Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 2356. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20.10.2007 року, актовий запис № 2356. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, в тому числі і на подружнє, а також щодо виховання дитини. Сторони не можуть знайти спільної мови практично у будь-яких питаннях. Подальше спільне проживання і спілкування між ним не можливе, збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача, які мають істотне значення. Протягом останнього часу спільне життя з відповідачем фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Примирення вважає не можливим. Щодо утримання та виховання дитини на теперішній час спору немає. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.07.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові, просила їх задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання двічі, 03.09.2020 року та 09.11.2020 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 20 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 2356. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.3) . ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, що має істотне значення у даній справі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved