Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Київська місцева прокуратура № 5 звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації, Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги 4 980,42 грн. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення та судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач вказує, що 25 лютого 2014 року, біля 06 години 30 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Шкода - Октавіа», чорного кольору, д.н.з. [NUMBER], рухаючись по проїзній частині вул. Богатирської, біля будинку № 15 в м. Києві, від вул. Дніпроводської в напрямку вул. Полярної, здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та був госпіталізований до КМКЛШМД. Потерпілий [PERSON] після вчиненого стосовно нього кримінального правопорушення перебував на стаціонарному лікуванні в КМКЛШМД з 25.02.2014 по 24.03.2014, тобто 27 днів. Відповідно до довідки-розрахунку від 28.03.2014 витрати на стаціонарне лікування [PERSON] становлять 4980,42 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 07 квітня 2014 року [PERSON], який обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням з потерпілим. Вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України доведена повністю, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12014100050001342. Згідно зі статтею 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В судовому засіданні представник позивача Київської місцевої прокуратури № 5 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представники Департаменту охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації, Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка направлена за зареєстровани місцем проживання відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно довідки(а.с.10). на лікування потерпілого від злочину [PERSON] було витрачено 4980 грн. 42 коп. Особа що скоїла злочин звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, за нереабілітуючих обставин - відповідач [PERSON] Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч. 3 ст. 1206 ЦК України). Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, передбачених ч. 4 ст. 93-1 КПК, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Зважаючи на викладене та враховуючи, що орган, уповноважений державою здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не наділений правом звернення до суду загальної юрисдикції самостійно, даний позов пред'явлено Київською місцевою прокуратурою №5 в інтересах держави. Окрім цього, з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах. Згідно ч. 3 та 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved