Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на його користь триста шістдесят п`ять процентів річних від простроченої суми відповідно до договорів позики від 21 грудня 2016 року та 22 грудня 2016 року за період з 10 серпня 2017 року по 23 червня 2021 року у розмірі 77 715,00 грн., штраф у розмірі 5 500,00 грн. згідно вказаних договорів позики, а також вирішити питання розподілу судових витрат. На обґрунтування вимог позову позивач зазначив, що 21 грудня 2016 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за яким останній отримав 1 000,00 грн., що підтверджується розпискою. 22 грудня 2016 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого останній отримав 4 500,00 грн., що підтверджується розпискою. 14 вересня 2017 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова з відповідача на його користь стягнуто суму боргу у розмірі 30 072,50 грн., а також судового збору у розмірі 640,00 грн. [PERSON] вказав, що на теперішній час рішення суду не виконано, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання зобов`язань за договорами позики. Станом на 23 червня 2021 року заборгованість відповідача за договором позики від 21 грудня 2021 року складає 14 130,00 грн. (1 000,00 грн. х 1% х 1 413), де: 1 000,00 грн. - сума позики, 1 413 - кількість днів прострочки відповідно до п. 11 договору, 365% річних (1% в день) - розмір процентів відповідно до п. 11 договору позики від 21 грудня 2016 року з 10 серпня 2017 року по 23 червня 2021 року. Станом на 23 червня 2021 року заборгованість відповідача за договором позики від 22 грудня 2021 року складає 63 585,00 грн. (4 500,00 грн. х 1% х 1 413), де: 4 500,00 грн. - сума позики, 1 413 - кількість днів прострочки відповідно до п. 11 договору, 365% річних (1% в день) - розмір процентів відповідно до п. 11 договору позики від 22 грудня 2016 року з 10 серпня 2017 року по 23 червня 2021 року. Всього заборгованість відповідача за двома договорами позики складає 77 715,00 грн. (14 130,00 грн. + 63 585,009 грн.). Крім того, враховуючи, що [PERSON] у встановлений вищевказаними договорами позики строк не повернув суму позики, відповідно до п. 16 договорів позики останній повинен сплатити штраф у розмірі 100 відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, тобто 5 500,00 грн. (1 000,00 грн. + 4 500,00 грн.). Аргументи учасників справи. Позивач до канцелярії Червонозаводського районного суду м. Харкова надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими заявами та клопотаннями до суду не звертався. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, надавши до канцелярії Червонозаводського районного суду м. Харкова заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження по цивільній справі на тридцять днів - до 25 жовтня 2021 року. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, яку призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 21 грудня 2016 року між [PERSON] (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) укладено договір позики. Відповідно до п. 1 договору позики від 21 грудня 2016 року, Позикодавець передав у власність Позичальника, а Позичальник прийняв у власність суму готівкою в розмірі 1 000,00 (одна тисяча) гривень зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 21 лютого 2017 року в місті Харків. Наявна у матеріалах справи копія розписки [PERSON] від 21 грудня 2016 року свідчить, що останній отримав від [PERSON] грошову суму у розмірі 1 000,00 (одна тисяча) грн. у відповідності до договору займу, укладеним між ними у простій письмовій формі 21 грудня 2016 року. 22 грудня 2016 року між [PERSON] (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) укладено договір позики. Відповідно до п. 1 договору позики від 22 грудня 2016 року, Позикодавець передав у власність Позичальника, а Позичальник прийняв у власність суму готівкою в розмірі 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот) гривень зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 21 лютого 2017 року в місті Харків. Наявна у матеріалах справи копія розписки [PERSON] від 22 грудня 2016 року свідчить, що останній отримав від [PERSON] грошову суму у розмірі 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот) грн. у відповідності до договору займу, укладеним між ними у простій письмовій формі 22 грудня 2016 року. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за вищевказаними договорами позики, заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2017 року, ухваленим по справі № 646/5686/17, позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 21 грудня 2016 року та договором позики від 22 грудня 2016 року в сумі 30 072,50 грн. Заочне рішення набрало законної сили. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 січня 2020 року за заявою [PERSON] видано дублікат виконавчого листа по справі № 646/5686/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С.В. від 13 серпня 2021 року № 2545, при примусовому виконанні виконавчого листа № 646/5686/17 від 24 листопада 2017 року, виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 21 грудня 2016 року та договором позики від 22 грудня 2016 року у розмірі 30 072,50 грн. за виконавчим провадженням № 65765143 станом на 13 серпня 2021 року рішення не виконано, заборгованість не стягувалась. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦПК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Стаття 625 ЦК України у конструкції Цивільного кодексу України розташована у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою носять цивільно-правовий характер. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Наведене вище узгоджується із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (№ 14-16цс18). Пунктом 11 договорів позики від 21 грудня 2016 року та 22 грудня 2016 року визначено, якщо Позичальник прострочить виконання грошового зобов`язання за договором, він зобов`язаний сплатити на користь позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також триста шістдесят п`ять процентів річних від простроченої суми. Зі змісту позовної заяви вбачається, що станом на 23 червня 2021 року заборгованість відповідача за договором позики від 21 грудня 2021 року складає 14 130,00 грн. (1 000,00 грн. х 1% х 1 413), де: 1 000,00 грн. - сума позики, 1 413 - кількість днів прострочки відповідно до п. 11 договору, 365% річних (1% в день) - розмір процентів відповідно до п. 11 договору позики від 21 грудня 2016 року з 10 серпня 2017 року по 23 червня 2021 року. Станом на 23 червня 2021 року заборгованість відповідача за договором позики від 22 грудня 2021 року складає 63 585,00 грн. (4 500,00 грн. х 1% х 1 413), де: 4 500,00 грн. - сума позики, 1 413 - кількість днів прострочки відповідно до п. 11 договору, 365% річних (1% в день) - розмір процентів відповідно до п. 11 договору позики від 22 грудня 2016 року з 10 серпня 2017 року по 23 червня 2021 року. Отже, згідно зробленого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] за договором позики від 21 грудня 2016 року та договором позики від 22 грудня 2016 року складає 77 715,00 грн. (14 130,00 грн. + 63 585,009 грн.). За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 16 договорів позики від 21 грудня 2016 року та 22 грудня 2016 року передбачено, що позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі сто відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за цим договором. Таким чином, на виконання умов вказаних договорів, відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 100 відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, тобто 5 500,00 грн. (1 000,00 грн. + 4 500,00 грн.). Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2017 року, ухваленим по справі № 646/5686/17. З урахуванням тієї обставини, що на час розгляду справи судом не встановлено, а відповідачем не спростовано зроблений позивачем розрахунок заборгованості, як і не надано належних та допустимих доказів виплати грошових коштів позивачу за виконавчим листом № 646/5686/17, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову з інших обставин судом не встановлено. Щодо судових витрат. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, при зверненні до суду позивачем [PERSON] понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 908,00 грн. Зважаючи на задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, зазначені витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved