Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2009 року по 31.07.2019 року в сумі 18 191,73 гривень та судові витрати, з тих підстав, що відповідачі, проживаючи за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами Комунального підприємства «Водоканал», однак оплату за отримані послуги в повному обсязі не вносять. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2019 року, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. У наданий судом строк та станом на 28.01.2020 року відзивів на позов не подали, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано ними також не було, будь-яких клопотань та заяв від [PERSON] , та [PERSON] до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що згідно відомостей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідачі у справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 24.04.2018 року між Комунальним підприємством «Водоканал» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. За розрахунком позивача за період з 01.08.2009 року по 31.07.2019 року в квартиру, розташованої за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які оплачувались не вчасно та не у повному обсягу, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 18 191,73 гривень, з яких 10 117,84 гривень заборгованість за холодне водопостачання, 8 073,89 гривень заборгованість за холодне водовідведення, що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою. Розрахунок позивача відповідачами не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачами своїх обов`язків по оплаті за надані послуги, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення зазначеної заборгованості. Відповідно до п. 8 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом (місяцем). П. 11 встановлено, що споживач вносить плату за послуги на розрахунковий рахунок КП «Водоканал», яка відображається на особовому рахунку споживача. За п. 15 Договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 року визначено, що власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 20 ч. 3 Закону України № 1875, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 32 ч. 1 Закону № 1875). Як передбачено п.п. 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч. 1 ЦК України. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення -відповідачами не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачами було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути, відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарно з відповідачів на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 18 191,73 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 921,00 гривень, на підставі ст. 540 ЦК України, у рівних частках. Таким чином,

Outcome: approved