Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 лютого 1989 року секретарем Костянтинівської сільської ради Смілянського району, [PERSON], що на той час перебував у шлюбі з [PERSON], набув право власності на будинок з надвірними спорудами по вул. Піонерській, 28, в с. Костянтинівці. З 1992 року він самочинно розпочав перебудовувати будинок. 14 вересня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 6 травня 2010 року на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду від 14 жовтня 2009 року право власності на 1/2 частину будівель і споруд, розташованих за наведеною адресою, було зареєстроване за [PERSON] 3 лютого 2014 року між [PERSON] і ПАТ «Черкасиобленерго» було укладено договір на електропостачання будинку по вул. Піонерській, 28, в с. Костянтинівці. 22 грудня того ж року [PERSON] звернулась до Смілянського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» із заявою про відключення будинку від електропостачання, оскільки в ньому ніхто не живе. 10 лютого 2015 року працівниками Смілянського РЕМ будинок було відєднало від електропостачання. 10 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Смілянського РЕМ із заявою про підєднання будинку до електропостачання і укладення з ним договору на постачання електроенергії. В заяві було відмовлено у звязку з відсутністю згоди другого співвласника будинку на укладення договору з [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до Смілянського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» та [PERSON], в якому стверджував, що з 1989 року особовий рахунок на електропостачання наведеного будинку було оформлено на нього. Смілянський РЕМ незаконно без його згоди уклав договір на електропостачання будинку з [PERSON], в подальшому незаконно відєднав будинок від електропостачання і продовжує порушувати його права як споживача послуг, відмовляючись поновити електропостачання та укласти з ним договір на електропостачання будинку. Позивач просив суд зобовязати Смілянський РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» відновити електропостачання будинку № 28 по вул. Піонерській в с. Костянтинівці та укласти з ним договір на постачання електроенергії. Він також просив стягнути на його користь солідарно зі Смілянського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» та [PERSON] відшкодування 5000 грн. моральної і 5000 грн. матеріальної шкоди. Під час розгляду справи суд замінив відповідача зі Смілянського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» на ПАТ «Черкасиобленерго». В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю і пояснив, що з 2013 року не живе по вул. Піонерській, 28, в с. Костянтинівці. З дружиною [PERSON], її неповнолітнім сином та спільними дітьми, 2011 і [INFO], живе по вул. Давиденка, 6, в цьому ж селі. В будинку крім них живуть четверо родичів дружини. У звязку з відсутністю електроенергії він позбавлений можливості перейти жити на перший поверх будинку № 28 по вул. Піонерській в с. Костянтинівці, який є придатним для проживання, а також закінчити будівельні роботи на другому поверсі. Оскільки він є споживачем послуг ПАТ «Черкасиобленерго» з 1989 року, договір на електропостачання будинку з [PERSON] було укладено незаконно. Відповідно, ПАТ «Черкасиобленерго» зобовязане укласти договір з ним. Та обставина, що співвласник будинку не дає на це згоди, не повинна враховуватись, оскільки він є належним споживачем послуг, а [PERSON] в будинку не живе і свідомо чинить йому перешкоди в користуванні будинком. Заявлені ним матеріальні збитки складаються з коштів, які йому доведеться витратити у звязку з підключенням будинку до електропостачання; крім того, 5000 грн. він сплатив за електроенергію, спожиту по вул. Давиденка, 6, в с. Костянтинівці. Моральна шкода полягає у переживаннях, повязаних з неможливістю впродовж року жити у власному будинку. Крім того, з метою відновлення електропостачання він змушений звертатись до різних інстанцій, в т.