Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 10 вересня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №405. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбних відносинах з 10 вересня 2011 року. Дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з червня 2018 року по причинам психологічного характеру. Наміру поновлювати шлюбні відносини вона не має та вважає, що шлюб необхідно розірвати. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка у відкрите судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов, не заперечувала проти розгляду справи заочно (а.с.14). Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки, які повернулись до суду із відміткою підприємства поштового зв'язку про невручення через закінчення терміну зберігання (а.с.18), а також довідка про доставку смс-повідомлення (а.с.20), про причини неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких письмових заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. З наведеного вбачається, що незважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судової кореспонденції у вигляді судової повістки, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відмову від отримання такої поштової кореспонденції слід розцінювати як належне повідомлення відповідача про день та час розгляду справи по суті такої особи. Відзиву на позовну заяву або заяв з запереченнями відповідачем до суду не подано. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст.280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10 вересня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за №405, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Сторони від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьком дитини записаний [PERSON] (а.с.7). V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не з'явився. Таким чином, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved