Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS], відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Для здійснення оплати за наданні послуг з теплопостачання з 01.07.2014 р. їм був відкритий особовий рахунок [NUMBER]. Однак, за спожиту теплоенергію споживачами не було здійснено оплати, тому за період з 01.07.2014 року до 30.07.2015 р. у боржників перед ЛМКП «Львівтеплоенергія» утворилася заборгованість у сумі 2324,38 грн. Просив позов задоволити. Ухвалою суду від 18.05.2016 р. позовні вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» в частині стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON] - закрито провадження, у зв'язку із сплатою останніх заборгованості. У судовому засіданні представник позивача Луник В.Д. просив суд стягнути з відповідачів сплачений судовий збір, оскільки на момент звернення до суду із позовною заявою існував спір щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, однак така в подальшому відповідачами була оплачена. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак на адресу суду ними було скеровано заяви про розгляд справи у їхній відсутності. /а.с. 37, 39, 40/. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши подані заяви відповідачі, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір «Про надання послуг з централізованого опалення, та послуг з централізованого постачання гарячої води» від 01.07.2014 р./а.с.9-11/. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із заяви представника ЛМКП «Львівтеплоенерго» Луника В.Д., яка судом прийнята до уваги, станом на 18.05.2016 р. згідно розрахунку заборгованості у відповідачів немає заборгованості за надані послуги з централізованого опалення./а.с.2/. З наведеного виплаває, під час розгляду справи встановлено, що відсутній предмет спору. Однак, суд вважає за необхідне застосувати ч. 2 ст.2 ЦК України, якою передбачено, що у разі неможливості використати аналогію закону для врегулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія закону). Таким чином, як випливає із змісту ст.89 ЦПК України відсутність предмета спору, внаслідок задоволення відповідачами вимог позивача після пред'явлення позову, суд присуджує стягнення всіх понесених витрат позивачем із відповідачів. Відтак, при вирішенні питання щодо стягнення судового збору суд враховує Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 р., відповідно до якої солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачене, а тому вважаю за необхідне з кожного із відповідачів стягнути 459,33 грн. судового збору

Outcome: approved