Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Керівник Костянтинівської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Катеринівської сільської ради Костянтинівського району до [PERSON] про стягнення збитків заподіяних порушенням законодавства про природно-заповідний фонд. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням письмових уточнень, посилався на те, що за результатами опрацювання інформації Державної екологічної інспекції в Донецькій області встановлено, що 11 квітня 2016 року о 10-20 год. [PERSON] на території водосховища Регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик», розташованого на землях Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області здійснював незаконну ловлю риби кубарем та виловив 350 шт. риби «окунь», чим порушив п.п. 3.15, 4.6 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, заподіявши внаслідок незаконного вилову риби збитки у розмірі 49350 грн., розрахунок завданої шкоди проведений на підставі постанови КМУ № 541 від 24 липня 2013 року оскільки адміністративне правопорушення було вчинене [PERSON] на території Регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик», що відноситься до об*єктів природно-заповідного фонду. Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 233/2447/16-п від 24 травня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. На даний час збитки, завдані відповідачем незаконним добуванням об*єктів тваринного світу, ним не відшкодовані. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Катеринівської сільської ради\~Костянтинівсьокго району \~матеріальні збитки у розмірі 49 350 гривень, вирішивши питання про відшкодування судових витрат на користь їх платника. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставин, викладені у позовній заяву з урахуванням додаткових пояснень (а.с. 59-60), вказуючи, що внаслідок незаконного вилову риби позивачем була завдана шкода, розмір якої розрахований вповноваженою на це Державною екологічною інспекцією на підставі спеціальної методики, затвердженої ПКМУ № 541 від 24 липня 2013 року, жодні інші такси для обчислення розміру шкоди застосуванню в даному випадку не підлягають, так як незаконне добування риби мало місце на території РЛП «Клебан-Бик», віднесеної до об*єктів природно-заповідного фонду. Зазначив, що в даному випадку збитки завдані саме незаконним добуванням риби, яка була передана на зберігання відповідачу [PERSON] під розписку. Крім того зазначив, що даний позов подано в інтересах Катеринівської сільської ради, на території якої знаходиться водосховище РЛП «Клебан-Бик» та до бюджету якої в силу вимог закону підлягають зарахуванню кошти у рахунок відшкодування завданих збитків. Представник Катеринівської сільської ради до суду не з*явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 46). Відповідач у судове засідання не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності за участі його представника (а.с. 72). Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи що фактично шкода внаслідок дій відповідача завдана не була, оскільки виловлена ним риба була живою, її можна було відпустити у воду. Зазначив, що в даному випадку на його думку між діями відповідача та заподіяними збитками відсутній причинно-наслідковий зв*язок. Крім того, як у протоколі, так і в постанові суду не вказано про наявність збитків та їх розмір, відсутні посилання на норми законодавства про охорону природно-заповідного фонду. На його думку, з цієї підстави у тому випадку, якщо суд дійде висновку про наявність вини відповідача у заподіянні матеріальної шкоди, позов слід задовольнити частково на підставі наданого на його запит розрахунку збитків, проведеного на підставі\~Постанови КМУ №1209 від 21.11.2011 року. Вказав, що на його думку Катеринівська сільська рада не є належним позивачем за цим позовом, так як правом на звернення до суду з такими позовними вимогами мають органи рибоохорони. Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, з*ясувавши позицію представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.\~ Згідно з чинною редакцією Закону України «Про прокуратуру», у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, на підставі чого даний позов пред*явлено Костянтинівською місцевою прокуратурою. Як вбачається з протоколу № 2-180 від 11 квітня 2016 року, складеного начальником відділу служби держохорони ПЗФ [PERSON] (а.с. 13-14), [PERSON], [INFO], 11 квітня 2016 року о 10-20 год. на водоймі «Клебан-Бик» здійснювався лов риби забороненим знаряддям кубарем (металевий каркас, обтягнутий капроновою сіткою, d 5 мм), у період нересту без правовстановлюючих документів; незаконно виловлено окунь звичайний у кількості 350 шт.; чим порушено ст.ст. 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 17, 34 Закону України «Про тваринний світ», п.п. 3.13, 3.14, 3.15, 4.1, 4.2 Правил любительського та спортивного рибальства» № 19 від 15 лютого 1999 року. Згідно зазначення у відповідній графі протоколу внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державні заподіяна шкода незаконний лов риби, згідно додатку 7 постанова КМУ № 541 від 24 липня 2013 року. Таким чином, вказано законодавчий акт з методикою, на підставі якої має бути визначений розмір матеріальної шкоди у даному випадку згідно встановленої кількості незаконно здобутих об*єктів тваринного світу. Цим спростовуються доводи представника відповідача про те, що протокол про адміністративне правопорушення № 2-180 від 11 квітня 2016 року відносно [PERSON] не містить зазначення про завдану внаслідок незаконного вилову риби шкоду та підстав проведеного розрахунку збитків. Як зазначено у вказаному протоколі порушником [PERSON] (а.с. 14) ним не заперечувався факт незаконного вилову риби у встановленому місці та не оспорювалася її кількість. Згідно копії розписки від 11 квітня 2016 року [PERSON] зобов*язався зберегти виловлену рибу у кількості 350 шт. окуня до рішення суду (а.с. 73). Факт вчинення даного правопорушення у судовому засіданні визнано стороною відповідача. Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2016 року (а.с. 16) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Як вбачається з повідомлень Державної екологічної інспекції у Донецькій області (а.с. 10-11, 12) факт незаконного добування об*єктів тваринного світу [PERSON] мав місце на території Катеринівської сільської ради Костянтинівського району. Згідно розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконного добування об*єктів тваринного світу на території регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик» водосховища Клебан-Бик, розташованого на землях Костянтинівського району Донецької області, в нерестовий період 2016 року (а.с. 15), його проведено на підставі «Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд у межах територій та об*єктів природно-заповідного фонду», затверджених Постановою КМУ від 24 липня 2013 року №541, додатку 7 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавствав про природно-заповідний фонд внаслідок незаконного добування чи знищення об*єктів тваринного світу, пошкодження або знищення їх жител та споруд місць перебування і розмноження», згідно даних протоколу № 2-180 від 11 квітня 2016 року, складеного начальником відділу служби держохорони ПЗФ. Так, у нерестовий період 2016 року у водосховищі Клебан-Бик на території РЛП «Клебан-Бик» розташованого на землях Костянтинівського району Донецької області, добуто забороненими знаряддями лову (кубарем) 350 шт. окуня звичайного, розмір шкоди за 1 екз. (за 1 кг) складає 141 грн., що дорівнює (350 шт. х 141 грн.) 49350 грн. (а.с. 15). Вказаний розрахунок проведений уповноваженим на це органом Державною екологічною інспекцією у Донецькій області на підставі «Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року № 429 (п. 6.11), перевірений судом та є вірним. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В силу ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.2 та ч.4\~ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч.2\~ст.63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Частиною другою\~статті 10 вказаного закону\~передбачено, що громадяни відповідно до закону зобов'язані, зокрема, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно із ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» порушення вимог цього Закону тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність відповідно до закону. В силу ч. 1 ст. 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд» регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об'єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення. Як встановлено в судовому засіданні порушення щодо незаконного лову риби в нерестовий період 2016 року допущено відповідачем на території регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик» водосховища Клебан-Бик, розташованого на землях Костянтинівського району Донецької області, відповідальність за вчинення якого передбачена вищевказаними законодавчими актами. Згідно\~ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. На підставі ст.ст.\~47,\~69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Як вбачається з повідомлень Державної екологічної інспекції у Донецькій області (а.с. 10-11, 12) факт незаконного добування об*єктів тваринного світу [PERSON] мав місце на території Катеринівської сільської ради Костянтинівського району. Таким чином судом встановлено, що в результаті незаконного вилову риби відповідачем спричинено шкоду Катеринівській сільській раді Костянтинівського району, яка є розпорядником коштів місцевого бюджету, у розмірі 49350 гривень, тому суд, відхиляючи доводи представника відповідача щодо неналежного позивача у справі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про те, що в даному випадку слід керуватися розрахунком збитків, завданих внаслідок незаконного добування об*єктів тваринного світу, проведеним за запитом адвоката [PERSON] охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Донецькій області відповідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об*єктах України», затверджених Постановою КМУ від 21 листопада 2011 року № 1209, за яким загальний розмір збитків складає 5950 грн. (350 екз. окуня х 17 грн. розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) (а.с. 67-68), оскільки в даному випадку у зв*язку з вчиненням порушення правил використання об*єктів тваринного світу на території із спеціальним природоохоронним режимом на території регіонального ландшафтного парку, залежно від конкретних обставин справи застосуванню підлягає саме спеціальна методика розрахунків збитків, заподіяних внаслідок порушення законодавства про природно-заповідний фонд, про що також роз*яснено у п.п. 19, 20 Постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10 грудня 2004 року № 17. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь Прокуратури Донецької області судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 гривень (а.с. 1-1а). На підставі викладеного та

Outcome: approved