Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Керівник Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області звернувся в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що вироком Перечинського районного суду від 30 травня 2016 року [PERSON] засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України. Вироком апеляційного суду Закарпатської області вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий, а в решті вирок суду залишено без змін. Крім цього, даними вироками суду встановлено, що 18 грудня 2014 року відповідачкою до Управління праці та соціального захисту населення Перечинської РДА подано підроблені документи, а саме довідку про доходи №377 від 17 грудня 2014 року, трудову книжку серії АФ № 237334 та заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг» № 3523 від 18 грудня 2014 року, в яких було зазначено відомості про те, що її співмешканець [PERSON] працевлаштований монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», де і отримує заробітну плату. Управлінням соціального захисту населення Перечинської РДА [PERSON] на підставі вказаних документів було призначено соціальну допомогу як малозабезпеченій сімї, внаслідок чого в порушення Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» та п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року нею було незаконно отримано виплати в сумі 18795,08 грн. Оскільки на даний час вказані кошти відповідачкою не повернуті, а цивільний позов у кримінальному провадженні не предявлявся, тому просить заявлені вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області [PERSON] змінила позовні вимоги, а саме у звязку з добровільним поверненням відповідачкою частини коштів просила стягнути з останньої 17295,08 грн. надміру виплаченої соціальної допомоги. Прокурор Когут О.В. у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] змінений позов визнала повністю та не заперечила проти задоволення такого. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 2, ст. 15 ч. 2 ст. 190 ч. 2, ст. 27 ч. 4 ст. 358 ч. 3, ст. 358 ч. ч. 3, 4 КК України і на підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона не вчинить нового злочину та виконає покладений на неї обовязок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Разом з цим, вироком апеляційного суду Закарпатської області від 08 серпня 2016 року, що набрав законної сили, вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2016 року щодо [PERSON] в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий, яким останній за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27- ч. 3 ст. 358, ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень. В решті вирок суду залишено без змін. Вказаними вироками встановлено, що 18 грудня 2014 року [PERSON] умисно, переслідуючи корисливий мотив, використала підроблені документи, а саме подала до Управління праці та соціального захисту населення Перечинської РДА довідку про доходи №377 від 17 грудня 2014 року, в якій були вказані неправдиві відомості, згідно яких її співмешканець [PERSON] на момент подання заяви працевлаштований монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», де і отримує заробітну плату, трудову книжку серії АФ №237334, в яку було внесено фіктивний запис про те, що [PERSON] з травня 2014 року працевлаштований монтером першого розряду за трудовим договором у ТОВ «Відеотон Україна», а також заяву № 3523 від 18 грудня 2014 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», форма якої затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 96 від 22 лютого 2012 року, в якій були вказані аналогічні неправдиві відомості. На підставі вказаних документів обвинуваченій [PERSON] в порушення Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, було незаконно призначено соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї у сумі 18795,08 грн., чим державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації спричинено матеріальну шкоду на вказану суму. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінетом Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення у разі неповернення таких коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Отже, з врахуванням вищенаведеного, а також того, що відповідачкою отримані виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у добровільному порядку у повному обсязі не повернуті, а вимоги позовної заяви є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню. З відповідачки також підлягає стягненню судовий збір, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved