Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог До суду звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою у якій просить стягнути з Комунального підприємства «Міловський центр первинної медико-санітарної допомоги Міловської селищної ради» в особі директора Старостіної Ірини Михайлівни на його користь оплату за роботу у надурочний час у розмірі 4847,24 грн., та нічний час у розмірі 5738,68 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 07.11.2019 року його було призначено на посаду опалювача Міловської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, з посадовим окладом 1921,00 грн. З 01.05.2020 року, у зв`язку з закінченням опалювального періоду, його було переведено на посаду сторожа. З 20.10.2020 року, з початком опалювального періоду, знову переведено на посаду опалювача, до дати фактичного закінчення опалювального сезону з посадовим окладом 2225,00 грн.. 14.04.2021 року трудовий договір з ним припинено, у зв`язку з закінченням його строку. За час роботи Відповідач у порушення вимог ч. 1 ст. 106 КЗпП України, не виплачував роботу у надурочний час у подвійному розмірі годинної ставки. Робота здійснювалась позмінно тривалість однієї зміни 24 год., кількість щомісячних змін складала 8-10. Вказує, що Відповідач не доплатив йому 4874,24 грн.. Також вказує, що в порушення вимог ст. 108 КЗпП України, Відповідачем не здійснено йому оплату за роботу у нічний час з 10-00 год. вечора до 6-00 год. ранку, у загальному розмірі 5738,68 грн.. На його неодноразові звернення з вимогою сплатити за роботу у надурочний та нічний час, йому було повідомлено, що такі доплати здійснюються у межах мінімальної заробітної плати, що вважає порушенням вимог ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці». За таких підстав звертається до суду з даним позовом. Аргументи учасників справи У судове засідання Позивач [PERSON] не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник Відповідача [PERSON] , у судовому засіданні позов визнав частково, лише в частині оплати за роботу у нічний час на суму 3649,98 грн., після утримання податку на доходи фізичних осіб. В іншій частині просив відмовити. Усі доводи виклали у відзиві. У поданому до суду відзиві Відповідач вказали, що посилання Відповідача на вимоги положень ч.1 ст. 106 КЗпП України є безпідставним, адже колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом КП «Міловський центр ПМСД» не встановлено погодинну оплату праці, та для працівників з місячними окладами має бути дотримано мінімальну державну гарантію мінімальну заробітну плату, дотримання якої не є предметом розгляду у даній справі. Вказують, що наданий Позивачем розрахунок не містить нормативного обґрунтування, формули розрахунку, невідомо ким та коли зроблено, та не містить підпису автора. У відповіді на відзив [PERSON] вказав, що при здійсненні ним розрахунку він використовував формулу, яку вказала у листі-відповіді головний лікар [PERSON] .. Також вказує, що навіть якщо колективним договором не встановлена погодинна оплата праці, то робота у надурочний час все рівно має бути компенсована у будь-який спосіб передбачений ст. 106 КЗпП України, понад мінімальну заробітну плату. Позиція суду Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши представників відповідача, суд дійшов до наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Згідно копії трудової книжки [PERSON] , [INFO] його було прийнято на посаду опалювача Міловської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КЗ «Міловський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Міловської районної ради Луганської області, 01.05.2020 року переведено на посаду сторожа, 20.10.2020 року переведено на посаду опалювача до дати фактичного закінчення опалювального сезону. У зв`язку зі зміною засновника назву з 04.03.2021 р. змінено на Комунальне підприємство «Міловський центр первинної медико-санітарної допомоги Міловської селищної ради». 14.04.2021 року трудовий договір припинено за закінченням його строку у зв`язку з закінченням опалювального періоду 2020 -2021 рр. згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с.8-9). Вищевказане підтверджується також і копіями наказів: від 06.11.2019 року № 192-к «Про призначення [PERSON] », від 30.04.2020 року № 36-к «Про переведення [PERSON] », від 19.10.2020 року № 138-к «Про переведення [PERSON] », відповідно до яких [PERSON] було прийнято на посаду опалювача Міловської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини 07.11.2019 р. з посадовим окладом 1921,00 грн., з 01.05.2020 року переведено на посаду сторожа, з 20.10.2020 р. з посади сторожа переведено на посаду опалювача до дати фактичного закінчення опалювального сезону з посадовим окладом 2225,00 грн. (а.с.11-13). Згідно розрахунку не донарахованих сум [PERSON] , сума невиплачених нічних складає 4847,24 грн., наднормових - 5738,68 грн. (а.с.14). Згідно довідок про заробітну плату [PERSON] , його нарахована заробітна плата склала за: листопад 2019 р. 3378,14 грн.; грудень 2019 р. 4223,37 грн.; січень 2020 р. 4788,16 грн.; лютий 2020 р. 4723,00 грн.; березень 2020 р. 4723,00 грн.; квітень 2020 р. 4723,00 грн.; травень 2020 р. 4723,00 грн., червень 2020 р. 7248,00 грн.; липень 2020 р. 4723,00 грн.; серпень 2020 р. 4723,00 грн.; вересень 2020 р. 5000,00 грн.; жовтень 2020 р. 5000,00 грн.; листопад 2020 р. 5000,00 грн.; грудень 2020 р. 10902,50 грн.; січень 2021 р. 6000,00 грн.; лютий 2021 р. 6675,00 грн.; березень 2021 р. 6000,00 грн.; квітень 2021 р. 5277,95 грн. (а.с.15-17). Відповідно до копії відповіді головного лікаря [PERSON] від 27.01.2021 р. опалювач [PERSON] відноситься до І тарифного розряду, посадовий оклад складає 2670,00 грн., доплата до мінімальної заробітної плати становить 3330,00 грн., та заробітна плата за місяць складає 6000,00 грн.. Нічні за січень 2021 року нараховуються шляхом ділення окладу (2670,00 грн.) на норму робочих днів за місяць (151) та множенням на 64 години (8 дн. * 8 год.) та на 35% нічних = 396,08 грн.. До окладу додаються нічні та святкові, після чого здійснюється доплата до мінімальної заробітної плати. Вказано також і розрахунок святкових, однак нарахування та виплата вказаних сум не є предметом спору. (а.с.21). Згідно копії відповіді головного лікаря Старостіної І.М. на заяву з вхідним № 81 від 02.02.2021 р., у 2021 році підприємство запланувало в межах наявних коштів виплату оплати праці, матеріальну допомогу при наданні щорічної додаткової відпустки, надбавки, доплати. Всі виплати пов`язані з оплатою праці прописані у колективному договорі. (а.с.23). Відповідно до копій графіків роботи позивача за січень грудень 2020 р., та за січень квітень 2021 року, [PERSON] працював позмінно, зміна через три, переважно з 8-00 год. до 8-00 год., однак часті випадки змін коротшої тривалості: з 14-00 год. по 08-00 год., з 15-00 год. до 08-00 год., з 12-00 год. до 08-00 год., з 20-00 год. до 07-00 год., з 16-00 год. до 07-00 год., з 13-00 год. до 07-00 год., з 13-00 год. до 08-00 год., з 21-00 год. до 07-00 год., з 16-00 год. до 08-00 год., з 10-00 год. до 08-00 год.. (а.с.26-41). Згідно табелів обліку робочого часу, [PERSON] відпрацював всього у: грудні 2019 р. 8 днів, що складає 167 год.; січні 2020 р. 8 днів, що складає 167 год.; лютому 2020 р.7 днів, що складає 160 год.; березні 2020 р.8 днів, що складає 167 год.; квітні 2020 р., 7 днів що складає 168 год. (підсумування відпрацьованого часу за І половину квітня 2020 р.(аванс) відсутнє, у зв`язку з чим його підраховано судом шляхом додавання робочих днів та годин, що складає 3 дн. 72 год.,); травні 2020 р. за другу частину місяця 5 днів що складає 81 год. (табель обліку за І половину місяця (аванс) відсутній); червні 2020 р. 5 днів, що складає 93 год.; липні 2020 р. 5 днів, що складає 97 год.; серпні 2020 р. 10 днів, що складає 160 год.; вересні 2020 р. 10 днів, що складає 176 год.; жовтні 2020 р. 7 днів, що складає 168 год.; листопаді 2020 р. 8 днів, що складає 168 год.; грудні 2020 р. 10 днів, що складає 234 год.; січні 2021 р. 8 днів, що складає 192 год.; лютому 2021 р. 7 днів, що складає 160 год.; березні 2021 р. 9 днів, що складає 176 год.; квітні 2021 р. 4 дня, що складає 96 год. (а.с.119 - 150). Згідно копії колективного договору укладеного між адміністрацією та трудовим колективом КП «Міловський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» схваленого протоколом № 01 від 20.02.2019 р., роботодавець зобов`язується: визначати режим роботи під час чергування, перелік працівників, які залучаються до чергування на підставі графіків роботи (змінності) або наказів, погоджених з Головою трудового колективу (п.п. 2.1.22.); установити для медичних працівників 38,5 год. робочий тиждень, для інших працівників закладу 40 год. робочий тиждень, та іншої тривалості у випадках встановлених чинним законодавством (п.п. 2.1.24.); з метою оптимального регулювання та обліку робочого часу працівників зі змінним режимом роботи, при якому неможливе дотримання нормальної тривалості щоденної або щотижневої тривалості робочого часу, встановлювати за погодженням з головою трудового колективу підсумований облік робочого часу за 1 місяць (п.п.2.1.32). Також, роботодавець зобов`язується встановити доплату у роботу за роботу у нічний час у розмірі 35% посадового окладу (п.п. 4.1.4.). (а.с. 151-162). 27.01.2020 року внесеними змінами до колективного договору було виключено доплату у роботу за роботу у нічний час. (а.с.163-164). Відповідно до копій наказів від 18.10.2019 р № 170а-к, від 28.10.2019 р. № 177-к, від 04.11.2019 р. № 189-к, від 14.01.2020 р. № 02, від 11.03.2021 р. № 3 08/1,від 15.04.2021 р. № 17 було затверджено штатний розпис КП «Міловський центр ПМСД» та зміни до нього, де встановлено посадові оклади працівників, у тому числі й опалювача та сторожа. (а.с. 85 -101, 174). Згідно копії статуту Відповідача, Комунальне підприємство «Міловський центр первинної медико-санітарної допомоги Міловської селищної ради» є правонаступником КП «Міловський районний центр первинної медико- санітарної допомоги» Міловської районної ради Луганської області. (а.с.165-171). Наданий Позивачем уточнений розрахунок заборгованості, судом не оцінюється адже вказана у ньому сума нарахувань невиплачених нічних складає 4847,24 грн., тобто менше ніж заявлено у позові до стягнення, а сума нарахувань невиплачених наднормових складає 5738,68 грн., тобто більше ніж заявлено Позивачем до стягнення. Але,\~заяви про\~збільшення,\~або зменшення\~позовних вимог,\~відповідно до\~вимог ст.\~49\~ЦПК України,\~ [PERSON] \~не заявляв. Тому суд, відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених Позивачем позовних вимог. Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ст. 108 КЗпП України робота у нічний час (стаття 54) оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час. Нічним вважається час з 10 год. вечора до 6 год. ранку. (ч. 3 ст. 54 КЗпП України) Згідно ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~3-1\~Закону України\~«Про оплату\~праці» розмір\~заробітної плати\~працівника за\~повністю виконану\~місячну (годинну)\~норму праці\~не може\~бути нижчим\~за розмір\~мінімальної заробітної\~плати. При обчисленні розміру заробітної плати працівника для забезпечення її мінімального розміру не враховуються доплати за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров`я, за роботу в нічний та надурочний час, роз`їзний характер робіт, премії до святкових і ювілейних дат. Норми і гарантії оплати праці, визначені законодавством для працівників підприємств, установ, організацій усіх форм власності, є мінімальними державними гарантіями і тому при договірному регулюванні вони не можуть бути погіршені. Йдеться як про мінімальний розмір заробітної плати, так і про норми оплати праці за роботу у нічний час. У будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати. При визначенні, чи не є заробітна плата нижчою від мінімальної, до неї не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати. Такий висновок викладено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці». Так, судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, та з 01.12.2019 р. по 14.04.2021 р. виконував роботу у нічний час, яка йому не оплачувалася понад законодавчо встановлений мінімальний розмір заробітної плати. Вказане підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами. З наданого Відповідачем розрахунку оплати [PERSON] за роботу у нічний час на суму яка становить до виплати 3649,98 грн. та яка визнається Відповідачем, вбачається, що розрахунок здійснено з 12.2019 р. по 12.2020 р. (включно), за окладом 1921,00 грн., а з 01.2021 р. по день звільнення за окладом 2670,00 грн., хоча згідно наявної в матеріалах справи копії наказу від 19.10.2020 р. № 138-к «Про переведення [PERSON] », Позивача 20.10.2020 р. було переведено на посаду опалювача вже з посадовим окладом 2225,00 грн.. Тобто, Відповідачем при проведенні вказаного розрахунку було занижено суму, яка підлягає сплаті Позивачу за роботу у нічний час. Згідно інформації викладеної у листі за підписом головного лікаря підприємства Старостіної І.М. від 27.01.2021 р. № 106, та наданих у судовому засіданні пояснень представника відповідача бухгалтера підприємства Колган Л.М.,оплата за\~роботу у\~нічний час\~розраховуються за\~наступною формулою: оклад поділити\~на норму\~годин за\~місяць помножити\~на нічні\~години та\~помножити на\~35%\~нічних. Вказану формулу використовував також і Позивач, про що вказав у відповіді на відзив. При цьому, норма тривалості робочого часу визначена листами Міністерства соціальної політики України від 08.08.2018\~р.\~N\~78/0/206-18 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік», від 29.07.2019 р. № 1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік», та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.08.2020 р. № 3501-06/219 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік», якими встановлено, що при 40 год. робочому тижні: у грудні\~2019\~р. норма\~тривалості робочого\~часу склала\~166\~год.; у\~2020\~році норма тривалості робочого часу у: січні 167 год., лютому 160 год., березні 168 год., квітні 167 год., травні 151 год., червні 160 год., липні 184 год., серпні 160 год., вересні 176 год., жовтні 167 год., листопаді 168 год., грудні 174 год.; в 2021\~році у: січні 151 год., лютому 160 год., березні 176 год., квітні 175 год.. Відпрацьовані [PERSON] нічні години, які визначені шляхом множення кількості відпрацьованих днів на кількість нічних годин у зміні, складають у: грудні 2019 р. 64 год., січні 2020 р. - 64 год., лютому 2020 р. 56 год., березні 2020 р. 64 год., квітні 2020 56 год., травні 2020 р. 72 год., червні 2020 40 год., липні 2020 р. 40 год., серпні 2020 р. 80 год., вересні 2020 р. 80 год., жовтні 2020 р. 56 год., листопаді 2020 р. 64 год., грудні 2020 р. 80 год., січні 2021 р. 64 год., лютому 2021 р. 56 год., березні 2021 р. 72 год., квітні 2021 р. 32 год.. Тобто, Відповідач має сплатити [PERSON] за виконану ним роботу у нічний час за період з 01.12.2019 р. по 14.04.2021\~р.\~(дата\~звільнення) - 4850,72 грн.. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів. Доказів підтверджуючих виконання Позивачем роботи у нічний час в листопаді 2019 року, суду не надано. Клопотань щодо витребування таких доказів Позивач не заявляв. Окрім того, виконання Позивачем роботи за вказаний період спростовується поясненнями представника відповідача бухгалтера підприємства [PERSON] , яка пояснила суду, що у листопаді 2019 року підприємство перебувало у старому приміщенні опалення якого не здійснювалося. За таких обставин, вимога Позивача щодо стягнення доплати за роботу у нічний час є законною та підлягає частковому задоволенню, у сумі 4850,72 грн. з заявлених Позивачем до стягнення 5738,68 грн.. Відповідно до\~положень ч.\~1\~ч.\~2\~ст.\~97\~КЗпП України,\~оплата праці\~працівників здійснюється\~за погодинною,\~відрядною або\~іншими системами\~оплати праці.\~Оплата може\~провадитися за\~результатами індивідуальних\~і колективних\~робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Згідно вимог\~ст.\~106\~КЗпП України,\~за погодинною\~системою оплати\~праці робота\~в надурочний\~час оплачується\~в подвійному\~розмірі годинної\~ставки. За\~відрядною системою\~оплати праці\~за роботу\~в надурочний\~час виплачується\~доплата у\~розмірі 100\~відсотків тарифної\~ставки працівника\~відповідної кваліфікації,\~оплата праці\~якого здійснюється\~за погодинною\~системою,\~-\~за всі\~відпрацьовані надурочні\~години. У\~разі підсумованого\~обліку робочого\~часу оплачуються\~як надурочні\~всі години,\~відпрацьовані понад\~встановлений робочий\~час в\~обліковому періоді,\~у порядку,\~передбаченому частинами\~першою і\~другою цієї\~статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається. Так, колективним договором укладеним між адміністрацією та трудовим колективом КП «Міловський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» не визначено систему оплати праці Відповідача. Натомість є посилання про можливість встановлення для працівників зі змінним режимом роботи підсумованого обліку робочого часу за 1 місяць, встановлення якого заперечувалось представником Відповідача Ляшенком М.О.. Також, у судовому засіданні представником Відповідача [PERSON] заперечувався факт встановлення на підприємстві погодинної оплати праці. Виказував припущення про можливе встановлення відрядної системи оплати праці. Однак, доказів, які б підтверджували встановлення тієї чи іншої системи оплати праці суду не надали. Клопотань про витребування доказів з вказаного питання, Позивач не заявляв. За таких підстав суд позбавлений можливості визначити норму права, яка підлягає застосуванню при вирішенні спору щодо стягнення оплати за роботу Позивача у надурочний час, адже, як вбачається з вимог ст. 106 КЗпП України, кожна система оплата праці передбачає різний підхід в оплаті роботи у надурочний час. Згідно ч.1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог у частині стягнення оплати за роботу у надурочний час. Щодо вимог позивача про стягнення на його користь доплат з КП «Міловський центр первинної медико-санітарної допомоги Міловської селищної ради» в особі директора Старостіної Ірини Михайлівни, слід зауважити, що згідно ч. 1. ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial