Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В вересні 2020 року АТ «А-Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 лютого 2018 року уклав із [PERSON] договір. За цим договором АТ «А-Банк» зобов`язався відкрити [PERSON] кредитну лінію та видати платіжну кредитну картку. [PERSON] набув право знімати грошові кошти з кредитної картки та розраховуватися нею, а також зобов`язався повертати зняті ним грошові кошти та щомісячно сплачувати проценти за користування грошовими коштами. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому АТ «А-Банк» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 17931 гривень 53 копійки, що складається: з заборгованості за кредитом - 12871 гривень 21 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом - 5060 гривень 32 копійки. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Шкапенко О.В. надав до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просив здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні частково визнав вимоги за пред`явленим позовом. Зокрема, пояснив, що не визнає заборгованість по відсоткам у розмірі 5060 гривень 32 копійки. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.24-25). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 16 лютого 2018 року АТ «А-Банк» видав [PERSON] платіжну кредитну картку, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.5). За допомогою кредитної картки [PERSON] набув право знімати грошові кошти та розраховуватися ними, а також зобов`язався повернути зняті ним грошові кошти. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права та практика Верховного Суду, якими суд керується при вирішенні спору. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У такому випадку кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд виключно шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач знімав з кредитної картки грошові кошти та розраховувався ними. Тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 17931 гривень 53 копійки, яка складається з основного боргу - 12871 гривень 21 копійки, відсотки, нараховані на основну суму боргу - 5060 гривень 32 копійки, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 03 вересня 2020 року (а.с.4). Разом з цим, суд звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ «А-Банк» відсотків за користування кредитом. Оскільки, за змістом анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаної відповідачем (а.с.5) відсутня умова про розмір процентної ставки за користування кредитом. Тоді як витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк (а.с.6-11) не підписувався відповідачем, що свідчить про те, що сторони не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитними коштами. Тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 5060 гривень 32 копійки, відсутні. Викладене у повній мірі узгоджується зі змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 12871 гривень 21 копійки. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №1022862723 від 03 вересня 2020 року (а.с.18) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «А-Банк» сплатив судовий збір у розмірі 2102 гривні. Позов АТ «А-Банк» задоволений частково, а саме 71,78% (12871,21 / 17931,53 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1508 гривень 82 копійки (2102 / 100% ? 71,78%). На підставі викладеного та

Outcome: partial