Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

На підставі договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 29.10.2013 року, укладеного між ПАТ « ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, останній були надані кредитні кошти в сумі 26599,88 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних , строком до 29.10.2016 року. Уклавши з Банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 21.08.2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 35209,95 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом 26599,88 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3,07 грн., комісії за РО 8607,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1218,00 грн., понесені ним при зверненні до суду. 22.12.2014 року між ПАТ « ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу за яким позивачу передано право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 29.10.2013 року, тобто позивач набув право вимоги грошових коштів від [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилась, причину відсутності суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. За даними Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою зазначеною в позові, куди й надсилались судові повістки, але поштові конверти повернулись до суду із зазначенням про закінчення терміну зберігання. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідач не зявилась в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2014 року між ПАТ « ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» укладено договір факторингу за яким позивачу передано право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 29.10.2013 року, тобто позивач набув право вимоги грошових коштів від [PERSON] Так на підставі договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 29.10.2013 року, укладеного між ПАТ « ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, останній були надані кредитні кошти в сумі 26599,88 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних , строком до 29.10.2016 року. Уклавши з Банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 21.08.2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 35209,95 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом 26599,88 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3,07 грн., комісії за РО 8607,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1218,00 грн., понесені ним при зверненні до суду Попри взяті на себе зобовязання, позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Станом на 21.08.2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 35209,95 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом 26599,88 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3,07 грн., комісії за РО 8607,00 грн На момент звернення до суду з позовом відповідачем [PERSON] сума заборгованості не сплачена. 29.10.2013 року при укладанні договору про надання споживчого кредиту №2006474681 сторони поставили свій підпис під договором, чим засвідчили факт на згоду з умовами договору, обовязками за договором, що всі умови договору цілком зрозумілі, вони вважають їх справедливими. Договір було підписано добровільно, окрім того, відповідач за договором надала гарантії того, що вона ознайомлена з договірними умовами і вона з ними погоджуються. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч.1,ч.2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, ч.3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 35209,95 гривень законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме суму судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved