overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Квартира №20 яка розташована в будинку №1 по пр.. Леніна м. Алчевськ Луганської області належить на праві спільної власності відповідачам. 28 серпня 2015 року позивач купив за 30000грн. у відповідачів вище зазначену квартиру, гроші за яку віддала відповідачці [PERSON], яка діяла на той час від імені інших співвласників на підставі довіреності. У звязку із передуванням сторін в зоні АТО між сторонами був укладений побутовий договір купівлі-продажу не засвідчений нотаріально у встановленому законом порядку, тому що згідно Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014р. № 953/5 доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів було припинено За таких підстав позивач звернуся до суду із дійсною заявою, в якій просить визнати правочин, щодо купівлі-продажу квартири №20 у відповідачів, яка розташована в будинку №1 по пр.. Леніна м. Алчевськ Луганської області дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру, так як це необхідно для належного оформлення зазначеного нерухомого майна. Позивач справу просив розглянути без його участі. Відповідач надав суду нотаріально посвідчену заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно з вимогами ст..220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З копії розписки та нотаріально посвідченої заяви /а.с.13,18/ вбачається, що відповідач дійсно продав позивачу квартиру №20, яка розташована в будинку №1 по пр.. Леніна м. Алчевськ Луганської області та гроші за неї отримала повністю. Відповідно до свідоцтва та технічного паспорту ( л.с.10-12), квартира №20, яка розташована в будинку №1 по пр.. Леніна м. Алчевськ Луганської області дійсно належить відповідачам. З листа приватного нотаріуса вбачається про неможливість посвідчення договору купівлі-продажу квартири (л.с.15). Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що між сторонами був укладений договір про купівлю-продаж нерухомого майна - квартири №20, яка розташована в будинку №1 по пр.. Леніна м. Алчевськ Луганської області, який не був посвідчений нотаріально, але за відповідних умов на підставі ст..220 ЦК України може бути визнаний судом дійсним і подальше його нотаріальне посвідчення не є обовязковим. На підставі викладеного, ст..220, 328, 655 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Квартира №3 яка розташована в будинку №162 »в» по вул. Чапаєва м. Алчевськ, Луганської області належить на праві власності відповідачу. 02 листопада 2015 року позивач купив за 22000грн. у відповідачки вище зазначену квартиру, гроші за яку сплатила повністю, а відповідачка передала позивачці ключи від проданої квартири. У звязку із перебуванням сторін в зоні АТО між сторонами був укладений побутовий договір купівлі-продажу не засвідчений нотаріально у встановленому законом порядку, тому що згідно Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014р. № 953/5 доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів було припинено За таких підстав позивач звернувся до суду із дійсною заявою, в якій просить визнати правочин, щодо купівлі-продажу у відповідачки квартири №3, яка розташована в будинку №162 «в» по вул. Чапаєва м. Алчевськ Луганської області дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру, так як це необхідно для належного оформлення зазначеного нерухомого майна. Позивач справу просив розглянути без його участі. Відповідачка надала суду нотаріально посвідчену заяву, у якій позов визнала та просила розглянути справу без її участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно з вимогами ст..220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З копії розписки та нотаріально посвідченої заяви /а.с.12,17/ вбачається, що відповідачка дійсно продала позивачу квартиру №3, яка розташована в будинку №162 «в» по вул. Чапаєва м. Алчевськ Луганської області та гроші за неї отримала повністю. Відповідно до договору дарування, витягу з єдиного реєстру та технічного паспорту ( л.с.7-8, 9, 10-11), дійсно належить відповідачу. З листа приватного нотаріуса вбачається про неможливість посвідчення договору купівлі-продажу квартири (л.с.14). Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що між сторонами був укладений договір про купівлю-продаж нерухомого майна квартири №3, яка розташована в будинку №162 «в» по вул. Чапаєва м. Алчевськ Луганської області, який не був посвідчений нотаріально, але за відповідних умов на підставі ст..220 ЦК України може бути визнаний судом дійсним і подальше його нотаріальне посвідчення не є обовязковим. На підставі викладеного, ст..220, 328, 655 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Квартира №4 яка розташована в будинку №15 по вул.. Єрмака м. Перевальськ Луганської області належить на праві спільної власності відповідачам. 02 листопада 2015 року позивач купив за 30000грн. у відповідачів вище зазначену квартиру, гроші за яку віддала представнику відповідачів [PERSON], який діяв на той час від імені співвласників на підставі довіреності. У звязку із перебуванням сторін в зоні АТО між сторонами був укладений побутовий договір купівлі-продажу не засвідчений нотаріально у встановленому законом порядку, тому що згідно Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014р. № 953/5 доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів було припинено За таких підстав позивач звернуся до суду із дійсною заявою, в якій просить визнати правочин, щодо купівлі-продажу у відповідачів квартири №4, яка розташована в будинку №15 по вул.. Єрмака м. Перевальськ Луганської області дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру, так як це необхідно для належного оформлення зазначеного нерухомого майна. Позивач справу просив розглянути без його участі. Представник відповідачів надав суду нотаріально посвідчену заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно з вимогами ст..220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З копії розписки та нотаріально посвідченої заяви /а.с.17,23/ вбачається, що представник відповідачів дійсно продав позивачу квартиру №4, яка розташована в будинку №15 по вул.. Єрмака м. Перевальськ Луганської області та гроші за неї отримав повністю. Відповідно до витягів з єдиного реєстру, свідоцтва та технічного паспорту ( л.с.11,13, 14-16), дійсно належить відповідачам. З листа приватного нотаріуса вбачається про неможливість посвідчення договору купівлі-продажу квартири (л.с.19). Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що між сторонами був укладений договір про купівлю-продаж нерухомого майна - квартири №4, яка розташована в будинку №15 по вул.. Єрмака м. Перевальськ, Луганської області, який не був посвідчений нотаріально, але за відповідних умов на підставі ст..220 ЦК України може бути визнаний судом дійсним і подальше його нотаріальне посвідчення не є обовязковим. На підставі викладеного, ст..220, 328, 655 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.11.2011 року та витягом № 32326951 про державну реєстрацію прав Краматорського міського БТІ. \~ \~ \~ \~В даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що довідкою № 26586 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , не мешкає, що підтверджується актом від 07.11.2019 року № 01-19/671, виданого комітетом мікрорайону № 2 Краматорської міської ради. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою [PERSON] .. В даній квартирі [PERSON] не проживає з 2013 року. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що вона підтримує дружні стосунки з родиною [PERSON] . [PERSON] на теперішній час в квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , не проживає. Після 2013 року він виїхав до м. Києва та з того часу не з`являється в квартирі. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги докази позивача та вважає їх обгрунтованими. Таким чином, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідач порушує її право в користуванні власністю, у зв`язку з його реєстрацією, але фактичним не проживанням за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує квартиру та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в ній, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення квартири. \~ \~ \~ \~За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768.40 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.07.2009 року та витягом № 23781174 про реєстрацію права власності на нерухоме майно Краматорського міського БТІ. В даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , його доньки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 36543 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради. Відповідач [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , не мешкає з 2009 року, що підтверджується актом від 12.09.2019 року, виданого головою ЖСК «Радуга». Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги докази позивача та вважає їх обгрунтованими. Таким чином, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідач порушує його право в користуванні власністю, у зв`язку з її реєстрацією, але фактичним не проживанням за вказаною адресою. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує квартиру та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в ній, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення квартири. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки відповідач є інвалідом другої групи та при подачі позовної заяви звільнений від сплати судового збору (Закон України «Про судовий збір»).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення з кімнати [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що даний гуртожиток є власністю держави в особі Міністерства оборони України і призначений для проживання лише військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, до яких відповідач не має відношення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що [PERSON] в 1996 році вселилась в даний гуртожиток на законних підставах, оскільки її бувший чоловік є військовослужбовцем, та не має іншого житла. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог ст. 127 ч. 1 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог п. 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року №208. гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог п. 5.1. Інструкції\~ про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями,\~ затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737, гуртожитки призначені для тимчасового проживання курсантів (слухачів) і військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського і офіцерського складу, які проходять військову службу за контрактом і перебувають у шлюбі, під час навчання у військових навчальних закладах МО України або проходження ними військової служби. У гуртожитках можуть розміщуватися працівники ЗС України на період роботи за умови відсутності в них місця проживання та інші особи, які прибули у військову частину на визначений термін для виконання службових завдань. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України в ласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , з 13 вересня 1996 року. Даний гуртожиток знаходиться на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та належить на праві власності державі в особі Міністерства оборони України, до якого відповідач не має ніякого відношення. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення з кімнати [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що даний гуртожиток призначений для проживання лише військовослужбовців та працівників ЗС України, до яких відповідач не має відношення. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог ст. 127 ч. 1 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог п. 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року №208. гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог п. 5.1. Інструкції\~ про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями,\~ затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737, гуртожитки призначені для тимчасового проживання курсантів (слухачів) і військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського і офіцерського складу, які проходять військову службу за контрактом і перебувають у шлюбі, під час навчання у військових навчальних закладах МО України або проходження ними військової служби. У гуртожитках можуть розміщуватися працівники ЗС України на період роботи за умови відсутності в них місця проживання та інші особи, які прибули у військову частину на визначений термін для виконання службових завдань. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України в ласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] проживає в кімнаті [ADDRESS] , з 25 березня 2011 року. Даний гуртожиток знаходиться на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та належить Міністерству оборони України, до якого відповідач не має ніякого відношення. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

КВП «Комсомольськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 7 533 грн. 48 коп., мотивуючи його тим, що в порушення ст.68 Житлового кодексу України та „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., відповідач не виконує взяті на себе зобовязання щодо сплати комунальних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2016 р. складає 7 533 грн. 48 коп. Представник позивача в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.37) . Відповідач в судове засідання не зявилась. Про день, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с.35-36). Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Дослідивши представлені по справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідач взяті на себе зобовязання по сплаті наданих послуг за спожиту теплову енергію не виконує, внаслідок чого станом на 01.01.2016 року має заборгованість в розмірі 7 533 грн. 48 коп., що підтверджується наданою довідкою-розрахунком. (а.с. 11-13). Згідно положень ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судові витрати у відповідності із ст. 88 ЦПК України покладені судом на сторону боржника. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання . Відповідно до позовної заяви, КВП «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради надає централізовані послуги з поставки теплової енергії та гарячого водопостачання до багатоквартирного будинку [ADDRESS] вказаного будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які, споживаючі послуги за фактом їх надання, оплату проводять несвоєчасно, у зв'язку з чим за період з 01.08.2004 року по 28.02.2009 року за ними утворилася заборгованість в сумі 4560,39 грн. Просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання з проханням слухати справу у його відсутність. На позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просив їх задовольнити. Був не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлялися належним чином, та від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по позову регулюються ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги, Правилами надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених ПКМ України від 30 грудня 1997 року №1497 та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМ України віл 21 липня 2005 року №630. Згідно з вимогами ст.ст.67,68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за користування житлом і комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Виходячи з цього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості основного боргу за поставлену теплову енергію у повному обсязі. Як вбачається з довідки з місця мешкання відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] . Разом з нею проживає її донька [PERSON] у якості члена родини. Згідно довідки - витягу з особового рахунку відповідачів, борг за період з 01 серпня 2004 року по 28 лютого 2009 року складає 4 560,39 грн. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач отримував послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, але плату за послуги вносили не регулярно у зв'язку з чим заборгували позивачеві за період з 01 серпня 2004 року по 28 лютого 2009 року 4 560,39 грн.

Outcome: approved