ч. до суду. Представник позивача також підтримала позов і додатково пояснила, що договір на електропостачання з [PERSON] було укладено без надання нею повного переліку потрібних для цього документів. Цей договір розірвано 3 лютого 2014 року, тому Смілянський РЕМ не має підстав для відмови в укладенні договору з [PERSON] Заявлені позивачем матеріальні збитки це кошти, які йому доведеться витратити для відновлення електропостачання будинку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Її представник просив в позові відмовити, оскільки позивач не живе в будинку № 28 по вул. Піонерській в с. Костянтинівці більше 5 років. Оскільки [PERSON] продовжувала жити за цією адресою і є співвласником будинку, вона звернулась до Смілянського РЕМ із заявою про укладення договору про електропостачання. [PERSON] написав заяву до РЕМ, щоб з [PERSON] розірвали договір на енергопостачання. В подальшому це було зроблено за заявою [PERSON] Представник відповідачки вважає, що вона не порушувала прав позивача, оскільки реалізувала своє право користування будинком. Представник звернув увагу суду, що [PERSON] здійснив самочинну перебудову будинку, в т.ч. добудував другий поверх, однак до Смілянського РЕМ подав копію технічного паспорту на будинок, в якій не зазначені самочинно збудовані споруди. Представник відповідачки вважає, що підключення електроенергії до недобудованого будинку може призвести до короткого замикання і пожежі. Представник ПАТ «Черкасиобленерго» позов не визнала і пояснила, що особовий рахунок на постачання електроенергії було виписано на [PERSON] в 1989 році. 3 лютого 2014 року [PERSON] як представник [PERSON] звернувся до Смілянського РЕМ із заявою про укладення договору на користування електроенергією, до якої приєднав, зокрема, рішення суду про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину будинку № 28 по вул. Піонерській в с. Костянтинівці. В цей же день договір було укладено. Позивача про укладення і розірвання договору не повідомляли, оскільки з ним не укладався договір на постачання електроенергії в наведений будинок. 22 грудня 2014 року [PERSON] подала заяву про відключення електропостачання будинку, що і було зроблено 10 лютого 2015 року. 23 березня 2015 року Смілянський РЕМ повідомив [PERSON] про розірвання договору, оскільки на його укладення відсутня згода співвласника будинку. 24 квітня 2015 року договір було розірвано. 22 грудня 2014 року [PERSON] подала заяву про припинення електропостачання будинку. Відповідно до п. 5.1. Правил користування електричною енергією споживання електричної енергії без договору не допускається. Договору з [PERSON] укладено не було, тому Смілянський РЕМ правомірно відключив будинок від електропостачання. З цієї ж причини неможливо відновити електропостачання будинку, адже співвласники користуються належним їм майном за спільною згодою, а згода [PERSON] на укладення договору відсутня. З технічної точки зору підключення до електропостачання недобудованого будинку можливе. Позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 23 лютого 1989 року секретарем Костянтинівської сільської ради Смілянського району за реєстровим № 53, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 28 по вул. Піонерській в с. Костянтинівці. Як встановлено оглядом інвентарної страви на будинок, на підставі цього договору в 1989 році право власності [PERSON] було зареєстроване у Смілянському БТІ. Чинна на той час стаття 151 ЦК України 1963 року «Поняття зобовязання і підстави його виникнення» визначала, що в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязується вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обовязку. Зобовязання виникали з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦК України 1963 року договір вважався укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Сторони по справі визнали, що з часу придбання будинку [PERSON] та [PERSON] почали жити в ньому, в 1989 році Смілянський РЕМ відкрив на імя позивача особовий рахунок на користування електроенергією № 1706357. Це підтверджує, що між [PERSON] та електропостачальною організацією було укладено договір на постачання електричної енергії. Сторони визнали, що ПАТ «Черкасиобленерго» постачало [PERSON] електричну енергію як власнику цього особового рахунку до 3 лютого 2014 року без укладення письмового договору на електропостачання. Таким чином, між [PERSON] та енергопостачальною організацією існував усний договір на постачання електричної енергії. У відповідності з рішенням Смілянського міськрайонного суду від 14 жовтня 2009 року по справі № 2-2827/2009 та ухвалою від 10 листопада 2009 року по цій же справі, за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину будинковолодіння № 28 по вул. Піонерській в с. Костянтинівці Смілянського району готовністю 77%. Згідно з наданими сторонами відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі цього рішення [PERSON] 6 травня 2010 року зареєструвала право власності на 1/2 частину обєкту незавершеного будівництва за цією адресою а.с. 41-44, 89, 90). З цього часу на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 331 ЦК України у неї виникло право власності на 1/2 частину будівель і споруд, розташованих за цією адресою. Суд оглянув інвентарну справу Смілянського відділку ЧООБТІ. Відповідно до наявних у ній планів будинку та схематичними планами земельної ділянки, в період часу з 25 жовтня 1992 року по 13 серпня 2009 року до будинку № 28 по вул. Піонерській в с. Костянтинівці (позначеному літ. «А») самочинно було добудовано другий поверх та прибудови «а1, а2», на подвірї самочинно збудовано сарай «В»; житловий будинок «А-2» (другий поверх добудованого будинку) не здано в експлуатацію. Станом на 8 серпня 2014 року та 28 липня 2015 року ступінь готовності незавершеного будівництвом житлового будинку «А-2» становив 91%, надбудов «а2» - 77%. На підставі ч. 1 ст. 128 ЦК України 1963 року позивач набув право власності на будинок з надвірними спорудами по вул. Піонерській, 28, в с. Костянтинівці 23 лютого 1989 року. Після поділу будинку в його власності залишилась 1/2 розташованих за цією адресою будівель і споруд, право власності на які він зареєстрував 24 грудня 2014 року. Суд погоджується з твердженням представника ПАТ «Черкасиобленерго», що на підставі ч. 1 ст. 358 ЦК України [PERSON] та [PERSON] як співвласники будинку здійснюють право спільної часткової власності за їхньою згодою. Представник ПАТ «Черкасиобленерго» визнала, що 3 лютого 2014 року [PERSON] як представник [PERSON] звернувся до Смілянського РЕМ із заявою про укладення договору на користування електричною енергією, в додатках до якої був витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 6 травня 2010 року. Абзацом 2 п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28, визначено, що споживання електричної енергії без договору не допускається. Відповідно до пп. 1 п. 10.2 Правил споживач електричної енергії зобовязаний користуватись електричною енергією виключно на підставі договору. На підставі пп. 1 п. 8.2. Правил постачальник електричної енергії за регульованим тарифом зобовязаний укладати договори про постачання електричної енергії з усіма споживачами, які заявили про бажання купувати електричну енергію та обєкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. Відповідно до наведеного суд погоджується з твердженням представника ПАТ «Черкасиобленерго», що за відсутності письмового договору на користування електричною енергією у будинку по вул. Піонерській, 28, в с. Костянтинівці такий договір належало укласти з [PERSON] Але на підставі пп. 1 п. 8.2. Правил та ч. 1 ст. 358 ЦК України договір з [PERSON] можна було укласти лише за наявності згоди на це [PERSON] Суд погоджується з твердженням представника ПАТ «Черкасиобленерго», що підприємство не могло цього зробити, оскільки [PERSON] по вул. Піонерській, 28, в с. Костянтинівці не жив і не повідомив Смілянський РЕМ про нове місце проживання. Однак це не надає законності діям ПАТ «Черкасиобленерго». Хоча ПАТ «Черкасиобленерго», підписавши договір з [PERSON], порушило вимоги ч. 1 ст. 358 ЦК України та пп. 1 п. 8.2. Правил, однак внаслідок цього права [PERSON] як споживача електроенергії порушено не було: оскільки наведений будинок співвласники не поділили в натурі і повинні були користуватись ним спільно, то надання в будинок електроенергії за рахунок [PERSON] надало можливість і [PERSON] користуватись електроенергією. 22 грудня 2014 року [PERSON] подала заяву до Смілянського РЕМ про відключення будинку від електропостачання (а.с. 51). Враховуючи, що споживач просила припинити електропостачання з міркувань дотримання техніки безпеки, в будинку більше ніхто не жив, а договір було укладено з [PERSON], відключення електроенергії було правомірним. Оскільки [PERSON] відмовилась від послуг ПАТ «Черкасиобленерго», а [PERSON] стверджував про незаконність укладення з нею договору, на підставі ч. 1 ст. 358 ЦК України та пп. 1 п. 8.2. Правил ПАТ «Черкасиобленерго» 10 лютого 2014 року правомірно розірвано укладений з нею договір на користування електричною енергією. 10 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Смілянського РЕМ із заявою про укладення з ним договору на користування електричною енергією та відновлення електропостачання будинку № 28 вул. Піонерській в с. Костянтинівці; до заяви приєднав документи, які підтверджують його право власності. Листом від 23 березня ц.р. директор Смілянського РЕМ повідомив [PERSON], що відповідно до вимог ст. 358 ЦК України заявнику належить одержати згоду на підключення будинку у співвласника [PERSON] (а.с. 14). Позивач 23 березня 2015 року звернувся до [PERSON] із заявою про надання згоди на укладення договору на користування електричною енергією (а.с. 15). Оскільки відповіді йому надано не було, 3 серпня 2015 року він повторно подав заяву начальнику Смілянського РЕМ на відновлення електропостачання будинку і укладення з ним договору (а.с. 20). На той час начальник Смілянського РЕМ вже одержав заяви [PERSON] від 3 і 27 квітня 2015 року про відмову у наданні згоди на відновлення електропостачання будинку № 28 вул. Піонерській в с. Костянтинівці (а.с. 52, 53). На підставі пп. 1 п. 8.2. Правил користування електричною енергією та ч. 1 ст. 358 ЦК України начальник Смілянського РЕМ правомірно відмовив позивачу в заяві. Однак відсутність згоди [PERSON] і повязана з цим відмова начальника РЕМ укласти договір не позбавляли позивача можливості відновити електропостачання будинку: пунктом 1.14 Правил постачання електричної енергії визначено, що спірні питання між споживачем та постачальником електричної енергії розглядаються в межах наданих законодавством повноважень судом. Відповідно, звернення [PERSON] до суду з даним позовом і є способом реалізації права споживача на укладення договору про постачання електричної енергії за відсутності на це згоди співвласника будинку. На підставі ст. 25 ЗУ «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж. Згідно з розділом 5, пп. 1 п. 10.2 Правил користування електричною енергією ПАТ «Черкасиобленерго» зобовязане укласти з [PERSON] договір за умови подання відповідної заяви з документами, визначеними в п. 5.4 Правил. Судом встановлено, що між ПАТ «Черкасиобленерго» і [PERSON] до 3 лютого 2014 року діяв усний договір на постачання електричної енергії в будинок № 28 вул. Піонерській в с. Костянтинівці. Оскільки відповідний договір з [PERSON] було укладено незаконно без згоди з позивачем, а подальше припинення електропостачання будинку призвело до порушення прав [PERSON] як співвласника, постачання електричної енергії в будинок має бути відновлене (за умови підписання договору з позивачем) за рахунок ПАТ «Черкасиобленерго». У звязку з цим вимоги [PERSON] про відшкодування витрат на підключення будинку до електропостачання не підлягають до задоволення. Твердження позивача про сплату ним 5000 грн. за електроенергію, спожиту по вул. Давиденка, 6, в с. Костянтинівці, не доведеного відповідними доказами. Крім того, позивач визнав, що в цей будинок він перейшов жити щонайменше за 2 роки до відєднання від електроенергії будинку № 28 вул. Піонерській; цей перехід не був повязаний з обставинами, що є підставою позову. Позивач вимагає відшкодування моральної шкоди з ПАТ «Черкасиобленерго», оскільки Смілянський РЕМ діями, зазначеними в позовній заяві, порушив його права. Однак судом встановлено, що дії ПАТ «Черкасиобленерго» (за винятком укладення договору з [PERSON]В.) були правомірними, а укладення договору на постачання електричної енергії з [PERSON], хоча формально суперечило вимогам пп. 1 п. 8.2. Правил та ч. 1 ст. 358 ЦК України, однак фактично не призвело до порушення прав позивача, який мав можливість продовжувати користуватись електричною енергією в будинку, співвласником якого він є. Вимоги про відшкодування моральної шкоди з [PERSON] ґрунтуються на твердженні, що вона перешкоджає позивачу в користуванні будинком і вчинила протиправно, надавши документи на переоформлення особового рахунку, який раніше належав [PERSON] Суд не вважає, що відмова [PERSON] від електропостачання наведеного будинку була неправомірною. Однак судом встановлено, що [PERSON] не зверталась до ПАТ «Черкасиобленерго» із заявою про оформлення на неї особового рахунку (вона звернулась із заявою про укладення договору на постачання електричної енергії). Відмова [PERSON] у наданні згоди [PERSON] в укладенні договору на постачання електричної енергії не є протизаконною, оскільки закон не зобовязує її надавати таку згоду, а законом передбачено розвязання такого спору співвласників у суді. Таким чином, під час судового розгляду не підтвердились підстави, з яких позивач вимагав відшкодування моральної шкоди. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України [PERSON] не надав доказів, які підтверджують його моральні страждання, їх глибину і тривалість. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed