Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Концерн «МТМ» звернувся досуду із позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за наданіпослуги з централізованогоопалення та гарячоговодопостачання. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі проживаючи за адресою [ADDRESS], користуються послугами позивача з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надаються за цією адресою. Але, відповідачі тривалий період часу своїх обов'язків по сплаті за отримані послуги не виконують належним чином, у зв'язку з чимутвориласьзаборгованістьза період з 01.01.2015 року по 01.09.2018 року усумі 14619,00грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також стягнути судовий збір в сумі 1762,00грн., сплачений при подачі позову до суду. Представник позивача Концерну «МТМ»в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Суду надана заява з проханням розглянути справу у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення(а.с.28). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засіданняне з'явились і від них не надійшло повідомлення про причини неявки, відзивів на позовну заяву вони не подали. Про дату, час і місце судового засідання відповідачі були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчить розписка відповідача [PERSON] в отриманні поштового повідомлення, що мається в матеріалах справи(а.с.26). Положеннями ч.3 ст.130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.Але, незважаючи на отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі та судових повісток, відповідачі до суду не з'явились по невідомим причинам, відзиву на позовну заяву не подали, будь-яких заяв та клопотань від них не надходило. З урахуванням викладеного, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував у поданій ним суду письмовій заяві. Суд,дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини щодо прав та обов'язків між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(в редакції, чинній на момент виникнення заборгованості) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п.5 ч.3 ст. 20, ч.1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 18вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Відповідно до інформації, наданої Департаментом реєстраційних послуг, відповідачі[PERSON]., [PERSON],[PERSON] з 12.03.1991 року, [PERSON] з 20.10.1993 року по теперішній час значаться зареєстрованими за адресою [ADDRESS](а.с.13,14,15,16). На ім'я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.7). Отже, фактично проживаючи за зазначеною адресою, відповідачі користуються послугами, які надаються Концерном «МТМ», а тому зобов'язані своєчасно вносити плату за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. При цьому суд враховує, що особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується цими послугами та обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вище вказаною адресою та користуються послугами позивача, а тому навіть при відсутності письмового договору на їхім'я та при фактичному отриманні послуг вони повинні проводити оплату за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.При цьому суд враховує, що особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується цими послугами та обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Таким чином, з урахуванням наведених вище норм права, зобов'язання по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання несе користувач/власник житлового будинку/квартири, як споживач цих послуг. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS], за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.01.2015року по 01.09.2018 року нараховано за послуги в сумі 21249,46грн., сплачено 200,00 грн., субсидія - 6430,46 грн.Отже, заборгованість станом 01.09.2018 року складає 14619,00грн.(а.с.7-8), що також підтверджується наданою позивачем довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованогоопалення та гарячоговодопостачання(а.с.6). Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачам надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідачі не спростували наданий Концерном «МТМ» розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 12,13 ЦПК України. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сумаборгу у розмірі 14619,00грн.підлягає стягненню з відповідачіву повному обсязі, оскільки при вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі в судове засідання не з'явились, не скористались своїми процесуальними правами учасника справи, не надали відзиву на позов та не надали суду жодних доказів, якщо у них такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі1762,00грн., по 440,50грн. з кожного.

Outcome: approved