Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Мале приватне Виробничо-комерційне підприємство «РСТ» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON] про визнання договору купівлі продажу нежитлового приміщення від 18.05.2011 року недійсним. [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із зустрічним позовом до Малого приватного Виробничо-комерційного підприємства «РСТ» про визнання добросовісним набувачем, визнання договору дійсним, визнання права власності на частину нежитлового приміщення. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси зустрічний позов [PERSON] обєднаний в одне провадження із основним позовом. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказує, що 18.05.2011 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Продавці) та [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] (Покупці) був укладений Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину «Обнова», а саме: приміщення з №3-1 по №3-15, під літ. А-9, А-1, загальною площею 590,2 кв.м., розташованого на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку. Вказаний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2570. Відповідно до п. 1.2. договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.05.2011 року, це нежитлове приміщення магазину належить «Продавцям» на підставі Свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих виконавчим комітетом Черкаської міської ради 03.03.2005 року (САА №658729, САА №658732, САА №658731, САА №658730) та зареєстрованих Комунальним підприємством «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» за №544 в реєстровій книзі №6. Згідно п. 2.1. договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.05.2011 року, на момент укладення цього договору вказане нежитлове приміщення магазину нікому іншому не продане, іншим способом не відчужене, під заставою, забороною (арештом) не перебуває, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесене, обтяжень, а також будь-яких прав у третіх осіб щодо відчужуваного нежитлового приміщення немає. Факт відсутності заборони відчуження зазначеного нежитлового приміщення магазину та податкової застави підтверджується витягами, виданими нотаріальною конторою 18 травня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір-купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Вказані норми Цивільного Кодексу України, на момент укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.05.2011 року, сторонами правочину були дотримані. Також, в момент укладення договору не було ніяких арештів про заборону відчуження нежитлового приміщення. Таким чином, «Продавці» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в момент укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення не порушили діюче законодавство. У свою чергу «Покупець» [PERSON] виконав всі істотні умови договору купівлі-продажу, а саме сплатив грошові кошти за придбану частку у нежитловому приміщенні. Вказує, що важливою обставиною даної справи є те, що нежитлове приміщення належало «Продавцям» на підставі Свідоцтв САА №658729, САА №658732, САА №658731, САА №658730 про право власності виданих виконавчим комітетом Черкаської міської ради, які в свою чергу, оформлені на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №254 від 26.02.2005 року та ніякого відношення до договорів купівлі-продажу від 12.03.2001 року, від 01.06.2002 року не мають. Рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №254 від 26.02.2005 року станом на сьогоднішній день чинне, ніким не скасоване та не визнане недійсним. Тобто незаконність отримання у власність нежитлового приміщення «Продавцями» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не встановлена ні вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 01.09.2010 року ні будь-яким іншим судом. Як наслідок, [PERSON] правомірно придбав та на законних підставах володіє своєю часткою в розмірі 6/25 частини нежитлового приміщення магазину «Обнова», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 398. Відповідно до. ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А тому, просить: визнати його [PERSON] добросовісним набувачем 6/25 частини нежитлового приміщення магазину «Обнова», а саме: приміщення з №3-1 по 3-15, під літ. А-9, А'-1, загальною площею 590,2 кв.м.; визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18 травня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2570; визнати за [PERSON] право власності на 6/25 частини нежитлового приміщення магазину «Обнова», а саме: приміщення з №3-1 по 3-15, під літ. А-9, А'-1, загальною площею 590,2 кв.м.; стягнути з МП ВКП «РСТ» на користь [PERSON] понесені останнім судові витрати по справі. Ухвалою суду, занесеною до журналу судових засідань до участі в справі в якості співвідповідача притягнуто Приватне підприємство «КДВ». Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.07.2016 року позов Малого приватного Виробничо-комерційного підприємства «РСТ» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], Приватне підприємство «КДВ» про визнання договору купівлі продажу нежитлового приміщення від 18.05.2011 року недійсним залишений без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачів Малого приватного Виробничо-комерційного підприємства «РСТ», Приватного підприємства «КДВ» - [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник - Малого приватного Виробничо-комерційного підприємства «РСТ» - [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представників відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що нежитлове приміщення магазину «Обнова», а саме: приміщення з №3-1 по №3-15, під літ. А-9, А-1, загальною площею 590,2 кв.м., розташоване на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 398 належало Малому приватному Виробничо-комерційному підприємству «РСТ» на підставі Договору від 12.03.2001 року, укладеного між ТОВ «Обнова» та МП ВКП «РСТ та зареєстрованого в ЧООБТІ. Також в судовому засіданні встановлено, що 01.06.2001 року між МП ВКП «РСТ», в особі [PERSON], та ТОВ «Алекс», в особі [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу приміщення магазину «Обнова», розташованого на першому поверсі будинку по бул. Шевченка, 398 в м. Черкаси. 17.02.2005 року постановою про порушення кримінальної справи та прийняття до свого провадження старшим слідчим СВ Соснівського PB м. Черкаси [PERSON] була порушена кримінальна справа № [NUMBER] за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 28.07.2005 року постановою про порушення кримінальної справи та прийняття до свого провадження старшим слідчим СВ Соснівського PB м. Черкаси [PERSON] була порушена кримінальна справа № [NUMBER] ДП 2 за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. 28.07.2005 року постановою про порушення кримінальної справи та прийняття до свого провадження старшим слідчим СВ Соснівського PB м. Черкаси [PERSON] була порушена кримінальна справа № [NUMBER] ДП 3 за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 ч. 1 КК України. 28.07.2005 року постановою про об'єднання кримінальних справ в одне провадження старшим слідчим СВ Соснівського PB м. Черкаси [PERSON] було об'єднано кримінальні справи № [NUMBER], № [NUMBER] ДП 2, № [NUMBER] ДП 3 в одне провадження. Також в судовому засіданні встановлено, що 26.02.2005 року рішенням виконавчого комітету Черкаської міської Ради № 254 дозволено оформлення права власності за [PERSON] на 9/25, за [PERSON] на 27/100, за [PERSON] на 11/100, за [PERSON] на 13/50 частин нежитлового приміщення магазину «Обнова». 03.03.2005 року видані свідоцтва про право власності [PERSON] на 9/25, [PERSON] на 27/100, [PERSON] на 11/100 , [PERSON] на 13/50 частин нежитлового приміщення магазину «Обнова», а 09.03.2005 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право власності на це майно. Вироком Черкаського районного суду від 01.09.2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України та засуджено до позбавлення волі умовно. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21.12.2010 року вирок Черкаського районного суду від 01.09.2010 року по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] залишено в силі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11 серпня 2011 року вирок у справі [PERSON] залишено без змін. Також в судовому засіданні встановлено, що 18.05.2011 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Продавці) та [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину «Обнова», а саме: приміщення з №3-1 по №3-15, під літ. А-9, А-1, загальною площею 590,2 кв.м., розташованого на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2570. На підставі вказаного договору право власності на нерухоме майно - приміщення магазину «Обнова», перейшло від [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] 13/50 частин, [PERSON] 13/100 частин, [PERSON] 9/100 частин, [PERSON] 7/25 частин, [PERSON] 6/25 частин, що зареєстроване КП « ЧООБТІ» 19.05.2011 року. Відповідно до положень ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього. Стаття 388 ЦК України встановлює порядок та умови витребування майна від добросовісного набувача. Так відповідно до ст. 388 ЦК України власник може витребувати майно від добросовісного набувача лише в разі, коли воно вибуло з володіння власника або особи, які він передав майно у володіння поза їх волею, та коли такий набувач набув майно за відплатним договором. Тобто, виходячи із змісту ст.ст. 330, 388 ЦК України, якщо майно відчужене поза волею власника, то право власності на майно не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою цього майна. Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для суддів. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21.04.2015 року, позовні вимоги Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «РСТ» задоволено: витребувано на користь Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «РСТ» у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] нежитлове приміщення магазину «Обнова» (приміщення з № 3-1 по № 3-15), А-9, А'-1, площею 590,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 398 та зобов'язано їх передати вказане приміщення на користь Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «РСТ»; визнано за Малим приватним виробничо-комерційним підприємством «РСТ» право власності на нежитлове приміщення магазину «Обнова» (приміщення з № 3-1 по № 3- 15), А-9, А'-1, площею 590,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 398. Даним рішенням встановлено, що право власності на приміщення магазину «Обнова» 01.06.2002 року перейшло до набувача ТОВ «Алекс» внаслідок злочину, тобто через кримінально-карні дії [PERSON], при цьому цивільно-правовим наслідком дій останнього є вибуття із власності МП ВКП «РСТ» нежилого приміщення спочатку у власність TOB «Алекс» по договору від 01.06.2002 року, потім у спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а потім у спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24.12.2015 року рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 29.12.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21.04.2015 року залишено без змін. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.07.2016 року власником нежилого приміщення магазину «Обнова», що розташоване за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 398, загальною площею 590,2 кв.м. станом на 05.07.2016 року є МП ВКП «РСТ» (1/2 частка) та ПП «КДВ» (1/2 частка). Крім того, з письмових пояснень [PERSON] від 10.02.2016 року, [PERSON]Г від 11.02.2016 року, [PERSON] від 11.02.2016 року, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що потреба в укладенні Договору купівлі-продажу від 18.05.2011 року була зумовлена ризиками втратити приміщення магазину «Обнова», оскільки вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси вже було встановлено, що приміщення магазину «Обнова» вибуло із власності МП ВКП «РСТ» злочинним шляхом, а тому і був укладений цей фіктивний договір, за яким кожен передав свою частку своїй довіреній особі. Виходячи із змісту ст. 330 ЦК України, а також враховуючи, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2014 року встановлено, що приміщення, добросовісним набувачем частини якого позивач [PERSON] просить його визнати, вибуло від законного власника МП ВКП «РСТ» внаслідок злочину та витребувано на користь МП ВКП «РСТ» у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] нежитлове приміщення магазину «Обнова» (приміщення з № 3-1 по № 3-15), А-9, А'-1, площею 590,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 398, тобто вже дана оцінка цим правовідносинам, а саме добросовісності набуття, в тому числі і [PERSON], суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] в частині визнання його добросовісним набувачем 6/25 частини нежитлового приміщення магазину «Обнова», а саме: приміщення з №3-1 по 3-15, під літ. А-9, А'-1, загальною площею 590,2 кв.м. Разом з тим, суд не вбачає підстав і для задоволення позову [PERSON] в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2570, та визнання за [PERSON] права власності на 6/25 частини нежитлового приміщення магазину «Обнова», а саме: приміщення з №3-1 по 3-15, під літ. А-9, А'-1, загальною площею 590,2 кв.м. Щодо доводів представника позивача [PERSON] [PERSON] про те, що [PERSON], як і інші покупці за Договором, в момент укладення договору не порушили діюче законодавство, а також про те, що нежитлове приміщення належало продавцям на підставі свідоцтв САА №658729, САА №658732, САА №658731, САА №658730 про право власності, виданих виконавчим комітетом Черкаської міської ради, які були оформлені на підставі чинного на даний час рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 254 від 26.02.2005 року, і незаконність отримання продавцями у власність цього приміщення не вставлена ні вироком Черкаського районного суду м. Черкаси від 01.09.2010 року ні будь-яким іншим судом, а тому [PERSON] правомірно придбав та на законних підставах володіє 6/26 частинами нежитлового приміщення магазину «Обнова», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 398, тому за ним має бути визнано право власності на це майно, суд зазначає наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2005 року № 254, яким дозволено засновникам ТОВ «Алекс» оформити право власності, а саме: [PERSON] на 9/25 частин, [PERSON]І на 27/100 частин, [PERSON] на 13/50 частин, [PERSON] на 11/100 частин нежитлового приміщення магазину «Обнова», а саме приміщення з № 3-1 по № 3-15, розташовані на першому поверсі житлового будинку (літ. А-9) по бульвару Шевченка, 398 м. Черкаси та в подальшому видача їм свідоцтв про право власності стало наслідком укладення 01.02.2002 року між МП ВКП «РСТ» та TOB «Алекс» Договору купівлі-продажу приміщення нежитлового приміщення магазину «Обнова», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 398. Вищезгаданим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2014 року встановлено що право власності на приміщення магазину «Обнова» 01.06.2002 року перейшло до набувача ТОВ «Алекс» внаслідок злочину, тобто через кримінально-карні дії [PERSON], при цивільно-правовим наслідком дій останнього є вибуття із власності МП ВКП «РСТ» нежилого приміщення спочатку у власність TOB «Алекс» по договору від 01.06.2002 року, потім у спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а потім у спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і в силу ст. 60 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Як розяснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦЦ України). У звязку з цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Тому виходячи із викладеного, наявність не скасованих рішення Черкаської міської ради від 26.02.2005 року № 254 та свідоцтв САА №658729, САА №658732, САА №658731, САА №658730 про право власності не можуть бути перешкодою для витребування майна у добросовісного набувача, що судом і було зроблено. А оскільки рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2014 року витребуване у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] нежитлове приміщення магазину «Обнова» (приміщення з № 3-1 по № 3-15), А-9, А'-1, площею 590,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 398 та зобов'язано їх передати вказане приміщення на користь Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «РСТ», яке на даний час вже виконане, Покупці, в тому числі і [PERSON], в силу ст. 330 ЦК України, права власності на це майно не набувають. А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed