Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У лютому 2019 р. [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , [PERSON] , позивачі) звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту [PERSON] , [PERSON] , відповідачі) про усунення перешкод у здійсненні ними як дідом та бабою своїх прав щодо виховання онуків, визначення місця та часу спілкування з онуками. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач [PERSON] є дочкою позивачів. У шлюбі з [PERSON] дочка народила двох дітей - сина [PERSON] [INFO] , та дочку [PERSON] [INFO] , які доводяться позивачам онуками. Позивачі мають бажання спілкуватися з онуками, брати активну участь у їх вихованні та розвитку, однак відповідачі через особистісний конфлікт перешкоджають їм у спілкуванні з онуками. Зазначали, що до виникнення конфлікту з відповідачами між ними та онуками, особливо старшим, склалися приязні відносини, вони спілкувалися та неодноразово подорожували разом, на підтвердження чого надали фото та копії авіаквитків. Посилаючись на вищенаведене, позивачі просили зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у спілкуванні з онуками та визначити їх участь у спілкуванні з ними за таким графіком: першого та третього вихідних кожного місяця з 19-00 год. п`ятниці до 19-00 год. неділі без присутності відповідачів за адресою проживання [PERSON] або за адресою проживання [PERSON] або у її дачному будинку по [ADDRESS] ; спільний відпочинок один раз на рік протягом 14 діб з правом виїзду за межі країни за домовленістю з відповідачами без присутності останніх; необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ними; можливість привітати онуків у святкові дні, дні народження онуків, баби, діда; додаткові години для можливості за власні кошти організовувати освітні, оздоровчі та розважальні програми для онуків з урахуванням стану здоров`я та віку дітей; можливість бути проінформованим про вибуття онуків з місця їх постійного проживання; Відповідач [PERSON] своїм правом на відзив не скористалася і в судове засідання не з`явилася. Відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] позов не визнав пославшись на те, позивачі не довели факт вчинення їм перешкод у спілкуванні з онуками, та на закріплене статтею 151 Сімейного кодексу України переважне право батьків на особисте виховання дітей та обрання форм та методів їх виховання. Відповідач вказав, що позивачі знають місце проживання онуків і володіють інформацією щодо їх засобів зв`язку, при цьому відповідачами не було здійснено жодних дій, направлених на переховування дітей чи інше усунення їх від спілкування з дідом та бабою. Також позивачами жодним чином не враховано думку дітей щодо спілкування з ними. Свій варіант графіку спілкування позивачів з онуками відповідач не пропонував. На обґрунтування заперечень проти аргументів відповідача позивач [PERSON] зазначила, що дуже любить своїх онуків, завжди знаходила з ними спільну мову і раніше вони чудово спілкувалися. Однак після виникнення конфлікту, причиною якого стали матеріальні претензії відповідачів, її дочка прямо і в категоричній формі заявила, що не підпустить її та діда до дітей. На виконання вимог частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надав висновок щодо розв`язання даного спору від 28.02.2020 р. №101-1724/03, відповідно до якого вважав за доцільне встановити позивачам час спілкування з онуками за наступним графіком: ?перші, треті вихідні з 19-00 год. п`ятниці до 19-00 год. неділі без присутності батьків за адресами проживання баби, діда або на дачі; ?спільний відпочинок один раз на рік протягом 14 діб з правом виїзду за межі країни за домовленістю із батьками без їх присутності у встановленому законодавством порядку; ?необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ними; ?можливість привітати онуків у святкові дні, дні народження онуків, баби, діда; ?додаткові години для можливості за власні кошти організувати освітні, оздоровчі, розважальні програми для онуків з урахуванням стану здоров`я та віку дітей; ?можливість бути проінформованими про вибуття онуків з місця їх постійного проживання. В судовому засіданні позивачі підтримали вимоги позову щодо регулярних зустрічей з онуками згідно з запропонованим органом опіки та піклування графіком, представник відповідача вважав позов необґрунтованим і просив у його задоволенні відмовити. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. ?25.03.2019 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 17.09.2019 (а.с. 58-60). ?08.07.2019 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов (а.с. 71-72). ?17.09.2019 судом постановлено ухвалу (протокольну) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.01.2020 (а.с. 90-91). ?23.09.2020 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (а.с. 93-95). ?03.10.2019 від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 97-98). ?29.01.2020 позивачем [PERSON] подано додаткові письмові докази (а.с. 126). ?29.01.2020 судом відкладено розгляд справи на 06.03.2020 у зв`язку з ненаданням органом опіки та піклування висновку щодо розв`язання спору (а.с. 130). ?10.02.2020 від позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення щодо позову (а.с. 134-138). ?05.03.2020 представником відповідача [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 155). ?06.03.2020 органом опіки та піклування надано висновок щодо розв`язання спору (а.с 156-159). ?06.03.2020 судом відкладено розгляд справи на 28.05.2020 (а.с. 160) ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. [PERSON] та [PERSON] є рідними дідом та бабою малолітніх [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дід [PERSON] останнім часом мешкає у Франції, але періодично приїжджає в Україну та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Баба [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] також має у власності частину квартири за адресою: [ADDRESS] , та садовий будинок (дачу) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42, 43, 44, 45). За вищевказаними адресами створені належні умови для проживання дітей, що підтверджується висновком органу опіки та піклування. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює в ТОВ «Дніпровська Рив`єра» на посаді фахівця з питань містобудування, архітектури та землекористування, отримує достатній дохід і за місцем роботи характеризується виключно позитивно (а.с. 40, 41). З пояснень позивачів та наданих суду фото (а.с. 46-52) вбачається, що до травня 2016 р. позивачі регулярно спілкувалися з онуками, проводили разом свята, спільно їздили на відпочинок, при цьому баба приділяла чимало часу вихованню та розвитку онука [PERSON] , з яким у неї склалися гарні відносини. Вказані обставини відповідачами не спростовані. Позивачі стверджують, що з онуками вони не бачились з осені 2016 р., оскільки відповідачі чинять перешкоди у здійсненні ними своїх прав щодо виховання онуків. 18.01.2019 позивачі звернулися до дочки з листом-проханням про надання можливості спілкуватися з онуками з зазначенням часу та місця зустрічей (а.с. 36-39), проте на вказаний лист відповідач не відреагувала. Відповідач [PERSON] в особі свого представника заперечує факт вчинення позивачам перешкод у спілкуванні з онуками, проте жодних фактів і обґрунтувань на підтвердження своєї позиції ним не наведено, водночас відповідач [PERSON] визнала той факт, що з вересня 2016 р. не дозволяє своїм батькам бачитися з онуками. Так, з наданого представником [PERSON] протоколу опитування відповідача [PERSON] вбачається, що вона категорично заперечує проти спілкування позивачів з її дітьми посилаючись на своє негативне і навіть вороже ставлення до батьків, відсутність до них довіри, спільних цінностей та обґрунтовані побоювання, що позивачі, зокрема, мати зруйнують її стосунки з дітьми та негативно вплинуть на їх свідомість. [PERSON] вказує, що у вересні 2016 р. під час спільної поїздки з дітьми та матір`ю у Францію в гості до батька та його дружини між нею та матір`ю мали місце численні скандали і сварки, мати ображала її на очах у дітей, після чого вона прийняла остаточне рішення про розірвання будь-яких стосунків з батьками (а.с. 122-123). Вчинення позивачам перешкод у спілкуванні з онуками підтверджується і змістом переписки [PERSON] з дочкою в Інтернет-додатку Вайбер (а.с. 96). Отже аналізуючи пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, у протоколі опитування відповідача [PERSON] та особисті пояснення позивача [PERSON] в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що існуючі між сторонами непорозуміння і давні родинні образи перейшли у тривалий особистісний конфлікт, що призвів до усунення позивачів від участі у вихованні онуків. Оскільки складні відносини між сторонами перешкоджають їм дійти згоди у питанні спілкування баби та діда з онуками і діяти при цьому виключно в інтересах дітей, наявні підстави для вирішення даного спору в судовому порядку. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено нормами Сімейного кодексу України. Згідно частини 2 статті 1 цього Кодексу регулювання сімейних відносин здійснюється з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. За положеннями статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до положень статті 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Отже законодавством України закріплено право позивачів як діда та баби малолітніх [PERSON] та [PERSON] на спілкування з ними та право брати участь у їх вихованні. Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правовим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. За приписом статті 263Сімейного кодексу України спір щодо участі баби, діда… у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Даною нормою передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що кожен з позивачів має нормальні умови проживання, достатній дохід, любить своїх онуків і бажає приймати активну участь у їх вихованні. Доказів застосування позивачами щодо онуків фізичних покарань, наявності у позивачів психічних розладів, шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню онуків, чи інших компрометуючих відомостей про їх особи, суду не надано. На засідання комісії органу опіки та піклування відповідачі дітей не привели, у зв`язку з чим не вдалося з`ясувати їх думку щодо предмета спору, водночас жодних доказів, які б свідчили про усвідомлене небажання дітей бачитись з дідом та бабою, суду не надано. Відповідач [PERSON] посилається на те, що мати весь час тиснула на неї і втручалась в її особисте життя, проте ці доводи суд відхиляє, оскільки вказані обставини не мають значення для вирішення даного спору. Отже на підставі оцінки сукупності досліджених доказів і пояснень сторін в судовому засіданні суд дійшов до переконання, що незважаючи на складні стосунки між сторонами, регулярне спілкування позивачів з онуками не лише не перешкоджатиме їх нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки роль родичів старшого покоління у вихованні дітей є надзвичайно важливою. Більше того суд вважає, що залученість до конфлікту між сторонами дітей може негативно вплинути на їх розвиток як особистостей, а відтак відсутність діда та баби в житті дітей не відповідає їх інтересам. Зважаючи на викладене, суд приймає до уваги і покладає в обґрунтування рішення висновок органу опіки та піклування щодо доцільності встановлення позивачам графіку спілкування з дітьми як такий, що в цілому відповідає інтересам дітей. Водночас при ухваленні рішення суд ураховує, що в силу віку дітей та внаслідок тривалої перерви у спілкуванні з дідом та бабою (майже чотирирічної) контакт та між ними втрачений, а тому на даному етапі їх тривале спілкування і ночівля дітей в житлових приміщеннях позивачів може негативно вплинути на їх емоційний стан. До того ж суд має забезпечити батькам переважне право на особисте виховання дітей (стаття 151 Сімейного кодексу України) та дотримання дітьми звичного для них розпорядку дня, що на думку суду виключає можливість безперервного спілкування дітей з позивачами двічі на місяць з вечора п`ятниці до вечора неділі. За таких обставин суд вбачає підстави для встановлення іншого, відмінного від запропонованого органом опіки та піклування, графіку спілкування позивачів з онуками. Відповідно до цього графіку упродовж перших трьох місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі позивачів з онуками мають відбуватися щосуботи протягом чотирьох годин (з 14-00 год. до 18-00 год.). Оскільки [PERSON] буде святкувати день народження [INFO] , а [PERSON] - [INFO], суд надає позивачам можливість особисто привітати онуків у ці дні. Зважаючи на складний характер відносин між сторонами, відсутність між ними діалогу та міжособистісні непорозуміння, такі зустрічі мають відбуватися без присутності батьків. Після закінчення трьохмісячного перехідного періоду суд надає можливість позивачам бачитися з онуками тричі на місяць - кожну І та ІІ суботу кожного місяця протягом чотирьох годин (з 14-00 год. до 18-00 год.) та кожні треті вихідні кожного місяця з 19-00 год. п`ятниці до 16-00 год. неділі з ночівлею онуків у житловому приміщенні позивачів, спільно відпочивати один раз на рік протягом 14 днів з правом виїзду за межі України у встановленому законодавством порядку за домовленістю із батьками без їх присутності, особисто привітати онуків у дні їх народження, на Новий рік, Різдво, Великдень, 1 вересня, свято останнього дзвоника та необмежено спілкуватися з онуками будь-якими засобами зв`язку - телефонного, поштового, електронного тощо. На думку суду такий графік відповідає найкращому забезпеченню інтересів дітей, оскільки при регулярних зустрічах впродовж трьох місяців діти подолають емоційне відчуження і погодяться на більш тривале перебування з позивачами в подальшому. Ураховуючи встановлений судом факт вчинення відповідачами перешкод у здійсненні позивачами своїх прав щодо виховання онуків та конфліктні відносини сторін, суд вбачає підстави для зобов`язання відповідачів не чинити позивачам перешкод у спілкуванні з онуками, у присутності дітей не допускати негативних розмов про діда та бабу, надавати інформацію про місцезнаходження дітей та не пізніше, ніж за два дні до зустрічей з дітьми, інформувати про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку. В свою чергу суд зобов`язує позивачів під час спілкування з онуками дотримуватися розпорядку їх дня, режиму харчування, рекомендацій лікарів та не допускати негативних розмов про батька та матір. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. З огляду на результат розгляду справи суд на підставі статті 141 ЦПК України покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачами судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial