Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Кредитна спілка \~«Істок» (надалі КС «Істок») в особі представник позивача Драченка Валерія Анатолійовича, 18.09.2018 звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з нього заборгованість по Кредитному договору ДКХ- 1877 від 09.10.2018 у розмірі 50\~248,04 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 09.10.2017 між КС\~«Істок» та членом КС\~«Істок» Марченком О.С. був укладений Кредитний договір ДКХ-1877. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Позичальник отримав кредит у сумі 25 000 ( двадцять п`ять тисяч грн.) 00 коп. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців - до 09 жовтня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 0,001% річних. Плата за надання кредиту становить 33.56 грн. щоденно. Крім того, у зв`язку із порушенням позичальником умов договору (графіку повернення кредиту), 26.04. 2018 було укладено Додатковий договір №1 до вказаного вище договору. Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами Договору. У зв`язку з порушенням умов Кредитного договору щодо несвоєчасного погашення кредиту згідно з графіком, 24.05.2018., відповідачу було надіслано лист - попередження про наявність заборгованості та з вимогою погашення заборгованості по Кредитному договору, однак у добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з [PERSON] суму\~заборгованості за\~кредитним\~договором у загальному розмірі 50248,87 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту\~14777,73 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам\~0,22 грн., заборгованості по платі 18524,87 грн., інфляційних нарахувань 266,42 грн., 100% річних згідно \~ст.625 ЦК України\~ 11678,80 грн., штрафу 5000 грн., а також судового збір. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на заперечував проти ухвалення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8\~ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч.3\~ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, клопотань, в тому числі і про відкладення розгляду справи тощо не подав у зв`язку з чим, на підставі ухвали винесеної на місці, проведено розгляд даної справи \~на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Судом встановлено, що ухвалою суду від 24.09. 2018 провадження у справі відкрите з її розглядом в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін(а.с.45,46). 21.11. 2018 [PERSON] надано відзив в якому він позов визнав частково. Проти задоволення позову заперечує частково, посилаючись на те, що є учасником бойових дій і під час особливого періоду з нього не можуть бути стягнені відсотки в сумі 11678,80 грн. та штраф 5000 грн. (а.с.59). Те що він подавав заяву до КС «Істок» про прийняття в члени спілки, сплатив вступний внесок, набув членства та на підставі заяви від 09.10. 2018 отримав кредит у розмірі 25000 грн. який мав повернути до 09.10. 2018, не заперечує(а.с.58,59). У відповіді на відзив КС «Істок» із запереченнями відповідача не погодилася, вважаючи свої вимоги як фінансової установи обґрунтованими(а.с.73-76). Ухвалою суду від 03.10.2019, за клопотанням [PERSON] , у судовому засіданні у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручене Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, оскільки [PERSON] заперечував свій підпис на Додатковому договорі №1 від 26.04. 2018. На час проведення експертизи провадження зупинене. Оплату за проведення експертизи покладено на [PERSON] . Листом зазначеної установи від 02.05. 2019 повідомлено суд про залишення експертизи без виконання та зняття із провадження у зв`язку із її неоплатою [PERSON] . Як передбачено ч.ч.1,3 ст. 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або з ініціативи суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу(ч.1). Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено (ч.3). За таких обставин провадження у справі ухвалою суду від 13.06. 2019 було поновлено та продовжено зі стадії на якій воно було зупинено. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є членом КС «Істок» про що вказав у відзиві. Крім того ця обставина підтверджена письмовою заявою [PERSON] про прийняття в члени спілки, витягами із протоколів засідань Правління та Спостережної ради спілки(а.с.12-16). Кредитна спілка «Істок», є юридичною особою, має свій статут, та ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, про що свідчать надані фотокопії документів(а.с.22-30). 09 жовтня 2017 року між КС\~«Істок»\~та [PERSON] був укладений Кредитний договір ДКХ- 1877, згідно умов якого спілка\~\~зобов`язалася надати позичальнику грошові кошти в сумі 25 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути наданий кредиті виконати свої обов`язки за договором у повному обсязі. Строк дії договору становить 12 календарних місяців - до 09 жовтня 2018 року але не менше ніж строк повного виконання стороною своїх зобов`язань за договором. Спілкою виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором ДКХ- 1877 від 09.10.2017 щодо видачі кредиту. Цю обставину [PERSON] у відзиві також визнав. Відповідно до ч.2\~ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.5 Договору плата за надання кредиту становить 33,56 грн. Відсоткова ставка за користування кредитом за даним Договором становить 0,001 % річних. Згідно до п.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платіж, що складаються з нарахованої плати, частини кредиту та процентів за користування кредитом, до дати та у розмірі вказаному в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань (далі по тексту - Графік) що наведено у додатку до Договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно до п.4.3 Кредитного договору платежі проводяться Позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 31.08.2018 утворилась заборгованість у загальному розмірі 50248,04 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту\~14777,73 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам\~0,22 грн., заборгованості по платі 18524,87 грн., інфляційних нарахувань 266,42 грн., 100% річних згідно \~ст.625 ЦК України\~ 11678,80 грн., а штрафу 5000 грн. що підтверджується наданим позивачем розрахунком(а.с.36). З матеріалів позову вбачається, що 04.06.2018 відповідачу було надіслані лист повідомлення про звернення до суду, який він отримав(а.с.33,34). Статею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2ст.1050\~ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень\~ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами(\~ст.629 ЦК України\~). Відповідно до положень ст.ст.525,526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (\~ст.611 ЦК України\~). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (\~ст.610 ЦК України\~). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення\~невиконання зобов`язання в обумовлений строк. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Заперечення відповідача цих висновків суду не спростовують. Так із Додаткового договору №1 від 26.04. 2018 вбачається, що він був укладений СП «Істок» із [PERSON] у зв`язку із порушенням позичальником графіку повернення кредиту. У новій редакції викладено п.2.5 основного договору. Як на підставу часткового невизнання позову [PERSON] вказав на те, що цей додаток він не підписував. За обставин як зазначено вище була призначена судова почеркознавча експертиза. При цьому клопотання про її призначення заявив саме [PERSON] У судовому засіданні 03.01. 2019 [PERSON] були роз`яснені положення ст.ст. 102- 109 ЦПК України в тому числі і про ймовірну вартість коштів які він має сплатити для проведення експертизи та наслідки ухилення від її проведення. Від забезпечення її проведення [PERSON] ухилився шляхом несплати коштів за експертизу. Як передбачено ч.1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Щодо позивача. На вимогу суду позивач, для забезпечення проведення експертизи, надав оригінал вказаного вище додатку до договору, отже від проведення експертизи не ухилявся. На підставі ч.1 ст. 109 ЦПК України суд визнає, що [PERSON] не доведено недійсність його підпису на Додатковому договорі №1 від 26.04. 2018. Крім того вимоги позивача достатньо обґрунтовані основним договором позики. Щодо застосування до правовідносин які склалися між позичальником та позикодавцем ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», суд виходить з такого. Законом України № 1275-VІІ від 20.05.2014 року\~внесено відповідні зміни до\~Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме\~статтю 14 вказаного Закону\~доповнено пунктом 15 про те, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним\~з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Особливий період в Україні введено в дію\~Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року, що набув чинності з 18.03.2014року, з дня його опублікування у офіційному виданні «Голос України» від 18.03.2014 року № 49. Згідно правових висновків, які викладені у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (провадження № 61-1664св17), від 21.02.2018 у справі № 211/1546/16-ц (провадження № 61-4255св18), від 30.05.2018 у справі № 521/12726/16-ц (провадження № 61-16144св18) та в ухвалі від 11.06.2018 у справі № 127/13998/17 (провадження № 61-11716св18), якою виправлено описку в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 127/13998/17 (провадження № 61-11716св18), особливий період діє безперервно в Україні від 17.03.2014 року по теперішній час. У відповідності до ч. ч. 5, 6\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Отже з початку і до закінчення особливого періоду військовослужбовцям, а резервістам та військовозобов`язаним\~з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов' язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. [PERSON] є учасником бойових дій, що вбачається із посвідчення серії [NUMBER] та записів у військовому квитку. Разом із тим із військового квитка Марченка Серії [NUMBER] вбачається, що з військової служби він був звільнений 06.03. 2018 за відмову від подальшого навчання. Тобто після 06.03.2018 [PERSON] уже не був військовослужбовцем. Він заперечує проти стягнення з нього 100% річних 11678,80 грн та штрафу у розмірі 5000 грн. Разом із тим із розрахукку стягнення заборгованості вбачається, що 100% річних та штраф з нього стягуються за період з 26.04. по 31.08. 2018, тобто в період коли він уже не був військовослужбовцем оскільки звільнився із віськової служби за власним бажанням. Отже вимоги позивача і в цій частині правомірні. Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, згідно частини 2\~статті 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для його задоволення. На підставі викладеного ст.ст. 509, 512-517, 525, 526, 549, 610, 611, 626, 629, 1048-1050, 1054 ЦП України,

Outcome: approved