Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Квартира [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Святошинською районною у місті Києві радою 03.12.2004 року, приватизована подружжям [PERSON], [PERSON], та їх дітьми [PERSON], [PERSON], в рівних частках. Вказана квартира, як це вбачається з технічного паспорту, складається з 3-х житлових кімнат: 12.6 кв.м., 17.7 кв.м, і 12.5 кв.м., інших приміщень (кухня, ванна кімната, вбиральня, коридор, комора), з квартири є вихід на лоджію. [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно з довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (ф.3), в квартирі [ADDRESS] зареєстровані і проживають співвласники [PERSON], [PERSON], [PERSON], та син останнього [PERSON] [PERSON] в листопаді 2016 року заявила позов до [PERSON], [PERSON], ЖЕО-2802 Святошинського району, з урахуванням наступних змін до якого, просила визначити порядок користування вказаною квартирою відповідно до раніше склавшогося порядку, та зобов'язати ЖЕО-2802 Святошинського району укласти з співвласниками квартири окремі договори з надання послуг по утриманню будинку. Позов мотивовано тим, що фактично в квартирі проживає позивач та сім'я сина [PERSON], дочка [PERSON] тимчасово не проживає, проте всі витрати на утримання квартири несе позивач, відповідачі приймати участь в цих витратах не бажають, що порушує її права і ставить в скрутне матеріальне становище. [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Відповідачі в суд не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, заперечень до позову не надходило. Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе постановити рішення на наявних доказах. Так, згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Оскільки, сторони не досягли згоди, щодо користування спірним майном, то суд знаходить вимоги позову щодо встановлення порядку користування квартирою обґрунтованими законом. При цьому, суд виходячи з обґрунтування наведеного позивачем, погоджується що їй в користування має бути виділена кімната, площею 12.6 кв.м., як така, що не зайнята відповідачами та лоджія площею 4.2 кв.м., відповідачу [PERSON] - житлову кімнату, площею 12,5 кв.м. та [PERSON] житлову кімнату площею 17,7 кв.м., та лоджію площею 4,2 кв.м., відповідно до порядку користування приміщеннями квартири, що склався. Інші ж приміщення квартири виходячи з їх цільового призначення мають залишитись у спільному користуванні сторін. Відмовляє суд в задоволенні вимог позивача про зміну договору найму житлового приміщення і відкриття на ім'я [PERSON] окремого особового рахунку, оскільки у разі якщо співвласник квартири, або інша особа яка проживає в квартирі ухиляється від обов'язку з утримання квартири, в тому числі і від сплати комунальних послуг, оплати за спожиту електроенергію, то відповідні кошти можуть бути стягнуті з них в судовому порядку за позовом іншого співвласника (жильця), який поніс такі витрати, за підстав передбачених цивільним або житловим законодавством, в тому числі і на які посилається позивач в позовній заяві. За наведених рішень, судові витрати мають бути розподілені між сторонами пропорційно до задоволеної частки вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial