Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

КЗ «Борзнянський ліцей» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на утримання сина щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь закладу або особи, де буде виховуватися дитина. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відомості про батька малолітнього [PERSON] записані за вказівкою матері дитини; мати дитини [PERSON] зловживає спиртними напоями, не має постійного місця проживання, не працює, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, який з 17 жовтня 2018 року перебуває в КЗ «Борзнянський ліцей», не цікавиться життям та навчанням [PERSON] , відвідувала його лише три рази й ці зустрічі були короткотривалими, батьківській збори, шкільні та класні свята не відвідувала, додому сина не забирала, матеріально не забезпечує, лікування дитини відбувалось за рахунок школи, з 01.10.2018р. [PERSON] перебуває на обліку у Службі в справах дітей як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, але виховна робота з матір`ю не дала позитивного результату. Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснили, що [PERSON] віддає перевагу задоволенню особистих потреб, часто змінює місце проживання та номери мобільного телефону, на дзвінки не відповідає, умовами проживання, навчання, здоров`ям сина не цікавиться, його подальша доля її не турбує. Не заперечують проти заочного розгляду справи. На виконання положень ч.1 ст.12 Конвенції ООН від 20.11.1989р. «Про права дитини», яка ратифікована Україною 27.02.1991р., ст.171 СК України в судовому засіданні була заслухана думка самої дитини [PERSON] , який пояснив, що мати відвідувала його в школі-інтернат рідко, ці зустрічі були короткими й мати була в нетверезому стані, за їх спільного проживання вона часто вживала алкогольні напої, вважає її поганою матір`ю й не заперечує, щоб її позбавили батьківських прав. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подала. Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, думку дитини, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991р. (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В ст.7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Європейський суд з прав людини в рішенні від 11.07.2017р. у справі «М. С. проти України» вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Свідки [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] , як мати малолітнього сина [PERSON] , характеризується з негативної сторони, часто змінює місце проживання, не працює, зловживає спиртними напоями, не вважає це за проблему й не бажає лікуватися, допускала випадки пияцтва в компанії у присутності сина, забувала забрати його зі школи, в зв`язку з чим [PERSON] було влаштовано до школи-інтернат, не піклується про сина та не приділяє йому належної уваги, ставлення [PERSON] до матері ніяке, що негативно впливає на розвиток дитини, в зв`язку з чим відповідачку доцільно позбавити батьківських прав. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (відповідачка по справі) є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого [PERSON] записані за вказівкою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає, її місцеперебування не відоме. З 17 жовтня 2018 року [PERSON] року перебуває та навчається в КЗ «Борзнянська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів», яке реорганізовано в КЗ «Борзнянський ліцей». Натомість відповідачка на протязі двох років лише декілька разів відвідала сина в навчальному закладі, перебуваючи при цьому в нетверезому стані, їх зустрічі носили короткотривалий характер. [PERSON] не цікавиться навчанням, вихованням, здоров`ям свого малолітнього сина [PERSON] , матеріально не забезпечує його, ніколи не забирала сина на вихідні дні та канікули, жодного разу не відвідувала батьківські збори та шкільні свята, веде антисоціальний спосіб життя, не має постійного місця проживання та роботи, зловживає спиртними напоями й не бажає лікуватися, що може зашкодити дитині, профілактичні бесіди не дали позитивного результату, внаслідок чого дитина недоброзичливо ставиться до матері. [PERSON] та її син [PERSON] перебувають на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах та під соціальним супроводом. Соціальні служби надавали відповідачці допомогу в оформленні паспортних документів, соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, працювали над проблемами в сім`ї, але [PERSON] не бажає співпрацювати з соціальними службами, переховується, уникає спілкування. Борзнянською РДА 08 липня 2020 року надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Дане рішення органу опіки та піклування на думку суду прийняте з урахуванням всіх обставин є обгрунтованим і не суперечить інтересам дитини. Отже, в судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти; пріоритетом для відповідачки є влаштування особистого життя та благополуччя на противагу інтересам дитини. Вищезазначені обставини свідчать про винну поведінку відповідачки, зловживання та свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, оскільки [PERSON] , будучи матір`ю свого малолітнього сина [PERSON] , на протязі тривалого періоду часу (близько двох років) безпричинно ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, то суд вважає, що маються всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно вищевказаної дитини, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Підтвердженням цьому є й процесуальна поведінка відповідачки, яка проігнорувала явку до суду, що свідчить про байдуже ставлення матері до долі свого сина. За змістом вимог ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину; у разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.Згідно зі ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до «Конвенції про права дитини» та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Зважаючи, що [PERSON] є матір`ю сина [PERSON] й не звільнена від обов`язку по його матеріальному забезпеченню, якого дитина потребує, то суд вважає за необхідне задовольнити й позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] . Тому, враховуючи, що відповідачка є особою працездатного віку, відомостей про свої доходи не надала, явку в судове засідання проігнорувала, відзиву на позов не подала, коштів на утримання дитини не виділяє, дитина перебуває в КЗ «Борзнянський ліцей», то виходячи з положень ст.181-184 СК України суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру на дитину відповідного віку, шляхом їх перерахування на особистий рахунок дитини в АТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на положення п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved