Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Львівський національний аграрний університет звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 525 грн. 00 коп.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.06.2008 року з відповідачем був укладений договір №3335 про навчання, підготовку, перепідготовку. [PERSON] умови договору, по оплаті отриманої освітньої послуги, належним чином не виконує в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 525 грн. 00 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась подала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги не визнає, просить застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову з причини їх пропуску. Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Так, 25.06.2008 року поміж Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] укладено договір №3335 про навчання, підготовку, перепідготовку. Згідно умов вказаного договору замовник зобов'язаний вчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі та у строк, що встановлені договором. Загальна вартість освітньої послуги становить 2625 гривень 00 коп.. Термін чинності договору з 01.09.2008 р. по 01.12.2009 р.. [PERSON] здійснила часткову оплату навчання в розмірі 2100 грн. 00 коп., про що свідчить розрахунок заборгованості наданий позивачем. Неналежно виконуючи взяті на себе зобов'язань по оплаті навчання відповідач допустила виникнення заборгованості в розмірі 525 грн. 00 коп.. Згідно положень ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Приймаючи до уваги наведене, суд визнає заявлену позовну вимогу про стягнення заборгованості по оплаті за навчання обґрунтованою та доведеною, однак вважає за необхідне відмовити у її задоволенні у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно статей 256, 261 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права абопро особу, яка його порушила. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. До спірних правовідносин підлягає застосуванню загальна позовна давність, строк якої встановлено ст.257 ЦК України тривалістю у три роки. Враховуючи, що у вищевказаному договорі не встановлено строк на протязі якого відповідач повинна була внести оплату за навчання, початок перебігу позовної давності суд пов'язує з моментом закінченням строку дії (чинності) даного договору, а саме 01.12.2009 року. Враховуючи, що позовна заява Львівським національним аграрним університетом подана до суду 11.11.2013 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності та приймаючи до уваги, що про його застосування заявлено відповідачем, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з причин спливу строку позовної давності. На підставі ст.ст. 256, 257, 261, 267, 526 629, ЦК України,

Outcome: dismissed