Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. 23 квітня 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення кожною дитиною повноліття. При цьому [PERSON] посилається на те, що 16 листопада 2002 року вона з відповідачем уклала шлюб, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис 350. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стосунки подружжя поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З червня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідачка створила сім`ю з іншим чоловіком. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач офіційно працевлаштований, проходить службу на посаді старший технік-водій групи матеріально-технічного забезпечення зв`язку центру зв`язку та інформаційних систем. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 26.04.2021 року провадження по справі відкрито та визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 21.05.2021 року до канцелярії суду надійшла заява позивачки з проханням розглянути справу без її участі, зазначає також, що позовні вимоги підтримує. 24.05.2021 року до канцелярії суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позовних вимогу повному обсязі з проханням справу розглянути без його участі у судовому засіданні. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до положень статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне повністю задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Фактичні обставини справи. Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 350, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області 16 листопада 2002 року. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, з червня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідачка створила сім`ю з іншим чоловіком. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення не можливе. Від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 04 вересня 2003 року видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №357, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 07 серпня 2013 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеської області. Відповідач офіційно працевлаштований, проходить службу на посаді старший технік-водій групи матеріально-технічного забезпечення зв`язку центру зв`язку та інформаційних систем. Згідно довідки про склад сім`ї №300 від 20.04.2021 року, виданої головою ОСББ «Фортеця-1» [PERSON] , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею за цією адресою проживають діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди сторін на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Добровільно сторони не дійшли згоди щодо способу прийняття батьком відповідачем, участі в матеріальному утриманні доньки. Статтею ст.51Конституції\~України гарантовано, а ст.180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182СК\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ч.1 ст.191СК\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Звертаючись до суду позивачка визначила спосіб стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дітьми повноліття. З такою вимогою відповідач погодився визнавши повністю позовні вимоги. Отже суд задовольняє вимогу [PERSON] щодо стягнення аліментів в повному обсязі. Висновки за результатами розгляду справи Оцінюючи встановлене, подані докази, враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитині повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, а також те, що відповідач позов [PERSON] визнав у повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , починаючи від дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Щодо судових витрат Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 908,00 грн. в дохід держави. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Під час звернення до суду позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень за заявлену позовну вимогу про розірвання шлюбу. Вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд покладає на відповідача обов`язок щодо сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. в дохід держави за задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved