Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» звернулось до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» як теплопостачальна організація, визначена відповідно до пп.3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, надало [PERSON] у період з лютого 2019 року по червень 2021 року послуги з централізованого опалення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 18237,98 грн. Боржник вказану заборгованість добровільно не сплачено. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача за період з лютого 2019 року по червень 2021 року заборгованість за послуги з централізованого опалення квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 18237,98 грн, а також суму інфляційних витрат у розмірі 1565,98 грн. та суму трьох відсотків річних у розмірі 584,14 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 22.09.2021 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення №1324 Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 04.10.2011, визнано КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» виконавцем послуг з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в м.Сєвєродонецьк з 29.09.2011. Згідно актів на підключення (відключення) централізованого опалення від 01.11.2018, від 10.04.2019, від 28.10.2019, від 15.04.2020, від 26.10.2020, від 12.04.2021, КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» надавало послуги з централізованого опалення, будівлі (приміщення) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] ( [ADDRESS] ), за відповідачем рахується заборгованість за послуги централізованого опалення квартири у розмірі 18237,98 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 67 Житлового Кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з абз. 1-3 ст. 16 Закону України «Про теплопостачання», до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, належать: розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання , забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання. Суд зазначає, що правильність нарахувань заборгованості з наданих відповідачам послуг з опалення та гарячого водопостачання підтверджується: рішенням Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №6 від 09.01.2019 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з центрального опалення для категорій населення, бюджетні установи, релігійні організації та інші споживачі м.Сєвєродонецька, яких обслуговує КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго». Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що розмір несплачених послуг з централізованого опалення підтверджено відповідними тарифами та розрахунком наданим позивачем за особовим рахунком, відкритим за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована відповідач. Також суд зазначає, що за ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Так, згідно наданих позивачем розрахунків суми інфляційних втрат та трьох процентів річних, сума інфляційних втрат складає 1565,98 грн, сума трьох відсотків річних - 584,14 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, в цивільному судочинстві обов`язок доказування покладається на сторони. Суд зазначає, що відповідачем доводи та розрахунки позивачем не спростовані, правом на подання доказів та відзиву на позовну заяву відповідач не скористалась. Отже, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку із чим позовні вимоги КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями №747 від 14.07.2021 про сплату судового збору у загальній сумі 2270,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved