Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 15.07.2019 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем 06.06.2009 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області за актовим записом за №2. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.06.2009 року. Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Однією сім`єю вона та відповідач не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе, суперечить її інтересам, шлюб існує формально. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула. В заяві до суду від 16.10.2019 року позивач просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити з підстав, що в ньому зазначені, за час, наданий судом для примирення, з відповідачем не помирилася, миритися не бажає, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу (а.с.32). 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог [PERSON] до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.07.2019 року. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] , згідно із заявою від 16.10.2019 року просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, за наданий судом строк для примирення з відповідачем не помирилася, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с.32). 2. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 25.07.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.08.2019 року (а.с.10). 2. В підготовчому судовому засіданні 12.08.2019 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] та надано строк для примирення з позивачем у два місяці, провадження у справі зупинено на час, наданий судом для примирення подружжя, розгляд справи у підготовчому судовому засіданні призначено на 16.10.2019 року, про що винесено ухвалу (а.с.20-21). 3. Відповідно до ухвали суду від 16.10.2019 року поновлено провадження у цивільній справі (а.с.24). 4. Ухвалою суду від 16.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу для розгляду по суті на 06.11.2019 року, визначено дату другого судового засідання для розгляду справи по суті 20.11.2019 року (а.с.27-28). 5. 06.11.2019 року відкладено судове засідання на 20.11.2019 року через неприбуття відповідача [PERSON] (а.с.35). 6. 20.11.2019\~року судом\~постановлено ухвалу\~про проведення\~заочного розгляду\~справи \~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу і\~про ухвалення\~заочного рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~(а.с.36).\~ За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. 7. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с.4, 5 відповідно). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.2, 32). Також,\~судом встановлено,\~що причиною\~розладу в\~сім`ї\~стали різні\~характери і\~погляди сторін\~на сімейне\~життя,\~що призвело\~до фактичного\~припинення шлюбних\~відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім`єю сторони не проживають, позивач миритися повторно не бажає, що вбачається із заяви позивача до суду (а.с.32). Наданий судом строк для примирення не покращив стосунків подружжя. За час, наданий судом для примирення подружжя, сторони не помирилися. Крім того, суд, при вивченні і оцінці мотивів розлучення та фактичних взаємин подружжя, не вбачає підстав для повторного вжиття заходів до примирення подружжя. Тому, у суду склалася переконаність, що є достатні підстави для розірвання шлюбу. Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. VІ. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не подав до суду заперечень щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved