Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в с. Чемер по вул. Нова, 9 Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 11 грудня 1990 року. На час відкриття спадщини 11 грудня 1990 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 19 квітня 2016 року, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], та мала слідуючий склад сім'ї: дочка [PERSON] та зять [PERSON]. Після смерті [PERSON], померлої 11 грудня 1990 року, спадкова справа не заводилась, що вбачається з інформації наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 19 квітня 2016 року, [PERSON] фактично до виповнення 6 місяців з дня смерті матері [PERSON] вступила в управління спадковим майном: проводила ремонт будинку, обробляла земельну ділянку. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер 31 жовтня 1991 року. На час відкриття спадщини 31 жовтня 1991 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 19 квітня 2016 року, [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], та мав слідуючий склад сім'ї: дружина [PERSON]. Після смерті [PERSON], померлого 31 жовтня 1991 року, спадкова справа не заводилась, що вбачається з інформації наданої Державним нотаріальним архівом Чернігівської області. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 19 квітня 2016 року, [PERSON] фактично до виповнення 6 місяців з дня смерті чоловіка [PERSON] вступила в управління спадковим майном: проводила ремонт будинку, обробляла земельну ділянку. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 19 лютого 2016 року. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа згідно з якою: -13 лютого 1998 року [PERSON] залишила заповіт відповідно до якого все своє майно де б воно не було б і з чого б не складалось заповідала [PERSON] та [PERSON]; -20 липня 2016 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадкового майна після смерті матері [PERSON]; -20 липня 2016 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна після смерті матері [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 24.02.2016 року, [PERSON] на день смерті 19 лютого 2016 року проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], та проживала одна. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Згідно довідки, наданої виконкомом Чемерської сільської ради від 01.12.2016 року житловий будинок, що знаходиться по вул. Нова, 9, с. Чемер Козелецького району Чернігівської області, відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 15.04.1991 року були: [PERSON] та [PERSON]. Крім того, членом колгоспного двору до дня своєї смерті була [PERSON]. Як суспільна група колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по вул. Нова, 9 с. Чемер, Козелецького району Чернігівської області, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути обєктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцями не було оформлено правовстановлюючі документи на житловий будинок, який залишився після їх смерті. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Нова, 9, с. Чемер, Козелецького району Чернігівської області, підлягають задоволенню.

Outcome: approved