Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про виселення та стягнення заборгованості по орендній платі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.10.2019 між [PERSON] (далі - орендар, відповідач), КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (далі - підприємство, позивач) та Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі - орендодавець) було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 427/19 (далі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в орендне користування нерухоме майно, нежитлове приміщення мансарди площею 44.8 кв.м за адресою: [ADDRESS] літ. Г ( [ADDRESS] ). для розміщення творчої майстерні. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» з 01.02.2015 є балансоутримувачем житлового та нежитлового фонду Подільського району м. Києва. Позивачем було направлено відповідачу вимогу № 10663-672 від 25.02.2021 про відмову від договору та виселення. На сьогоднішній день відповідь на вимогу позивачу не надходила. Відповідач ігнорує позивача у будь-який спосіб. Крім того, станом на 01.04.2021 відповідач неналежним чином виконує зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, по сплаті орендної плати у розмірі 52480,44 грн. Просив виселити [PERSON] з нежитлового приміщення мансарди за адресою: [ADDRESS] літ. Г ( [ADDRESS] ), що перебуває на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» 52480 грн. 44 коп. основного боргу, 4185 грн. 81 коп. пені та 4540 грн. 00 коп. судового збору та 3% річних 380 грн. 53 коп. Ухвалою від 31.05.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. Заяв про застосування строку позовної давності як підстави для відмови у задоволенні позову подано не було. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 01.10.2019 уклав з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 427/19, згідно до умов якого прийняв в орендне користування нерухоме майно, нежитлове приміщення мансарди площею 44.8 кв.м за адресою: [ADDRESS] літ. Г (вул. Андріївський узвіз. 2 літ. Г). для розміщення творчої майстерні. Відповідно до п. 3.6., 3.7. Договору орендна плата та компенсація витрат підприємства сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця на рахунок Підприємства. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди Орендодавцеві. На підставі ст. 782 ЦК України та п.п. 9.2. 5.1.3 Договору наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Згідно з п. 7.5. Договору у разі закінчення/припинення дії Договору або при його розірванні Орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт оренди Підприємству-Балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об`єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених ним поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії Договору. У відповідності з п. 4.2.3. Договору Орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі. На підставі п.п. 5.1.2., 5.1.3. Договору Орендодавець має право виступати з ініціативою щодо розірвання Договору внаслідок невиконання або неналежного виконання умов Договору. При несплаті Орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу Орендодавець має право відмовитися від договору та вжити заходів для примусового виселення Орендаря. Пунктами 3.6., 3.12., 7.5. Договору сторони погодили, що підставою для припинення нарахування орендної плати по цьому договору є акт приймання-передачі орендованого приміщення позивачу. Орендна плата сплачується орендарем по день фактичної передачі приміщення по акту. Згідно з розрахунку заборгованості з орендної плати, пені та 3% річних з 01.11.2019 по 31.03.2021 у [PERSON] по нежитловому приміщенню (споруді) за адресою: [ADDRESS] літ.Г, станом на 01.04.2021 заборгованість загальна сума боргу складає 52 480,44 грн. (в тому числі ПДВ 8746,74 грн), пеня 4185,81 грн та 3% річних 380,53 грн. Загальна сума боргу на 01.04.2021 складає 57 046,78 грн. Згідно з довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» від 22.04.2021 будинок № 11/2-28 літ.Г на [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] узвозі є одним й тим самим будинком та перебуває в господарському віданні та на балансі у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» відповідно до розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 50 від 29.01.2015. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» направляло поштовим зв`язком [PERSON] вимогу щодо погашення заборгованості по орендній платі № 10663-2848 від 09.07.2020, вимогу про відмову від договору та виселення № 10663-672 від 25.02.2021. Як вбачається з довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» б/н від 20.05.2021, відповідно до експлікації (журналу підрахунку площі житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями) мансарда на [ADDRESS] літ Г ( [ADDRESS] ) є нежитловим приміщенням та проживання в ньому не передбачено. Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно із частинами першою та другою статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також передбачені у статті 764 ЦК України, якою визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії. У справі, що розглядається, орендоване майно є державним, а тому на ці правовідносини поширюється також дія Закону № 2269-XII, який регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна підприємств, установ та організацій, що перебувають у комунальній власності, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в комунальній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває у комунальній власності. Так, відповідно до частини першої статті 17 Закону № 2269-XII термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. За частиною третьою статті 17 Закону № 2269-XII після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору. Водночас за частиною другою цієї ж статті у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відсутність такого заперечення як в силу статті 764 ЦК України, так і за приписами частини другої статті 17 Закону № 2269-XII, може мати прояв у «мовчазній згоді» і в такому випадку орендар саме в силу закону (а не за власною ініціативою в порядку частини третьої статті 17 Закону № 2269-XII) може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин. Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини третьої статті 202 ЦК України. Чинне законодавство не містить спеціальних вказівок щодо того, коли орендар вважається повідомленим чи способів такого повідомлення; у договорі сторони також не передбачили будь-які домовленості щодо того, коли вважається здійсненим повідомлення сторони про припинення чи зміну договору. Правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у статті 764 ЦК України та частині другій статті 17 Закону № 2269-XII, спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. У контексті наведених вище норм настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу. Позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо доведення інформації про припинення дії договору до орендаря, надіславши йому вимогу рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністру України № 270 від 5 березня 2009 року. Отже наявність відповідної вимоги орендодавця та належних доказів її надсилання орендарю за наданими орендарем реквізитами відповідно до встановлених обставин справи свідчить про добросовісність звернення позивача до відповідача, вчинення позивачем залежних від його волі необхідних дій у спірних правовідносинах на відміну від відповідача, а відтак і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства. Невиконане перед позивачем грошове зобов`язання по сплаті орендної плати дає право позивачу на стягнення з відповідача інфляційного збільшення боргу та 3% річних, як відповідальності за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання. Так, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, три проценти річних від простроченої суми, а також пеню за несвоєчасну сплату орендних платежів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт невиконання прийнятих на себе зобов`язань за договором в частині сплати орендної плати понад три місяці. Крім того відповідачем не було виявлено бажання про продовження терміну дії договору оренди нерухомого майна територіальної громади м. Києва, укладеного між сторонами, а тому суд вважає його таким, що є припиненим. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, надані на підтвердження позовних вимог на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а також взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачами судових витрат підтверджується платіжними дорученням про сплату судового збору, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача На підставі викладеного та

Outcome: approved