Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги - комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» в умовах стаціонару без її згоди. В обґрунтування заяви зазначили, що [PERSON] [INFO] о 16 годині 05 хвилин була госпіталізована в третє психіатричне відділення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення на госпіталізацію лікаря психіатра Куп`янської центральної міської лікарні [PERSON] , який після особистого огляду [PERSON] , зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психічний стаціонар для обстеження і лікування у зв`язку із наявністю у останньої тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для оточуючих; суттєву шкоду її здоров`я внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психічна допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації [PERSON] у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування є відомості про її поведінку, які надішли від поліцейського СРПП Куп`янського ВП сержанта поліції Тарасова В, сина [PERSON] [PERSON] , громадянина [PERSON] , викладені у письмовій заяві. У приймальне відділення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» [PERSON] була доставлена бригадою швидкої допомоги. На підставі зазначених відомостей остання була оглянута лікарем-психіатром Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» Логвиненко Т.В. у приймальному відділенні о 16 годині 05 хвилин 13 листопада 2020 року, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації, даний висновок також підтвердив завідуючий відділення [PERSON] , після огляду [PERSON] 13 листопада о 17 годині 10 хвилин. Крім того, 14 листопада 2020 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі: виконуючого обов`язки заступника директора з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії Парасюка С.В., завідувача 3 відділенням лікаря-психіатра вищої категорії Вовк І.Л., лікаря-психіатра 3 відділенням [PERSON] , яка також підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] , оскільки остання веде себе неадекватно, довела себе до фізичного виснаження, яке загрожує її життю, що є проявом психічного захворювання, а саме гостре поліморфне психічне захворювання з симптомами шизофренії, в наслідок чого потребує медичної допомоги (обстеження, і можливо лікування), яка можлива тільки в умовах психіатричного стаціонару. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2020 року відкрито провадження по справі. У судовому засіданні представник психіатричного закладу - КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» лікар-психіатр Задорожна Л.О.., підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити та пояснила про обставини, викладені у заяві комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1». Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги, [PERSON] , заперечувала проти її госпіталізації. Представник особи, у відношенні якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] - адвокат Кіслова О.О. у судовому засіданні заперечувала проти примусової госпіталізації [PERSON] , враховуючи її незгоду. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] була направлена на стаціонарне лікування до комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» лікарем-психіатром Куп`янської центральної міської лікарні Неонета В.А. на підставі направлення про госпіталізацію. 13 листопада 2020 року о 16 годині 05 хвилин була госпіталізована в третє психіатричне відділення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1». Як вбачається зі змісту висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару, складеного виконуючим обов`язки заступника директора з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON] , завідувачем 3 відділення лікарем-психіатром вищої категорії [PERSON] та лікарем-психіатром 3 відділенням [PERSON] 14 листопада 2020 року, відповідно до якого [PERSON] страждає психічним розладом у вигляді гострого полімерного психічного розладу з симптомами шизофренії, стан хворої обумовлює: її небезпеку для себе та оточуючих; суттєву шкоду здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, в наслідок чого потребує психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару для обстеження, і можливо лікування. Під час огляду: доступна контакту, орієнтована, на питання відповідає у плані питання, але не завжди по суті, часто уникає прямих відповідей, виглядає напруженою, без причини озлобленою, легко афектується без видимої причини, не розуміє причини госпіталізації, намагається раціонально пояснити свою поведінку, зазначаючи: «Не виходила з будинку, оскільки епідемія короновірусу, та до цього всі закликають», мислення паралогичне: «не бачила довго дітей вони мене можуть заразити», подробиці не розкриває, на контакт не йде. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступних підстав. Статтею 3\~Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається із Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Статтею 4\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади. Відповідно до частини першої статті 339\~ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно із частинами першою, другою статті 340\~ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Статтею 14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Частинами першою та другою статті 16\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» встановлено, що особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею. Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України. Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу. Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07 (провадження № 14-9свц18). Судом встановлено, що в поле зору медичних працівників [PERSON] потрапила у серпні 2020 року у зв`язку зі зверненнями сусідів та родичів щодо соціальної небезпечної поведінки та агресії останньої, яка перестала забезпечувати свої життєві потреби, схудла, перестала їсти, розірвала стосунки з близькими, зачинилася у своєму домі, та відмовлялась від проходження обстеження, через що лікар психіатр [PERSON] звертався до суду щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, однак рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10 вересня 2020 року йому було відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що останні півроку [PERSON] поводиться неадекватно, перестала виходити на зв`язок з сином, не відповідає на телефонні дзвінки, що привело до занепокоєння останнього, який 13 листопада 2020 року приїхав до матері та побачив, що двері оселі зачинені, які примусово було відкрито в присутності поліції та громадянина [PERSON] .. [PERSON] вела себе агресивно, невпорядковано, билася, шкрябалась, кидалась гострими предметами. Після чого остання була доставлена до Куп`янської лікарні, а після огляду районного психіатра направлена до психіатричної лікарні. На підставі відомостей, які надійшли від лікаря-психіатра Куп`янської центральної міської лікарні Неонета В.А, - [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» Логвиненко Т.В., після чого оглянута завідуючим відділення [PERSON] , та комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі: виконуючого обов`язки заступника директора з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії Парасюка С.В., завідувача 3 відділенням лікаря-психіатра вищої категорії Вовк І.Л., лікаря-психіатра 3 відділенням [PERSON] , які підтвердили обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] . Про наявність агресивних тенденцій у поведінці [PERSON] також свідчать заява її сина [PERSON] , заява [PERSON] від 13 листопада 2020 року та рапорт поліцейського СРПП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Тарасова В.. від 13 листопада 2020 року. Судом під час розгляду заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] не було встановлено порушення процедури госпіталізації [PERSON] та звернення до суду з даною заявою, встановленої Законом України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представником психіатричного закладу також доведено, що психічний розлад хворої [PERSON] на даний час слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару, складеним виконуючим обов`язки заступника директора з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії Парасюком С.В., завідувачем 3 відділення лікарем-психіатром вищої категорії [PERSON] та лікарем-психіатром 3 відділенням [PERSON] 14 листопада 2020 року, відповідно до якого [PERSON] страждає психічним розладом у вигляді гострого полімерного психічного розладу з симптомами шизофренії, стан хворої обумовлює: її небезпеку для себе та оточуючих; суттєву шкоду здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, в наслідок чого потребує психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару для обстеження, і можливо лікування. У суду відсутні підстави ставити під сумнів зазначений висновок лікарів-психіатрів щодо наявності у [PERSON] важкого психічного розладу, внаслідок якого вона представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчить, що [PERSON] потребує обстеження і можливого лікування в умовах психіатричного стаціонару, внаслідок психічного розладу у вигляді гострого полімерного психічного розладу з симптомами шизофренії, який зумовлює її небезпеку для себе та оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Отже, в ході судового розгляду судом встановлено наявність підстав для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачених статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», досліджені в ході судового розгляду докази свідчать про наявність у [PERSON] психічного розладу у вигляді гострого полімерного психічного розладу з симптомами шизофренії, у зв`язку з чим обстеження та лікування хворої можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. На підставі викладеного,

Outcome: approved