Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому просив стягнути з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 121810,80 грн., інфляційні витрати в сумі 5140,86 грн. та 3% річних у розмірі 3011,62 грн. а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість за період з 01.07.2012 року по 31.12.2020 року у сумі 121810,80 гривень. Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 01 березня 2021 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідача зазначив, що позовні вимоги визнає частково, просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності . 01 березня 2021 року ухвалою суду розгляд призначено у відкритому судовому засіданні за участю сторін . В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності . Інші учасники справи в судове засідання не з,явилися. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Реєстру територіальної громади міста Харкова від 10.02.2021 року, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.07.2012 року по 31.12.2020 року в розмірі 121810,80 грн. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. У відповідності зі\~ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1\~ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 2\~ст. 317 ЦК України\~зазначає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 ч. З\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідачі, отримує надані йому послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачують, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.07.2012 року по 31.12.2020 року у розмірі 121810,80 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 5140,86 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 3011,62 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. . Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно із частинами третьою, четвертою\~статті 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1\~ст. 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~ст. 252-255 ЦК України. Згідно\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1\~ст. 259 ЦК України). Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги теплопостачання відповідачі за період з лютого 2018 року по грудень 2020 року мають заборгованість у розмірі 64820,60 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. \~ \~ \~ \~ У\~зв`язку\~із простроченням\~відповідачем сплати\~комунальних послуг,\~ \~нараховані за\~ надані\~ послуги\~ інфляційні\~витрати \~та 3%\~річних ,\~ які\~ \~ за\~період \~з \~ лютого\~2018\~ року\~по \~грудень 2020\~року \~ складають:\~ інфляційні\~витрати \~ у\~ розмірі\~ \~5140,86\~ грн.\~ \~та 3%\~річних у\~ розмірі\~ 3011,62\~ грн.\~ Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківські теплові мережі» підлягає частковому задоволенню, за період з лютого 2018 року по грудень 2020 року. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial