Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Керівник Знамянської місцевої прокуратури в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області, звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду в сумі 13362 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що приблизно о 20 годині 00 хвилин 02.09.2015 [PERSON] перебував на земельній ділянці водного фонду загальнодержавного призначення (Диківське водосховище), що розташоване на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, де в нього раптово виник умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом. Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, з метою вилову риби для особистих потреб, в порушення вимог ст.ст.27, 63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 №19, взабрід на відстані близько двох метрів від берега, [PERSON] виставив ліскову рибальську сітку, яка є забороненим знаряддям лову, довжиною пятдесят метрів, висотою один метр, вічком сіткового полотна 18x18 мм. Крім того, приблизно об 11 годині 30 хвилин 03.09.2015 [PERSON] аналогічним чином, взабрід, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконного видобутку риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення природних ресурсів, виловив раніше встановленою ним риболовною сіткою наступні види риби: плітка - 133 особини вартістю 85 грн. за 1 екземпляр, щука - 6 особин вартістю 340 грн. за 1 екземпляр, карась сріблястий - 1 особина вартістю 17 грн. за 1 екземпляр, загальною вагою 5,5 кг, де він і був затриманий працівниками міліції, чим спричинив Кіровоградрибохороні матеріальну шкоду на загальну суму 13362 грн. Дана матеріальна шкода розрахована у відповідності до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об'єктах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209. Тобто, своїми умисними та протиправними діями [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.249 КК України. Вироком Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2015 у кримінальному провадженні №1-кп/389/239/15 [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 120 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. Вирок суду набрав законної сили 15.12.2015. Завдана матеріальна шкода [PERSON] у добровільному порядку не відшкодована. Неповернення завданих збитків до державного, обласного та місцевого бюджету с.Диківка спричиняє шкоду економічним інтересам держави, загрожує невиконанням загальнодержавних, регіональних та місцевих програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого ладу, перешкоджає здійсненню заходів по раціональному використанню та охороні природного середовища, а тому завдає шкоди державним інтересам та інтересам територіальної громади, що є підставою для звернення прокурора з вказаною позовною заявою. Прокурор Нельга М.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 13362 грн. Представник Управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській областів судове засідання не зявився, але надав суду клопотання, в якому просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив відмовити у їх задоволенні. Суд, заслухавши прокурора та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та матеріали кримінального провадження №1-кп/389/239/15, встановив наступне. Пунктом 2 ст.121 Конституції України передбачено, що прокуратура забезпечує представництво держави в суді із зазначенням органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Випадки представництва прокуратурою інтересів держави в судах визначені ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.3, ч.7 ст.128 Кримінального процесуального кодексу України, цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, а також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права. Особа, яка не пред'явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Статтею 45 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що прокуратура забезпечує представництво інтересів громадян і держави в суді у випадках, визначених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень, або загрози порушень інтересів держави. Відповідно до Положення про Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області, затвердженого наказом Державного агенства рибного господарства України від 19.04.2012 №205, Кіровоградрибохорона є територіальним органом Державного агенства рибного господарства України, яке діє в складі Держрибагенства України та виконує завдання щодо реалізації державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства. Згідно зі ст.13 Конституції України та ст.5 Закону України «Про тваринний світ», об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об'єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Відповідно до ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками. Згідно зі ст.10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2015 у кримінальному провадженні №1-кп/389/239/15 [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 120 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. Вирок суду набрав законної сили 15.12.2015 (а.с.19-20). Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 «Про порядок затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», розмір шкоди, завданої незаконними діями [PERSON] становить 13362 грн., а саме плітка - 133 особини вартістю 85 грн. за 1 екземпляр, щука - 6 особин вартістю 340 грн. за 1 екземпляр, карась сріблястий - 1 особина вартістю 17 грн. за 1 екземпляр, загальною вагою 5,5 кг (а.с.21). Сповіщенням від 02.12.2015 №01-13/1260 Управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області повідомило [PERSON] про необхідність сплати ним заподіяних збитків на рахунок держави в сумі 13362 грн. (а.с.22). У добровільному порядку збитки не відшкодовані (а.с.23). Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу та охорони навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку і розмірах, встановлених законодавством України. Згідно зі ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст.13, 121 Конституції України, ст.1166 ЦК України, ст.ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.128 КПК України, ст.ст.5, 10, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст.ст.68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»,

Outcome: approved