Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Київський міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] виплачену допомогу по безробіттю в розмірі 23 480,55 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Дніпровській районній філії Київського міського центру зайнятості з 15.03.2018 року по 18.01.2019 року була зареєстрована як безробітна [PERSON] . Для отримання статусу безробітного 15.03.2018 року [PERSON] подала заяву до Дніпровської районної філії КМЦЗ, в якій зазначила інформацію про те, що вона через відсутність роботи немає заробітку, інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно, не є зареєстрованою як суб`єкт підприємницької діяльності. Під час надання документів [PERSON] була ознайомлена з відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття. Наказом Дніпровської районної філії КМЦЗ від 15.03.2018 року № НТ180315 відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» [PERSON] надано статус безробітного з 15.03.2018 року, а також на підставі наказу Дніпровської районної філії КМЦЗ від 22.03.2018 року № НТ180322 [PERSON] призначено допомогу по безробіттю на термін з 22.03.2018 року по 16.03.2019 року. Позивач вказує, що Маріупольським міським центром зайнятості на лист Київського міського центру зайнятості від 02.01.2019 року № 19-60/10-26/19 складено Акт № 138 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 30.01.2019 року у якому зазначено, що [PERSON] під час перебування на обліку та в період одержання допомоги по безробіттю в Дніпровській районній філії КМЦЗ перебувала у трудових відносинах в ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ». Маріупольським міським центром зайнятості 17.01.2019 року направлено повідомлення до ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ» щодо проведення перевірки стосовно [PERSON] з питань достовірності даних, які є підставою для надання статусу безробітного та виплати її матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих нею до державної служби зайнятості під час реєстрації. У зв`язку з тим, що від підприємства відповіді щодо проведення перевірки не надійшло, було здійснено вихід під час якого встановлено, що за юридичною адресою: [ADDRESS] організація відсутня, а номер телефону не відповідає. Згідно записів Єдиного державного реєстру, зміни юридичної адреси не внесені. Враховуючи неможливість проведення розслідування страхового випадку безпосередньо в ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ», наказом Дніпровської районної філії КМЦЗ від 18.01.2018 року № НТ190188 відповідачу [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку із початком зайнятості особи з 18.01.2018 року. Вказаним наказом також припинено реєстрацію [PERSON] як безробітної. Згідно довідки-розрахунку виплачені кошти на випадок безробіття від 14.02.2019 року № 37, за період з 11.09.2018 року по 16.01.2019 року [PERSON] було виплачено допомогу у розмірі 23 480,55 грн. Наказом Дніпровської районної філії КМЦЗ від 20.02.2019 року № 21 було прийнято рішення про повернення отриманих під час перебування на обліку коштів [PERSON] Дніпровською районною філією КМЦЗ був підготовлений та надісланий лист-повідомлення від 22.02.2019 року № 234 для [PERSON] з пропозицією добровільно відшкодувати отримані кошти, проте грошові кошти повернуто не було. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання (а.с. 28-28 зв.). 24 липня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на їх необґрунтованість, оскільки вона працевлаштованою у ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ» та у будь якій іншій компанії після 28.02.2018 року не була (а.с. 34-36). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2019 року до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ», здійснено перехід розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання (а.с. 55-55 зв.). 16 серпня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва від представника позивача Київського міського центру зайнятості Духоти М.С. надійшла відповідь на відзив в якій просить позов задовольнити (а.с. 61-63). 23 січня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів та витребувано від ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ» копії: заяви [PERSON] щодо прийняття на роботу до ТОВ «Айвенго прайм»; трудового договору між [PERSON] та ТОВ «Айвенго прайм»; наказу про прийняття [PERSON] на роботу № 25-К від 10.09.2018 року; паспорту, ідентифікаційного коду, документів про освіту, медичної довідки та трудової книжки [PERSON] (а.с. 120-120 зв.). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2020 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/81/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Айвенго Прайм», треті особи: Київський міський центр зайнятості, Міністерство соціальної політики України, Головне управління ДПС у Донецькій області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу (розпорядження) (а.с. 166-168). 20 вересня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 20.10.2021 року (а.с. 179, 184). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2021 року із занесенням в протокол судового засідання підготовче провадження у справі закрите та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача Київського міського центру зайнятості Ярмолицька О.А. підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на його безпідставність та недоведеність. Представник третьої особи ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 15 березня 2018 року відповідач [PERSON] звернулася до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 8). У вказаній заяві відповідач зазначила про відсутність роботи, заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечення себе роботою самостійно. Також у заяві відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг. Крім цього, 15.03.2018 року відповідачем [PERSON] до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості подано заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 9). Відповідно до витягу із наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] ПК №: 026618031500014, наказом від 15.03.2018 року № НТ180315 [PERSON] з 15.03.2018 року надано статус безробітного; наказом від 22.03.2018 року № НТ180322 [PERSON] призначено допомогу по безробіттю з 22.03.2018 року по 16.03.2019 року; наказом від 22.03.2018 року № 180322 [PERSON] розпочато виплату допомоги по безробіттю з 22.03.2018 року; наказом від 17.12.2018 року № НТ181217 [PERSON] скорочено виплату допомоги по безробіттю з 17.12.2018 року по 16.03.2019 року; наказом від 18.01.2019 року № НТ190118 [PERSON] з 18.01.2019 року припинено виплату допомоги по безробіттю; наказом від 18.01.2019 року № НТ190118 з 18.01.2019 року реєстрацію [PERSON] на обліку безробітних припинено (а.с. 14-14 зв.). Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Як убачається зі змісту протоколу № 7 комісії з розслідування страхових випадків Київського міського центру зайнятості від 13.02.2019 року, за даними Пенсійного фонду України про період зайнятості особи, наявна інформація про перебування у трудових відносинах та нарахований дохід [PERSON] в ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ» з 11.09.2018 року (а.с. 19-21). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що під час перебування на обліку в статусі безробітної відповідач приховала факт перебування у трудових відносинах з ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ» з 11.09.2018 року, що є обставиною яка впливає на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, про що не повідомила Дніпровську районну філію. Відповідно до довідки-розрахунку надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття від 14.02.2019 року № 37, складеного відносно відповідача [PERSON] , сума коштів яка підлягає стягненню з відповідача за період з 11.09.2018 року по 16.01.2019 року складає 23 480,55 грн. (а.с. 23). Листом від 22.02.2019 року № 234 направленим на адресу відповідача [PERSON] , Дніпровська районна філія Київського міського центру зайнятості вимагала повернути грошові кошти у розмірі 23 480,55 грн. (а.с. 25). Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Верховний Суд у постанові від 28.07.2021 року винесеній у справі № 1630/1048/2012 зазначив, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені в резолютивній частині рішення. Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.07.2021 року ухваленим у цивільній справі № 367/81/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ», треті особи: Київський міський центр зайнятості, Міністерство соціальної політики України, Головне управління ДПС у Донецькій області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу (розпорядження), позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано незаконним з моменту видання та скасовано наказ (розпорядження) ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ» від 10.09.2018 року № 25-К про прийняття на роботу [PERSON] (а.с. 171-173). За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, вищевказане рішення суду набрало законної сили 28.08.2021 року. Відповідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлена судовим рішенням преюдиційна обставина щодо відсутності трудових правовідносин між відповідачем [PERSON] та ТОВ «АЙВЕНГО ПРАЙМ» свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заявленої до стягнення заборгованості. За викладених обставин суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому позов задоволенню не підлягає. У порядку ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Outcome: dismissed