Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання. Позов мотивований тим, що житлове помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де фактично зареєстровані та проживають відповідачі, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються Комунальним підприємством Вінницької міської ради Вінницяміськтеплоенерго» (далі КП ВМР «ВМТЕ». Відповідачі, регулярно порушуючи умови п. 18 вищевказаних Правил та п. 3 ст. 20 та п. 5 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», станом на 30.09.2020 року заборгували за надані послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в загальній сумі 3 832,52 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Згідно з ухвалою суду від 20.11.2020 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 03.12.2020 на адресу суду надійшов відзив від відповідача, у якому просить відмовити в задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що нарахування є безпідставними та такими, що ґрунтуються не на фактах, а на припущеннях. Помешкання за адресою : [ADDRESS] , більше 10 років не споживає ніяких послуг централізованого теплопостачання від КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго». В 2009 р. відповідачем подано письмову заяву про відмову від усіх послуг, що надавало КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Після чого робітниками ЖЕК за кошти відповідача було відключені та зрізані батареї центрального опалення та рушникосушник у квартирі. Труби системи опалення, що проходили через квартиру були «закільцьовані» та зашиті в ніші, про що було складено відповідний акт. Від представника позивача судом отримано письмові пояснення із викладенням своїх пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо надання послуг та виконання зобов`язань. Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є теплопостачальним підприємством, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов, визначених «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 (надалі - Правила), Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. №2189-VIII (далі - Закон від 09.11.2017 р.). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 19.11.2020 року. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії, зокрема, є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р в справі №751/3840/15-ц). Надання послуг позивачем відповідачам підтверджується тим, що квартира [ADDRESS] належить до централізованої системи опалення. Також, судом прийнято до уваги, що користування квартирою у багатоповерховому житловому будинку без отримання послуг з централізованого теплопостачання, в даному випадку, є неможливим. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачі свої зобов`язання належними чином не виконали. Згідно з оборотною відомістю та розрахунку, розмір заборгованості відповідачів за послуги з централізованого теплопостачання з урахуванням суми основного боргу, 3% річних, суми втрат від інфляції за період з 30.11.2017 р. по 30.09.2020 р. в сумі 3 883, 76 грн., з яких: 3832, 52 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; 17,91 грн. - 3 % річних; 33,33 грн. - інфляційні втрати. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо заперечень відповідача [PERSON] , викладених у відзиві на позовну заяву про те, що він від`єднався від системи централізованого опалення, у зв`язку із чим ним не отримуються послуги з теплопостачання, суд зазначає наступне. На підтвердження тієї обставини, що в помешкання відповідачів не отримуються послуги з теплопостачання, відповідач [PERSON] посилається на заяву про відмову від послуг теплопостачання від 2009 року, адресовану КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», заяви від 2009, 2010 року, якими [PERSON] повідомляв відповідача про від`єднання в його помешканні радіаторів опалення від центральної системи опалення та на довідку видану начальником ЖЕО № 3 [PERSON] про те, що в під`їзді № 5 бул. [ADDRESS] , відсутні в місцях загального користування батарей центрального опалення (дата та номер не зазначені.) Крім того, судом прийнято до уваги, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 22.09.2010 року, яке набрало законної сили 04.10.2010 року, було встановлено, що відповідачі отримують послуги з централізованого теплопостачання від КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», тому дана обставина не потребує доказуванню відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил). Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання. Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 вищезгаданого Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. Після закінчення робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Оскільки відповідачі не виконали вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 до вчинення дій щодо відключення, то від`єднання квартири від мереж централізованого опалення здійснено самовільно, без дотримання вимог щодо складання та затвердження акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, закріплених у пунктах 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. Відповідно до статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Отже, як встановлено судом, що відповідачі самовільно відключили свою квартиру від мережі централізованого опалення, не вирішили у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволів на таке відключення, суд приходить до висновку про стягнення з них наявної заборгованості, оскільки відсутні підстави для скасування нарахувань за теплову енергію та зняття відповідачів з обліку як споживачів послуги, яку вони не отримують. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 6-295цс15 від 20.04.2016 року, у постанові № 6-582цс15 від 18.11.2015 року, що також відповідає висновкам суду, викладених Верховним Судом у справі №915/89/16 від 02.03.2018 року, у постанові від 16.10.2019 року у справі №703/69/16-ц, тому самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги центрального теплопостачання. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та відповідачами у відзиві на позов, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі систематично не оплачують надані послуги з централізованого теплопостачання, що підтверджується матеріалами цивільної справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 30.11.2017 року по 30.09.2020 в сумі 3 883, 76 грн., з яких: 3832, 52 гривень - заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; 17,91 грн. - 3 % річних; 33,33 грн. - інфляційні втрати. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved