Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

КП «Чугуївтепло» звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2014 року по 01.05.2015 року у розмірі 1331,94 грн., посилаючись на те, що у лютому 2015 року КП «Чугуївтепло» звернулося до Чугуївського міського суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з [PERSON] в розмірі 916,36 грн. та судового збору в розмірі 121,80 грн. Однак, ухвалою суду від 18.03.2015 року було відмовлено у прийнятті заяви КП «Чугуївтепло» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з [PERSON], у зв'язку з тим, що згідно довідки Чугуївського РВ ГУ ДМС України в Харківській області №52/841 від 16.03.2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрованою або знятою з реєстраційного обліку не значиться. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 122 ЦПК України, у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі. Тому КП «Чугуївтепло» подає позовну заяву про наступне. КП «Чугуївтепло» створено згідно з рішенням Чугуївської міської ради №1414-У від 27.05.2008 року, відповідно до п. 2.1 Статуту підприємства, основною метою його діяльності є задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією. Порядок надання послуг, взаємовідносини, права та обов'язки сторін регламентуються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Згідно довідки КЖРЕП м. Чугуєва № 480 від 14.04.2015 року [PERSON] народилася [INFO] у м. Харків, мешкає за адресою: [ADDRESS], в будинку, подача тепла в якому здійснюється централізовано. Стосовно п. 29 Правил: споживач має право на зменшення плати у разі тимчасової відсутності споживача на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання). Стосовно п. 24 Правил: споживач може відмовитись від мереж централізованого опалення. Стосовно п.25 Правил: відключення споживача від мереж централізованого опалення здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Таким чином, оскільки відповідач не подав письмову заяву про його відсутність за адресою: [ADDRESS] та у зв'язку з цим зменшення плати за послуги теплопостачання і від наданих йому послуг в установленому законом порядку не відмовився, він є споживачем послуг та знаходиться в договірних правовідносинах з позивачем. Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що договір - усна або письмова угода між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну на інші умови, за якими здійснюється купівля-продаж, роботи та послуги. Усна угода може оформлятися квитанцією, товарним чеком, квитком путівкою, талоном або іншими документами. Тобто, між сторонами має місце усна угода з відповідною реєстрацією споживача, оформленням особистого рахунку №1000\\12486. З розрахунку боргу вбачається, що відповідач частково сплачував послуги з теплопостачання, що свідчить про визнання боргу. Для розрахунків відповідач щомісяця одержував рахунки з зазначенням реквізитів постачальника та суми, яку мав би сплачувати за надані послуги. Порядок надання послуг, взаємовідносини, права та обов'язки сторін регламентуються «Правилами надання послуг з централізованого опалення холодного та гарячого водопостачання», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. В порушення п. 30 вищевказаних «Правил», абз.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якими встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, ст. 67 Житлового кодексу України, якою передбачено оплату за комунальні послуги (теплову енергію), затвердженими в встановленому порядку тарифами, а також ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Однак, відповідач своєчасно не оплачував фактично надані йому послуги. Згідно довідки-розрахунку о\\р 1000\\12486 за період з 01.01.2014 року по 01.05.2015 року, утворилась заборгованість, яка складає 1331,94 грн. Відповідачеві неодноразово вручались листи з вимогами оплатити заборгованість, однак в добровільному порядку заборгованість не була сплачена, чим позивачу заподіяна шкода. На підставі вищевикладеного КП «Чугуївтепло» і просить задовольнити позов та стягнути з відповідача виниклу заборгованість. Представник позивача надав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує (а.с.33). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між КП «Чугуївтепло» і [PERSON] укладена усна угода про надання послуг з теплопостачання з відповідною реєстрацією споживача за адресою: [ADDRESS], і оформленням особистого рахунку за № [NUMBER]. Порядок надання послуг, взаємовідносини, права та обов'язки сторін регламентуються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, згідно яких, а також згідно ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» - споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 525,526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. В порушення умов договору та нормативних актів відповідачем своєчасно та у повному обсязі не проводиться оплата за надані послуги з централізованого опалення, внаслідок чого за період з 01.01.2014 року по 01.05.2015 року утворилась заборгованість, яка складає 1331,94 грн., що підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] (а.с.6). Відповідачу неодноразово вручались листи з вимогами оплатити заборгованість, однак в добровільному порядку заборгованість не була сплачена (а.с.7). У лютому 2015 року КП «Чугуївтепло» звернулося до Чугуївського міського суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з [PERSON] в розмірі 916,36 грн. та судового збору в розмірі 121,80 грн., однак ухвалою суду від 18.03.2015 року в прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено (а.с.5). Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. -2- Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу позивач має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Факт боргу відповідача, а також його визнання [PERSON] підтверджується відомістю нарахувань та сплати за теплову енергію, де міститься інформація про часткову сплату боргу, квитанцією та списком руху жильців, що долучені до матеріалів справи (а.с.34-37). Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн., оплата якого підтверджується платіжними дорученнями (а.с.1, 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved