Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. 05.06. 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилаючись на відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрати почуття любові один до одного, просить суд розірвати шлюб без надання строку на примирення, ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове підготовче засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання належним чином повідомлена. Позивачка подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання належним чином повідомлений. Відповідач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи у її відсутність, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1998 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 15 серпня 1998 року (а.с. 8). Від спільного життя мають чотирьох дітей, двоє з яких [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] неповнолітні. Позивач та відповідач на даний час проживають разом, проте на разі спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та фактично припинили шлюбні відносини. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам одного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір стягується із відповідача. Судом також встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно квитанції від 05.06.2019 року сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с. 1). Так як суд задовольняє позов повністю, судові витрати у справі складають 768,40 грн. судового збору та у відповідності до положень ст.ст. 133, 141ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі. З цих підстав,

Outcome: approved