Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зазначало, що 25.01.2016 о 14 год. 15 хв. по вул. Кіпріанова, 2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися: автомобіль «Хонда», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіль «Рено», н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ 520», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно з постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2016 винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ було виплачено [PERSON] 13 282,69 грн. - на відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1000 грн. - на відшкодування витрат за проведення експертизи. Посилаючись на те, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншій особі, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, просило стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ 13 282,69 грн. на відшкодування шкоди в порядку регресу, 1000 грн. на відшкодування витрат за проведення експертизи та судовий збір у розмірі 1762 грн. У судове засіданні представник позивача не з`явився. Подав до суду заяву про подальший розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. У зв`язку з тим, що повістка, адресована [PERSON] була повернута поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, в силу норм ст. 128 ЦПК України [PERSON] є таким, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 25.01.2016 о 14 год. 15 хв. по вул. Кіпріанова, 2 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися: автомобіль «Хонда», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобіль «Рено», н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «БМВ 520», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2016 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] (а.с. 11). 04.08.2016 [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 8, 19). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, наданого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля автомобіль «Рено», н.з [NUMBER] , становить 14553 25 грн. (а.с. 12-16). Відповідно до наказів МТСБУ від 10.11.2016 № 8748, 16.03.2017 № 2242 визначено до сплати [PERSON] 13282 грн. 69 коп. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 1000 грн. на відшкодування витрат за проведення експертизи (а.с. 21). На підтвердження сплати зазначених сум надано платіжні доручення № 8748рв від 11.11.2016, № 2242рв від 16.03.2017 (а.с. 22). 11.11.2016, 29.03.2018 МТСБУ було надіслано на адресу відповідача вимогу про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 23-24). Однак, відповідач не відшкодував МТСБУ шкоду в порядку регресу. Відповідно до п. п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з матеріалів справи, МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Ураховуючи те, що згідно з постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2016 [PERSON] є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.01.2016, відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ виплатило [PERSON] 13282 грн. 69 коп. страхового відшкодування, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та на підставі п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягненню з відповідача на користь позивача 13282 грн. 69 коп.. на відшкодування шкоди в порядку регресу. До того ж, МТСБУ у позові просить стягнути з відповідача на його користь витрати на проведення експертизи в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оскільки відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» не передбачено відшкодування витрат на проведення експертизи, позов в частині стягнення 1000 грн. витрат на проведення експертизи задоволенню не підлягає. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial