Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечень зацікавленої особи. [PERSON] (далі - Заявник) звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що вона,[PERSON] , з 23.01.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - Відповідач). Від шлюбних стосунків мають малолітню дитину: доньку - [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Далі заявник зазначає, що починаючи з 2017 року між нею та відповідачем почалися конфлікти, де останній став занадто агресивним та погрожував їй фізичною розправою. Заявник також зазначає, що вона зазнає психологічного та фізичного тиску з боку відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, заявник вимушена звернутися до суду та просити суд усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме: будинком за адресою: [ADDRESS] , дозволити реєстрацію за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , та видати обмежувальний припис [PERSON] на строк шість місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближення на 50 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць, частого відвідування [PERSON] , а саме: ТОВ «Лінокор» (м. Дніпро, вул. М.Руденка, буд.77), місця реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] ; усунути перешкоди для користування документами на нерухоме майно спільно нажите у шлюбі, для можливості звернутися до суду з позовною заявою про розподіл спільно нажитого майна. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Заявник та її представник у судовому засідання вимоги заяви підтримали, просили суд видати обмежувальний припис [PERSON] на строк шість місяців із заборонами згідно вказаної заяви. Заінтересована особа та його представник у судовому засідання проти задоволення вказаної заяви заперечували з огляду на її безпідставність та необґрунтованість. ІІІ. Процесуальні дії у справі. В судовому засіданні було задоволено клопотання заявника про допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Інші заходи забезпечення доказів, а також заходи зупинення і поновлення провадження тощо судом не застосовувалися. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, показами свідків, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 23 січня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 28 та видано сторонам свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що сторони від сумісного подружнього життя мають дитину: малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, а учасниками справи визнано, що вони сумісно разом проживають за адресою [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Допитані під час розгляду справи свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду аналогічні за своїм змістом покази, згідно яких заявниця зараз вимушена мешкати у сусідньому будинку, де проживає [PERSON] . При цьому такі свідки на власні очі не бачили застосування насильства та сварок між [PERSON] та [PERSON] , однак підтвердили суду, що останнім часом заявниця перебуває у пригніченому стані, який пояснює агресивної поведінкою свого чоловіка. Судом також встановлено, що станом на день розгляду вказаної заяви між сторонами існує спір щодо розірвання шлюбу та поділу спільного майна подружжя. V. Оцінка суду доказів та аргументів учасників справи. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь, згідно із п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З огляду на наведене та з урахуванням наданих заявником та її представником доказів суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому з метою забезпечення дієвого та ефективного захисту інтересів [PERSON] доцільно встановити відносно [PERSON] обмежувальний припис строком на три місяці з покладанням на нього наступних обмежень та зобов`язань: усунути перешкоди [PERSON] у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме будинком за адресою [ADDRESS] ; заборони наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), роботи [PERSON] , а саме: ТОВ «Лінокор» (м. Дніпро, вул. М.Руденка, буд.77), заборони особисто і через осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] ; заборони вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто. В задоволені вимог щодо позбавлення перебування [PERSON] у місці його постійного проживання за адресою [ADDRESS] за адресою суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вказане місце проживання є житлом такої особи в розумінні ст. ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом N 475/97-ВР від 17.07.97. І позбавлення житла особи в порядку дії обмежувального припису у даному випадку буде уявляти непропорційне втручання в її особисті права. Суд вважає, що з метою попередження домашнього насильства, в даному випадку достатньо вжити заходів, спрямованих на обмеження спілкування заявниці та [PERSON] . Також в задоволені вимог щодо встановлення заборони наближення на 50 м до місця реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] суд не вбачає необхідності, оскільки зі слів заявниці, по даній адресі вона не проживає та не перебуває, що виключає само по собі виникнення конфліктних ситуацій між вказаними учасниками справи за даною адресою. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч.2 ст.350-8 цього Кодексу про видачу обмежувального припису повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію, та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника. VІ. Розподіл судових витрат. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial