Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та фактичні обставини. 22 квітня 2019 року позивач, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборогованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 21 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування картковим рахунком складає між нею та банком договір. В свою чергу відповідач, зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує та порушила умови кредитного договору та правила користування картковим рахунком. Відповідно до кредитного договору при порушенні (позичальником) відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушила умови договору. Станом на 17 січня 2019 року заборгованість становить\~11 918.95 грн.; яка складається з суми заборгованість по процентам за користування кредитом 2433.26 грн.; заборгованість за пенею 8441.93 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 543.76 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, яка становить 11 918.95 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 1921.00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, надав відповідь на відзив відповідача та просив задовольнити позовні вимоги у поному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю. Проти задоволення позовних вимог позивача заперечує. В обґрунтуванням заперечень зазначає, що 21 вересня 2011 року їй було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2000.00 грн. на платіжну картку з кінцевим терміном поверення, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.0% на рік на суму залишку заборгованості. Вона весь час ,що має картковий рахунок щомісячно сплачувала необхідні суми , але з незрозумілих їй причин заборгованість тільки зростає. Відповідно розрахунку нею за період з 21 вересня 2011 року по 31 травня 2019 року сплачено банку 23 441.77 грн. До сплати за вказаний період підлягало: тіло кредиту 2000.00 грн. + 30.0% 2154.96 грн. = 4154.96. Тому нею за період з 21 вересня 2011 року по 31 травня 2019 року здійснено переплату банку в розмірі 19 286.81 грн. При цьому станом на 14 серпня 2013 року за розрахунками позивача, заборгованість погашена в повному обсязі. Станом на 1 червня 2015 року рахується заборгованість в сумі 1959.47 грн. при цьому в період з 1 червня 2015 року по 17 січня 2019 року нею сплачено 2\~792.96 грн. Будь- який пояснень щодо такого нарахування банком не надано. Якщо припустити наявність заборгованості 1959.47 грн. та виходити в 30% відсоткової ставки з якою вона погодилась вона мала сплатити позивачу 1959.47 грн + 30% 3395.49 грн=5354.96 грн. З наданих банком розрахунків за цей період нею сплачено 23\~234.73 грн. При цьому банком жодного разу вона не була повідомлена про зміну процентної ставки. Таким чином на теперішній\~час заборгованості\~перед позивачем\~вона не\~має тому\~вважає,\~що позовні\~вимоги є\~безпідставними та такими що задоволенню не підлягають. Ухвалою судді від 23 квітня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від відповідача надійшло заперечення (заява) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 06 травня 2019 року судом постановлена ухвала про подальший розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням та викликом в судове засідання сторін. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, надали суду відповідні заяви про розгляд справи у своєї відсутності. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає положенням ст.\~223\~ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~ за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи надані сторонами докази, дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~11\~Цивільного\~кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Мотивувальна частина та застосування правових норм. Відповідно до договору\~ від 21 вересня 2011 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 2000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За\~умов кредитного\~договору відповідач\~повинен виконувати правила користування картковим рахунком для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом (тіло кредиту), за відсотками, комісією та інших витрат. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1\~ст.634 Цивільного кодексу України, згідно якої, договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит\~ та сплатити відсотки. Згідно до ч.\~2\~ст.\~1050\~Цивільного\~кодексу\~України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З наданого позивачем розрахунку \~вбачається, що станом на\~17 січня 2019\~року банком\~рахується заборгованість\~в сумі\~11918..95\~грн.,\~яка складається\~: з суми\~заборгованість по процентам за користування кредитом 2433.26 грн.; заборгованість за пенею 8441.93 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 543.76 грн. Статтею 526\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено виконування зобов`язання належним чином\~ відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України\~ боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено\~ договором\~ або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.\~530\~Цивільного\~кодексу\~\~України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст.\~610\~Цивільного\~кодексу \~\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ч.1\~ст.598 Цивільного кодексу України\~зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Стаття 599 Цивільного кодексу України\~ передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В відзиві на позовні вимоги відповідач зазначив, що вона заперечує проти стягнення з неї суми заборгованості за кредитом в розмірі 11 918.95 грн., так як нею в повному обсязі сплачена сума кредиту та сума за його користування, надавши суду відповідній розрахунок. Окрім того зазначила , що з наданого позивачем розрахунку вбачається неодноразове підвищення процентної ставки про які вона не була повідомлена жодним чином. Відповідно до частини першої\~-\~четвертої\~статті\~1056-1\~Цивільного\~кодексу\~України процента ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентної ставки ( фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення , попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладання договору. Фіксована процента ставка є незміною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування зміненої процентної ставки кредитором самостійно, з визначенням у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшити проценту ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовутиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку зміненої процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитним договором на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Проте, згідно наданого розрахунку заборгованості, позивачем неодноразово змінена процентна ставка: 1 вересня 2014 року вона була збільшена з 30.00% до 34.80%; 1 квітня 2015 року ще збільшена до 43.20 %. Будь яких допустимих та належних доказів отримання боржником повідомлень та його згоду на зміну процентної ставки, надіслані матеріали не містять, і позивачем суду не надано. Щодо стягнення пені та штрафів суд дійшов наступного. Стаття 599 Цивільного кодексу України\~ передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте за змістом\~ст. 549 Цивільного кодексу України\~пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 Цивільного кодексу України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. \~ \~ \~ \~ Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2\~ст. 549 Цивільного кодексу України). \~ \~ \~ \~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст. 549 Цивільного кодексу України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обов`язків по погашенню кредиту. \~ \~ \~ \~ У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 Цивільного кодексу України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до вимог\~статті 2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Частиною 4\~ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). За приписами\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. \~ \~ \~ \~Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях. \~ \~ \~ \~З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається ,що відповідач станом на 17 січня 2019 року мала сплатити 9509.92 грн. , фактично останньою внесено 26\~234.73 грн. Таким чином підстав за для стягнення вказаної в позовної заяві суми відсутня. Протилежного позивачем суду не надано. Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку, також виходячи з засад пропорційності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ПриватБанк» до [PERSON] є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до частини 2 пункту 2\~статті 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови у позові. \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed