Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. У лютому 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 24.05.2011 [PERSON] уклав кредитний договір про надання банківських послуг № б/н, за умовами якого йому було відкрито кредитний рахунок та він отримав кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом, а також зобов`язався повертати грошові кошти, зняті з кредитної картки, шляхом сплати щомісячних обов`язкових платежів та відсотків за користування грошовими коштами. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому АТ КБ «Приватбанк» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 37644 гривень 95 копійок станом на 14.01.2021, що складається з наступного: - заборгованості за поточним тілом кредиту- 23334 гривень 11 копійок; - заборгованості за простроченим тілом кредиту - 11310 гривень 22 копійки, - заборгованості за нарахованими відсотками- 1739 гривень 44 копійки; - заборгованості за простроченими відсотками- 1261 гривень 18 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 2270 гривень( а.с.1-3). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Ляр Д.Ю. направив до суду клопотання, яким підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, розгляд цивільної справи просив здійснити за його відсутності( а.с.55). Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву (а.с.69), у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає частково у частині заборгованості за поточним тілом кредиту та заборгованості за простроченим тілом кредиту, в іншій частині позову просив відмовити. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 01 березня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження(а.с.63,64). Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 24.05.2011 між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг № б/н на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24.05.2011 (а.с.11). Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24.05.2011 відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. 10.02.2018 р. за вказаним кредитним договором [PERSON] було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, терміном дії 12/21, що підтверджується відповідною довідкою( а.с.10). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] (а.с.9) вбачається, що станом на 11.09.2018 відповідачу було збільшено кредитний ліміт до 10000 гривень, у подальшому цей ліміт було збільшено (станом на 24.01.2019- до 50000 грн.), а починаючи з 01.09.219 такий ліміт було зменшено до 35883,80 грн., станом на 01.10.2020 кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої останній користувався кредитними коштами( а.с.49-52). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, робив перекази та розраховувалася ними. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 4-8) встановлено, що станом на 14.01.2021 року за відповідачем, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, рахується заборгованість у сумі 37644 гривень 95 копійок, яка складається з: 23334 гривень 11 копійок - заборгованість за поточним тілом кредиту, 11310 гривень 22 копійок - заборгованість за простроченим тілом кредиту; -1739 гривень 44 копійки -заборгованість за нарахованими відсотками; 1261 гривня 18 копійок - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно розрахунку вбачається, що відповідачу нараховано 1739 гривень 44 копійки-заборгованість за нарахованими відсотками та 1261 гривня 18 копійок заборгованості за простроченими відсотками. Разом з цим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ КБ «Приватбанк» відсотків за прострочення виконання зобов`язання. Зокрема, згідно анкети-заяви про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» (а.с.11) процентна ставка не зазначена та відсутня умова про розмір процентної ставки на прострочений кредит, а тому у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за нарахованими та простроченими відсотками належить відмовити. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач уклав кредитний договір, отримав кредитні кошти, розпорядився ними на власний розсуд, і тепер ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором. В той же час, відповідач не надав належних, допустимих доказів на спростування позовних вимог. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. А отже, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому, суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 34644 гривень 33 копійок. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 02 лютого 2021 року (а.с.48) вбачається, що при пред`явленні позову АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Позов АТ КБ «Приватбанк» задоволений частково, а саме 92,03% (34644,33/37644,95 х100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2089 гривень 08 копійок( 2270 / 100% ? 92,03%). На підставі викладеного,

Outcome: partial