON] , бажає приватизувати вищевказану квартиру, однак у зв`язку із відсутністю ордера про надання жилої площі не може в законному порядку здійснити своє право на приватизацію, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно вимог ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом передачі квартир (будинків) у власність громадян на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки квартира [ADDRESS] Другі є єдиним житлом для позивача і його втрата є найбільш крайньою формою втручання у право особи на повагу до житла (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява №30856/03) суд вважає, що позивач має право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій він мешкає разом з членами сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Таким чином, враховуючи, що позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте, відсутні документи, на підставі яких він був вселений, та цей факт позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання вчинити відповідачем дії по приватизації квартири підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині визнання незаконної відмови органу приватизації житлового фонду Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області в прийнятті документів на приватизацію квартири без наявності ордеру, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до п. 17 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Відповідно до п. 18 вказаного Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Як вбачається із матеріалів справи, органом приватизації житлового фонду Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області, довідкою від 24.09.2020 року № 02-18/478 не було надано згоду позивачу [PERSON] на приватизацію квартири [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у наданому пакеті документів, який не відповідає вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», відсутня копія ордера про надання житлової площі. Таким чином, суд приходить до висновку, що орган приватизації житлового фонду Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області, діяв в межах Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», тому позовні вимоги в частині визнання незаконною відмови органу приватизації житлового фонду Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області у прийнятті пакету документів на приватизацію квартири, задоволенню не підлягають. VI. Судові витрати Згідно із положеннями статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до позовної заяви позивач [PERSON] просив суд стягнути з відповідача Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області судові витрати, які складаються із витрат пов`язаних із сплатою судового збору на суму 1681,60грн. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача [PERSON] , були задоволені частково, зокрема у повному обсязі задоволено вимогу про зобов`язання органу приватизації житлового фонду Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області прийняти від [PERSON] , [INFO] , який діє через свого представника [PERSON] , [INFO] , документи на приватизацію квартири [ADDRESS] за відсутності ордера на жиле приміщення та здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] за [PERSON] , [INFO] та членами його сім`ї за відсутності ордера про надання жилої площі, тому судовий збір підлягає стягненню у повному обсязі в сумі 840,80 грн. Позовні вимоги позивача [PERSON] щодо визнання незаконною відмови органу приватизації житлового фонду Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області у прийнятті пакету документів на приватизацію квартири [ADDRESS] за відсутності ордера на дану квартиру задоволенню не підлягають, тому судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Outcome: partial