Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

із позовною заявою про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування у суд звернувся представник позивача - адвокат Ільків Микола Миколайович в інтересах позивача [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приблизно о 20.30 годині 22 вересня 2019 року [PERSON] , керуючи автомобілем Hyundai Coupe, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись у с. Сираї Козелецького району Чернігівської області на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі у напрямку від м. Чернігова до м. Києва, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, від отримання яких помер. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai Coupe, д.н.з. [NUMBER] , застрахована згідно Полісу № АМ4622752 у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». 20 грудня 2019 року на адресу відповідача направлена заява про виплату страхового відшкодування батькові загиблого - [PERSON] . Загальна сума вимоги страхового відшкодування, заподіяного смертю [PERSON] , становить 200000.00 гривень (із яких: 50076.00 гривень - моральна шкода; 150228.00 гривень - відшкодування на утримання; 6790.00 гривень - витрати на поховання). Звернення з вимогою про виплату страхового відшкодування не виходить за межі розміру ліміту страхових сум, відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг № 566 від 09 липня 2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, станом на час дорожньо-транспортної пригоди). У листі № 61/18 від 10 січня 2020 року ПрАТ «УПСК» повідомлено про те, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийняте після отримання відповідачем відповідного рішення у кримінальній справі за фактом дорожньо-транспортної пригоди та згідно зі ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зупиняє розгляд справи до отримання вироку суду у кримінальній справі, що набрав законної сили. З рішенням страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування не погоджується, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула третя особа - пішохід, цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу (автомобіль марки Hyundai Coupe, д.н.з. [NUMBER] ), у силу вимог ст.ст. 1166 і 1187 ЦК України настає незалежно від вини. Рішення про зупинення відповідачем строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови/вироку суду є необґрунтованим і таким, що порушує право потерпілого на отримання страхового відшкодування. Представник позивача - адвокат Ільків М.М. ставить змінені позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] : страхового відшкодування у розмірі 200000.00 гривень; пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 25563.23 гривень; трьох відсотків річних у розмірі 5753.42 гривень; інфляційних втрат у розмірі 8527.89 гривень. За ухвалою від 18 грудня 2020 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у цивільній справі і прийнята вказана позовна заява до розгляду. Представником відповідача ПрАТ «УПСК» Басюк Б.І. поданий 02 лютого 2021 року відзив про відмову у задоволенні позову позивача [PERSON] . За ухвалою від 05 березня 2021 року Козелецького районного суду Чернігівської області закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначена справа до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Ільків М.М. позовні вимоги підтримав. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в смт. Козелець Чернігівської області (згідно зі Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого 25 вересня 2019 року виконавчим комітетом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] (згідно зі Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого 03 вересня 1993 року виконавчим комітетом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області). 18 червня 2013 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (згідно Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 18 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції). Зі змісту довідки № 413, виданої 01 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, виходить, що [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] , і мав такий склад сім`ї: [PERSON] , 1958 року народження, - батько; [PERSON] , 1960 року народження, - мати; [PERSON] , 1990 року народження, - сестра. Зі змісту довідки, виданої 08 жовтня 2019 року ТОВ «Альянс Холдинг», виходить, що [PERSON] працював у ТОВ «Альянс Холдинг» на посаді оператора заправних станцій із 24 листопада 2018 року до 23 вересня 2019 року. На поховання померлого [PERSON] позивачем [PERSON] понесені 25 вересня 2019 року витрати в сумі 6790.00 гривень. Приблизно о 20.30 годині 22 вересня 2019 року [PERSON] , керуючи автомобілем Hyundai Coupe, р.н. [NUMBER] , рухаючись у с. Сараї Козелецького району Чернігівської області на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі у напрямку від м. Чернігова до м. Києва, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був доставлений на лікування до Козелецької ЦРЛ, де помер. Такі обставини дорожньо-транспортної пригоди викладені у змісті Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про яку внесені 23 вересня 2019 року за номером кримінального провадження 12019270000000426, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області. На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Hyundai Coupe, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УПСК» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4622752 від 25 вересня 2018 року (Поліс № АМ/4622752). Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, складає 200000.00 гривень, розмір франшизи становить 2000.00 гривень. Строк дії цього договору - з 26 вересня 2018 року до 25 вересня 2019 року включно. 20 грудня 2019 року із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УПСК» звернувся директор ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» Шелепінський О.М. за довіреністю в інтересах [PERSON] (до ПрАТ «УПСК» заявна надійшла 02 січня 2020 року). На вимогу за листом, виданим 10 січня 2020 року ПрАТ «УПСК», ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» до ПрАТ «УПСК» 24 січня 2020 року надані документи - довідки, що підтверджують пенсійні виплати [PERSON] і [PERSON] , а також про доходи [PERSON] . Зі змісту відзиву, поданого 02 лютого 2021 року відповідачем ПрАТ «УПСК», зокрема, виходить, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої заподіяна шкода, пов`язана зі смертю сина [PERSON] , розглядається у кримінальному провадженні № 12019270000000426, ПрАТ «УПСК» на підставі абз. 4 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» призупинений передбачений законом строк для прийняття рішення про здійснення позивачу страхового відшкодування та його виплати до дати, коли страховику стане відомо про набрання рішення у справі законної сили. Вислухавши позицію представника позивача - адвоката Ільківа М.М., дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» м. Києва про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 і 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - якщо шкода завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), і страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Правовими нормами ст. 988 ЦК України визначено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно зі ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановлену договором або законом. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 1.7 ст. 1 цього ж Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно з п. 1.6 ст. 1 цього ж Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно з п. 1.4 ст. 1 цього ж Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У п. 23.1 ст. 23 цього ж Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 цього ж Закону страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк із моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування. Згідно з абз. 1 п. 36.1 ст. 36 цього ж Закону страховик,

Outcome: approved