Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У червні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення набутих без достатньої правової підстави грошових коштів. На обґрунтування\~уточненого позову\~зазначив,\~що на\~початку листопада\~2015\~року його\~знайомий,\~громадянин [PERSON] ,\~попросив його,\~ [PERSON] ,\~перерахувати на\~картковий рахунок\~ [PERSON] у\~АТ «Райффайзен\~Банк Аваль»\~грошові кошти\~в сумі\~72\~765\~грн.\~00\~коп.\~Зазначивши,\~що ці\~гроші необхідно\~перерахувати для\~придбання якогось\~товару -\~медичного обладнання.\~При цьому,\~відповідачі не\~уклали із\~ним договору\~щодо зазначених\~грошових коштів.\~05.11.2015\~року він\~перерахував вказану\~суму грошових\~коштів на\~картковий рахунок\~ [PERSON] \~у АТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль»,\~що підтверджується\~квитанцією від\~05.11.2015\~р.\~і листом\~АТ «Райффайзен\~Банк Аваль»\~від 24.05.2016\~р.\~№ 89.\~Таким чином,\~відповідачі отримали\~від нього\~зазначену суму\~грошових коштів\~без достатніх\~правових підстав\~та до\~цього часу\~її йому\~не повернули.\~ [PERSON] \~повідомив йому,\~що медичне\~обладнання йому\~не передано,\~грошові кошти\~не повернуто.\~ [PERSON] \~намагався стягнути\~грошові кошти\~з [PERSON] \~та її\~колишнього чоловіка\~ [PERSON] .\~Рішенням суду\~першої інстанції\~його позов\~було задоволено,\~але суд\~апеляційної інстанції\~зазначене рішення\~скасував у\~зв`язку з\~недоведеністю належності\~спірних грошових\~коштів [PERSON] \~09.04.2020\~року він\~направив на\~адресу [PERSON] \~вимогу про\~повернення грошових\~коштів у\~сумі 72\~765\~грн.\~00\~коп.,\~які вона\~отримала від\~нього без\~достатніх правових\~підстав.\~Його вимогу\~ [PERSON] \~отримала 13.04.2020\~року.\~Зазначене підтверджується\~фіскальним чеком,\~описом вкладення\~у цінний\~лист,\~накладною від\~09.04.2020\~р.\~і витягом\~з сайту\~АТ «Укрпошта»\~від 21.04.2020р.\~До цього\~часу відповідачі\~грошові кошти\~йому не\~повернули. Додатково зазначив, що якби [PERSON] не попросив його перерахувати грошові кошти на картковий рахунок [PERSON] , він цього би не зробив і цей спір би не виник. Отже, вважає, що порушення його прав з боку [PERSON] полягає в тому, що він, користуючись довірою, разом з [PERSON] неправомірно, без достатніх правових підстав, заволодів його грошовими коштами на суму 72 765 грн. 00 коп., і не бажає їх повертати. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути відповідачів солідарно на його користь набуті від нього без достатньої правової підстави грошові кошти - 72 765 (сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп. і суми відшкодування сплаченого судового збору - 840,80 грн. 05.10.2020 року відповідач [PERSON] надала суду заперечення на позовну заяву, де зазначає, що вона ніколи не мала відношення до медичного обладнання, а також до самої медицини. Дійсно, з грудня 2014 року на її ім`я була відкрита картка для соціальних виплат при народженні дитини [PERSON] , ( [INFO] ) у відділенні Райффайзен Банк Аваль у місті Харкові. [PERSON] з 06.09.2013 року по 30.05.2016 року був її чоловіком. Тобто на час звернення до суду і ухвалення рішення відповідач [PERSON] , був вже її колишнім чоловіком. 16 травня 2016 року Київським районним судом м.Харкова шлюб між нею та [PERSON] розірвано, та стягнуто на її користь аліменти на суму 300 грн. В позовній заяві про розірвання шлюбу та стягнення аліментів від 22.03.2016 року, вона зазначала, що спільне життя з позивачем не склалось через його зловживання алкогольними напоями, та на протязі останніх 6 місяців між ними погіршились стосунки, що привело до припинення шлюбних відносин. Відповідач переїхав проживати до своєї матері за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що вона знаходилась дома із малолітньою дитиною, а чоловік не працював, та не мав своїх грошей, вона давала йому свою картку для покупки необхідних речей для дитини. Саме тоді [PERSON] міг скористатись рахунком по її карточці, а саме отримати зазначені кошти. У зв`язку з тим, що пакет по обслуговуванню її картки у Райффайзен Банк Аваль не передбачав смс повідомлень про зарахування та витрати коштів по рахунку [NUMBER] , їй нічого не було відомо про те, що на її рахунок поступили кошти у сумі 72 765 грн, також їй нічого не було відомо про їх зняття [PERSON] . Цими коштами вона не користувалась, та [PERSON] ні чого про них їй не казав та на потреби сім`ї він їх не витрачав. Посилаючись на те, що ст. 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки, зазначає, що з позовом позивач звернувся до неї у червні 2020 року, через 2 роки, після закінчення позовної давності, оскільки дата нібито перерахування коштів на придбання медичного обладнання, на яку посилається позивач, є листопад 2015 року, тобто позовна давність закінчилась у листопаді 2018 року. Також позивачем не наведено жодного письмового доказу на підтвердження своїх позовних вимог. У зв`язку з чим вона робить заяву про застосування позовної давності по зазначеному позову [PERSON] до неї. На підставі зазначеного просить суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити. 05.10.2020 року відповідач [PERSON] надала суду заяву про застосування строків позовної давності. 06.10.2020\~року та\~13.10.2020\~року позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~заявами про\~поновлення \~строків позовної\~давності,\~зазначивши,\~що про\~порушення своїх\~прав він\~дізнався 21.04.2020\~року.\~До зазначеного\~часу \~відповідачі не\~відмовляли йому\~у поверненні\~грошових коштів,\~і він\~був впевнений\~у тому,\~що гроші\~були витрачені\~на придбання\~необхідного [PERSON] \~медичного обладнання.\~Лише на\~початку квітня\~2020\~року [PERSON] \~повідомив йому\~про те,\~що вказане\~обладнання йому\~передано не\~було та\~він у\~судовому порядку\~вживав заходи\~стягнення перерахованих\~ним на\~його прохання\~грошових коштів\~з [PERSON] \~та її\~колишнього чоловіка\~ [PERSON] ,\~і про\~те,\~що зазначені\~заходи не\~призвели до\~позитивного результату.\~На підтвердження\~зазначеного згодом\~ [PERSON] \~надав копії\~судових рішень\~щодо його\~судових спорів\~з [PERSON] \~та її\~колишнім чоловіком\~ [PERSON] :\~рішення Заводського\~районного суду\~м.Дніпродзержинська\~від 12.10.2016\~р.\~і постанови\~Дніпровського апеляційного\~суду від\~02.03.2020\~р.\~Після того,\~як [PERSON] \~повідомив про\~те,\~що йому\~не вдалося\~стягнути у\~судовому порядку\~отримані [PERSON] \~від нього\~грошові кошти,\~09.04.2020\~року він\~направив на\~адресу [PERSON] \~вимогу про\~повернення зазначених\~грошових коштів\~у сумі\~72765\~грн.\~00\~коп.,\~які вона\~отримала без\~достатніх правових\~підстав.\~Його вимогу\~ [PERSON] \~отримала 13.04.2020\~року.\~Зазначене підтверджується\~фіскальним чеком,\~описом вкладення\~у цінний\~листі накладною\~від 09.04.2020\~р.\~і витягом\~з сайту\~АТ «УКРПОШТА»\~від 21.04.2020\~р.,\~копії яких\~приєднані до\~матеріалів справи.\~Між тим,\~його вимогу\~ [PERSON] \~задоволено не\~було,\~грошові кошти\~вона не\~повернула. Отже,\~про порушення\~відповідачами,\~зокрема,\~ [PERSON] \~його прав\~він дізнався\~21.04.2020\~р.,\~коли отримав\~витяг з\~сайту АТ\~«УКРПОШТА» про\~те,\~що [PERSON] \~отримала вимогу\~13.04.2020\~р.\~та виявилося,\~що станом\~на 21.04.2020\~р.\~вона не\~повернула отримані\~від нього\~без достатніх\~правових підстав\~грошові кошти. Вважає, що в даному випадку ні законодавством, ні договором не визначено строк повернення відповідачами грошових коштів. У зв`язку з цим, виходячи з положень ч.2 ст.530 ЦК України, він визначається у сім днів від дня пред`явлення ним відповідної вимоги про повернення грошових коштів. Його вимогу [PERSON] отримала 13.04.2020 р. Таким чином, вона повинна була повернути грошові кошти до 21.04.2020 р. Отже, перебіг позовної давності почався в даному випадку саме з 21.04.2020 р. До цього часу у нього не було необхідності та підстав звернення з цим позовом до суду, оскільки протягом червня 2016-березня 2020 року [PERSON] вживав всі можливі заходи стягнення отриманих [PERSON] від нього грошових коштів, шляхом звернення до суду. Та якби [PERSON] стягнув з [PERSON] перераховані ним на його прохання грошові кошти, він би одразу повернув їх йому. Враховуючи викладене, просить суд поновити йому строк позовної давності за вимогою про стягнення з [PERSON] і [PERSON] грошових коштів на суму 72\~765 грн. 00 коп., а заяву [PERSON] про застосування позовної давності повернути заявнику без розгляду. 12.10.2020 року, 19.10.2020 року, 16.11.2020 року відповідач [PERSON] подавала до суду заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 30.12.2020 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.10.2020 року постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.10.2020 року постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.11.2020 року постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.12.2020 року постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання з`явився позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, а також задовольнити заяву про поновлення строку позовної давності. Також пояснив суду, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мали між собою дружні та довірливі відносини, договір про спільну діяльність не укладали, письмово не оформлювали між собою боргові відносини стосовно перерахованих [PERSON] на прохання [PERSON] грошових коштів в сумі 72765,00 грн. на придбання медичного обладнання на платіжну картку [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання з`явилася, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними, також просила застосувати до позовних вимог строки позовної давності. Також пояснила суду, що колишній чоловік [PERSON] [PERSON] в період шлюбу міг користуватися платіжною карткою [PERSON] за її згодою, періодично знімав з картки грошові кошти. Вважає, що про порушені права позивач [PERSON] дізнався ще у 2016 році, оскільки брав участь у судовому розгляді у якості відповідача у цивільній справі, яка перебувала на розгляді в Заводському районному суді м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 72765,00 грн., позовні вимоги визнав та підтвердив факт того, що він дійсно перерахував кошти на картку [PERSON] на прохання [PERSON] , тому вважає доводи представника позивача про те, що [PERSON] дізнався про порушення своїх прав тільки 21.04.2020 р. безпідставними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву. Згідно змісту якої просив розглянути справу за його відсутності, з позовними вимогами [PERSON] в частині стягнення грошових коштів з нього не згоден, вважає їх необґрунтованими, оскільки вони перераховані були на картку відповідача [PERSON] , у зв`язку з чим просив відмовити в цій частині у задоволенні позову. Щодо стягнення грошових коштів з [PERSON] не заперечував. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] на прохання [PERSON] перерахував грошові кошти в сумі 72 765,00 грн на картковий рахунок [PERSON] для придбання медичного обладнання без укладення відповідного договору. Судом встановлено, що 05 листопада 2015 року [PERSON] на рахунок [PERSON] було перераховано грошові кошти в розмірі 72 765 грн, дана операція проводилась у відділенні банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 3). Відповідно до листа № 89 від 24 травня 2016 р. начальника відділення «Прометей» «Райффайзен Банк Аваль» Резун А.О. 05.11.2015 року на відділенні «Прометей» Дніпропетровської ОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» було прийнято платіж № OLHW18590 від платника [PERSON] на суму 72 765 грн з призначенням платежу: /-Р05-4188371990663156- [PERSON] -/Поповнення карткового рахунку від [PERSON] . Просять вважати вірним платника [PERSON] (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року у цивільній справі №208/3990/16 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] 72 765 (сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят п`ять) грн 00 коп. сума грошових коштів; 727 (сімсот двадцять сім) грн 65 коп. сума судового збору. Усього: 73 492 (сімдесят три тисячі чотириста дев`яносто дві) грн 65 коп. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставних набутих коштів відмовлено. 16 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2020 року, і ухвалою Верховного Суду від 29.04.2020 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2020 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. 05.07.2017 р. державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження № 54223316 про примусове виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.12.2016 р. у справі № 208/3990/16 про стягнення грошових коштів з [PERSON] (а.с.80-81). Виконавче провадження\~№ 54223316\~про стягнення\~грошових коштів\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~було закінчено\~14.04.2020\~р.\~у зв`язку\~зі скасуванням\~Дніпровським апеляційним\~судом рішення\~Заводського районного\~суду м.\~Дніпродзержинська від\~12.10.2016р.\~у цивільній\~справі №\~208/3990/16,\~грошові кошти\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~стягнуті не\~були,\~що підтверджується\~копіями постанов державних виконавців від 16.07.2017р., 10.08.2017р., 14.03.2018р., 28.03.2018р„ 26.12.2018р., 23.01.2019р., 26.12.2019р„ 08.01.2020р., 14.04.2020р. у виконавчому провадженні № 54223316 (а.с.54-55, 56-57, 58-59, 60-61, 62-63, 64, 65, 66, 67-68, 69). 09.04.2020 року [PERSON] направив на адресу [PERSON] вимогу про повернення грошових коштів у сумі 72 765 грн. 00 коп., які вона отримала від нього без достатніх правових підстав (а.с.5). Вимогу [PERSON] отримала 13.04.2020 року. Зазначене підтверджується фіскальним чеком, описом вкладення у цінний лист, накладною від 09.04.2020 р. і витягом з сайту АТ «Укрпошта» від 21.04.2020 р. (а.с.6, 7) Згідно змісту позовних вимог, відповідачі на день звернення позивачем до суду грошові кошти йому не повернули. Позивач вважає, що ним не пропущено встановлений законом строк позовної давності для звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав він дізнався 21.04.2020 р. після отримання його вимоги відповідачем [PERSON] . Відповідач [PERSON] вважає вимоги необґрунтованими та безпідставними, а також такими, що заявлені поза строком позовної давності. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами [PERSON] в частині стягнення грошових коштів з нього не згоден, проти стягнення грошових коштів з [PERSON] не заперечував. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктом цивільних прав є гроші. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктами 8.1, 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу, банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів. За приписами п. 30.1 ст. 30 цього Закону переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності таких умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Отже, з викладеного вбачається, що грошові кошти в сумі 72765,00 грн. відповідачем [PERSON] були набуті без достатньої правової підстави. Між тим, в матеріалах справи відсутні докази про домовленість між [PERSON] та [PERSON] щодо перерахування грошових коштів у сумі 72 765,00 грн., жодних доказів на підтвердження факту порушення відповідачем [PERSON] прав чи інтересів позивача [PERSON] останнім не надано, тому заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині солідарного стягнення набутих без достатньої правової підстави грошових коштів в сумі 72765,00 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що отримавши на картковий рахунок перераховані позивачем [PERSON] грошові кошти в сумі 72765,00 грн., відповідач [PERSON] набула право власності на них безпідставно, так як власникові цих грошових коштів належать правомочності щодо володіння, користування та розпорядження вказаним майном, а отже на відповідача [PERSON] покладається обов`язок повернути вказані кошти, як безпідставно отримані. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно частин 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З матеріалів справи, зокрема постанови Дніпровського апеляційного суду від 02.03.2020 року у справі № 208/3990/16 (а.с.20-23) вбачається, що у червні 2016 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 72765,00 грн., який [PERSON] визнав у повному обсязі під час розгляду справи в суді першої інстанції, тобто погодився на солідарне стягнення з нього на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 72765,00 грн. За таких обставин, суд вважає безпідставними доводи позивача [PERSON] щодо застосування до правовідносин сторін норм ч.2 ст.530 ЦК України. Таким чином, у суду наявні підстави вважати, що позивач [PERSON] був обізнаний щодо обставин справи, та загалом про її наявність у суді з червня 2016 року, а відтак суд враховує заяву відповідача [PERSON] про застосування позовної давності, та вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, у зв`язку з пропуском позивачем [PERSON] строків позовної давності. Підстав для визнання поважними причини пропущення позивачем [PERSON] позовної давності судом не встановлено, причини на які посилається позивач [PERSON] в обґрунтування поданої заяви про поновлення строків позовної давності суд не вважає поважними, підстави для застосування судом норм ч.5 ст.261 ЦК України відсутні, тому у задоволенні заяви позивача [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Outcome: dismissed