Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача . 1. 22 березня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - позивач) звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 222 798 (двісті двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто вісім) гривень 60 копійок. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 18 січня 2007 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та відповідачем було укладено кредитний договір № 362, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 300 000,00 гривень, терміном повернення до 17.01.2010 року. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обсязі, обумовленому Кредитним договором, які отримані останньою. Через неналежне виконання відповідачем умов Кредитного договору, станом на 01.03.2019 року його загальна заборгованість перед позивачем складає 314 356,95 гривень. 28.03.2012 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області позовні вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» було задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 100 741,48 гривень. Отже, заборгованість яка підлягає стягненню з відповідача становить 222 798 (двісті двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто вісім) гривень 60 копійок. 3. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду відзив на позовну заяву в якому просила у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Хрещатик» відмовити. У відзиві вказує, що 18.01.2007 року між нею та ПАТ «КБ «Хрещатик» був укладений кредитний договір № 362. Відповідно до п. 3.1 розділу 3 Кредитного договору, забезпечений Договором застави товарів в обігу, які були власністю та обліковувались на балансі ВЗАТ «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» з визначеною заставною вартістю товарів - 407265 грн. 56 коп.; договором страхування предмету застави; договором поруки з ВЗАТ «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія». Поручительство заводу та забезпечення Кредитного договору здійснювалось вказаним підприємством у зв`язку з тим, що відповідач працювала на ньому і кошти по кредиту передала на закупівлю сировини. Поручитель - ВЗАТ «Великодальницький завод продовольчих товарів «Євдокія» протягом кількох років погашав заборгованість за Кредитним договором та з позичкової суми 300 000 гривень ними було сплачено ПАТ «КБ «Хрещатик» - 217 189 гривень. У зв`язку зі зміною власника заводу, відповідача було звільнено з роботи, а завод не став погашати заборгованість за кредитом та процентами. Не маючи ні роботи, ні грошей вона не мала можливості виконати умови Кредитного договору. Станом на 2012 рік перед банком утворилась заборгованість у розмірі 100 741 грн. 48 коп. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.03.2012 року вказану суму заборгованості було стягнуто з відповідача. Крім того, відповідач у відзиві просить застосувати строк позовної давності. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. (а.с. 38) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2019 року, цивільну справу № 496/1058/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 01 квітня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 11 липня 2019 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду справу на 30 серпня 2019 року на 09-30 годин. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що 18.01.2007 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та відповідачем був укладений кредитний договір № 362, згідно умов якого Банк надав кредит у сумі 300 000 гривень, терміном повернення до 17.01.2010 року. (а.с. 4-5) 10. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору - Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, передбачені цим договором, сплатити банку відсотки за користування кредитом і комісії у розмірі та порядку, які передбачені цим договором та повернути Банку суму кредиту в порядку і строки, передбачені цим договором. 11. Згідно п. 4.1. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 19 % річних. 12. Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору, відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком щомісячно, починаючи з дня виникнення позичкової заборгованості, за фактичний термін користування кредитом з урахуванням суми заборгованості, діючої процентної ставки та фактичної кількості календарних днів у році і сплачується Позичальником не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. 13. Відповідно до п. 5.3.4. Кредитного договору у випадку прострочення повернення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом Позичальник повертає Банку основну суму кредиту з урахуванням індексу інфляції, що мав місце у період прострочення, зі сплатою 19 % річних, сплатити прострочені відсотки та пеню за прострочення повернення кредиту та сплати відсотків у розмірах та порядку передбачених цим договором.? 14. Пунктом 6.2.1 Кредитного договору передбачено, що у випадку прострочки сплати кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, сплати комісії за розгляд та аналіз кредитного проекту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент невиконання зобов`язань, від простроченої суми за кожен день прострочки. 15. З розрахунку заборгованості, складеного позивачем, вбачається, що станом на 01 березня 2019 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 314356, 95 гривень. (а.с. 7). Відповідно до заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28.03.2012 року позовні вимоги ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» було задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 100741,48 гривень. (а.с. 6) 16. З урахуванням зазначеного позивач просить стягнути з відповідача 222 798 (двісті двадцять дві тисячі сімсот дев`яносто вісім) гривень 60 копійок, яка складається з заборгованості за процентами по кредиту, пені та інших заборгованості. 17. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. V. Оцінка Суду. 18. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 19. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 20. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 21. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 22. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 23. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 24. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 25. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 26. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. 27. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 28. Згідно п. 1.1. Кредитного договору, Банк надав відповідачу, споживчий кредит, в сумі - 300 000 грн. 00 коп., строком на 36 місяців, терміном повернення - до 17 січня 2010 року. 29. Як, вбачається з матеріалів справи відповідачкою було сплачено кредит частково і станом на 01.01.2012 року у неї утворилась заборгованість та у позивача виникли підстави для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. 30. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.03.2012 року позовні вимоги позивача були задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 100741,48 гривень, яка складалась з заборгованості по тілу кредиту, прострочених відсотків, пені за прострочення погашення кредиту, пені за прострочення сплати відсотків та відсотків за користування кредитом. 31. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву в якій відповідач просить застосувати строк позовної давності. 32. Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 33. Враховуючи положення ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. 34. У відповідності до положень ст. 256 ЦК України та згідно ст. 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 35. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. 36. В п. 1.5.2. правових Висновків ВСУ у цивільних справах висловлених у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 1ст. 355 ЦПК України, викладено наступний правовий висновок. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. 37. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. 38. Даний правовий висновок висловлено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9 серпня 2017 р. у справі № 6-2322цс16. 39. Таким чином, посилання відповідача про те, що перебіг строку позовної давності розпочався з 18.01.2010 року та останнім днем строком при загальній позовній давності закінчився 17.01.2013 року не знайшло свого підтвердження, оскільки позивачем було подано позов та заочним рішенням від 28.03.2012 року були стягнуті суми заборгованостей, тобто трирічний термін позовної давності передбачений чинним законодавством не пройшов, тому немає підстав для застосування строку загальної позовної давності. 40. З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 222 798, 60 гривень, яка складається з заборгованості по процентам, пені, інфляційних витрат та 3% річних. 41. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік. 42. З вказаним позовом позивач звернувся до суду 22.03.2019 року. Згідно наданого розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 362 від 18.01.2007 року вбачається, що останній платіж був сплачений відповідачем в 2011 році та починаючи з 2014 по 2017 роки було призупинено нарахування відсотків. Тобто з 2012 року стороною позивача не заявлялося жодних позовних вимог щодо стягнення процентів та пені, строк в межах якого можна було звернутися до суду з вимогою про стягнення пені не дотримано. 43. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), від 29 січня 2013 року). 44. Слід зауважити щодо нарахованих процентів за кредитом, так право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 45. Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року № 444/9519/12. 46. Оскільки після спливу строку кредитування у позивача було відсутнє право нараховувати проценти за кредитом, то вимоги позивача про стягнення таких процентів за період з 2013 року до 2019 року є необґрунтованими. 47. Проте, зважаючи на те, що з відповідача заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.03.2012 року були стягнуті кошти станом на 01.01.2012 року, вказане рішення скасоване не було і є таким, що набрало законної сили, а саме 09.04.2012 року, тому суд вважає, що в даному конкретному випадку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після ухвалення судом вищезазначеного рішення. 48. Таким чином, позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed