Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 31.10.2012 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки №10556/03, за яким відповідачеві було надано кредит в сумі 15000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 09.02.2016 її заборгованість перед банком складала 15\~163,52 грн. Майнові інтереси банку, пов`язані із матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення кредитів та процентів за ними, були застраховані у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» договором добровільного страхування кредитів №055/14 від 01.08.2014. За заявою банку позивачем проведена виплата страхового відшкодування в розмірі 15163,52 грн, про що складено страховий акт та наявна виписка за рахунком від 25.02.2016. Внаслідок цього у [PERSON] виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати йому завдані збитки у вищезазначеній сумі. Надіслана відповідачеві претензія не призвела до погашення Басс НВ. Заборгованості, тому позивач просить суд стягнути з неї на свою користь суму завданої шкоди в розмірі 15163,52 грн та сплачений при пред`явленні позову судовий збір в сумі 1921,00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідачем [PERSON] подано судові клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів: виписки з карткового рахунку від 29.03.2019 з деталями транзакцій за рахунком, довідки ТВБВ №10004/0218 АТ «Ощадбанк» відділу платіжних карток від 20.05.2016; заяви про закриття рахунку. Згідно з клопотанням, відповідач не заперечує факту наявності заборгованості за кредитом перед банком, але не погоджується із сумою заборгованості та строком звернення. За випискою з рахунку за період з 01.01.2013 по 01.01.2017 кінцевий баланс складав 1372,30 грн. При закритті рахунку в банку їй було видано заяву та довідку про відсутність заборгованості за рахунком 26257510355098. Будь-яких відомостей про перехід права вимоги за кредитним договором нею не отримувалося. До судового засідання відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, просили розглядати справу за їхньої відсутності. В поданих заявах зазначено, що з позовними вимогами відповідач не згодна та просить відмовити у їхньому задоволенні з тих підстав, що позивачем не надано доказів на підтвердження заборгованості за договором від 31.10.2012 за рахунком № [NUMBER] , який було відкрито на її ім`я. Позивачем так само надіслано судові клопотання про розгляд справи у відсутність представника, в якому наголошено на достатності матеріалів справи для об`єктивного і всебічного її розгляду. Також зазначено про повне підтримання позовних вимог і прохання задовольнити їх. Інших клопотань, в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 15.03.2019 ухвалою судді відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, розгляд справи по суті призначено на 04.04.2019, відповідачеві запропоновано подати судові відзив на позовну заяву. Судові засідання відкладалися через неявку та за відповідними клопотаннями учасників справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 31.10.2012 було укладено договір №10556/03 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитовою платіжною схемою, на виконання якого відповідачеві був відкритий рахунок № [NUMBER] . Згідно з цим договором відповідачеві відкрито банком відновлювальну кредитну лінію на суму 15000,00 грн, і [PERSON] зобов`язалася дотримуватися умов договору, в тому числі своєчасно погашати заборгованість за кредитом та відсотки. Укладення вищезазначеного договору відповідачем [PERSON] не оспорюється. 01.08.2014 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та філією Донецьким обласним управлінням АТ «Ощадбанк» укладено договір добровільного страхування кредитів №055/14, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, і пов`язані з неповерненням або неповним поверненням позичальниками страхувальникові кредиту та/або несплатою або частковою несплатою процентів по ньому на умовах, встановлених відповідними кредитними договорами (п. 2.1). За п. 2.2 цього договору страхувальник зобов`язався сплачувати страхові платежі, а страховик прийняв на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку, передбаченого умовами договору, виплатити страхувальникові страхове відшкодування на умовах договору. Стороною позивача на обґрунтування наявності боргу відповідача суду надано копія виписки по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 01.08.2015 по 08.02.2016, відповідно до якої [PERSON] має заборгованість в сумі 15163,52 грн. Відповідно до страхового акту №055/14/056/16 від 18.02.2016 ПрАТ «УПСК» вирішило здійснити виплату страхового відшкодування на користь Філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» в сумі 15163,52 грн. Згідно з випискою з рахунку №26501302829 від 25.02.2016 сума страхової виплати в розмірі 15136,52 грн була перерахована банкові. Також позивачем надана копія його вимоги про відшкодування заподіяного збитку, спрямованої [PERSON] 22.03.2016 за вих.№РУФ/056/16/1. 19.04.2016 [PERSON] до банку подана заява б/н про закриття рахунку № [NUMBER] . З довідки АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10004/0218 від 20.05.2016, вих.№1692, вбачається, що вона надана [PERSON] . про те, що в банку анульовано кредитну лінію, встановлену по рахунку №26257510355098 згідно з умовами договору №1317650 від 05.02.2013, заборгованості за рахунком немає. З відомостей виписки по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 01.01.2013 по 01.01.2017, також наданої відповідачем, кінцевий баланс грошових коштів на рахунку на 01.01.2017 становив 1372,30 грн. V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини у цій справі регулюються\~Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування». В контексті норм, закріплених\~у ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування», до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Частина перша\~статті 1191 ЦК України\~передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізом вивчених доказів суд дійшов висновку, що позивач не довів обґрунтованість та беззаперечність заявлених вимог, виходячи з такого. Так, згідно з укладеним між банком і [PERSON] 31.10.2012 договором №10556/03 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитовою платіжною схемою відповідачеві в банку було відкрито рахунок № [NUMBER] . В той самий час, обґрунтовуючи наявність заборгованості [PERSON] , позивач надав судові виписку по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 01.08.2015 по 08.02.2016, відповідно до якої [PERSON] має заборгованість в сумі 15163,52 грн. Також рахунок за №26257510355098 як рахунок [PERSON] зазначений і у виписці з рахунку №26501302829 від 25.02.2016, в якій відображене зарахування банкові від страхової компанії суми страхової виплати. Вбачається очевидним, що в наданих договорі і виписках зазначені різні номери рахунків, і наявні виписки жодним чином не можуть підтверджувати, як саме існування заборгованості відповідача, так і її розмір саме за рахунком, зазначеним у договорі №10556/03 від 31.10.2012. Так само остання виписка не доводить, що страхове відшкодування було сплачене позивачем саме за конкретним страховим випадком непогашенням [PERSON] заборгованості перед банком. Частина перша статті 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а частина четверта цієї ж статті забороняє судові брати до розгляду докази, що предмета доказування не стосуються. Оскільки виписки з рахунку, надані позивачем, стосуються рахунку №26257510355098, який за матеріалами справи ніяк не пов`язаний з особою відповідача, вони є неналежними доказами у справі, оскільки предметом доказування в ній є обставини, які підтверджують заявлені вимоги наявність заборгованості за рахунком № [NUMBER] та здійснення страхового відшкодування позивачем банкові саме на підставі цієї заборгованості. Відтак, підстав для задоволення позову немає внаслідок недоведення позивачем обґрунтованості пред`явлених відповідачеві вимог. Надані стороною відповідача документи довідка, заява про закриття рахунку та виписка по картковому рахунку також не беруться до розгляду судом як належні докази, оскільки стосуються рахунків № [NUMBER] та №0040-26202510355098, жоден з яких не фігурує в договорі №10556/03 від 31.10.2012. Натомість, згідно довідки АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10004/0218 від 20.05.2016, рахунок № [NUMBER] відноситься до договору №1317650 від 05.02.2013. Отже, виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягає стягненню з відповідача і має бути покладений на позивача у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed