Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 01 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 82227,9 грн, в обґрунтування якої зазначила, що згідно з рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 24 березня 2008 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 березня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. В порушення вимог статті 196 СК України відповідач вчасно аліменти не сплачував, допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно з розрахунком заборгованості становить 82227,9 грн, а тому просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2010 року по серпень 2020 року в розмірі 82227,9 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 02.10.2020 позов було залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення недоліків. Заявою від 05.10.2020 недоліки позовної заяви було усунуто. Ухвалою від 21.10.2020 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15 годину 12.11.2020. Заявою від 12.11.2020 року відповідач просив відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки копію ухвали від 21.10.2020 та копію позову з додатками отримав лише 10.11.2020. Розгляд справи відкладено на 14 годину 27.11.2020. 25.11.2020 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Крім того, 25.11.2020 відповідач подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає у повному обсязі. 27.11.2020 представник позивача подав до суду клопотання про те, що позов підтримує та просить його задовольнити, розглядати справу без участі його та позивача. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Доводи відповідача Відповідач у відзиві зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки вважає довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яку надано позивачці 10.09.2020 старшим державним виконавцем Малинського РВ ДВС Бурківською В.А. недостовірною та необґрунтованою, оскільки, на думку відповідача, не зрозуміло, по яким критеріям державним виконавцем визначено розмір нарахованих аліментів; чи входить у суму аліментів виконавчий збір; не зазначено мінімальні розміри сплачуваних аліментів на дитину відповідного віку та відповідні періоди стягнення. Крім того відповідач зазначає, що був готовий провести взаємозвірку розміру нарахованих та сплачених аліментів, але до нього з цього приводу ніхто не звертався. До відзиву відповідач додав копії квитанцій про сплату аліментів та розписок позивача про отримання аліментів (деякі копії квитанцій через надзвичайно низьку якість копіювання ідентифікувати не можливо), при цьому зазначив, що неодноразово надавав позивачці аліменти готівкою, вона обіцяла написати розписку, але цього не зробила і сплату ним аліментів у виконавчій службі не відмітила. З огляду на це, вважає, що позивач не надала доказів обґрунтованості заявленої вимоги, а відтак, просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Встановлені судом обставини Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 24 березня 2008 року Малинським районним судом Житомирської області видано виконавчий лист, відповідно до якого суд вирішив стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.03.2008 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом було відкрите постановою від 29.10.2009 ( а.с. 9). Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №30163/18.9 від 10 вересня 2020 року підтверджується, що за період з серпня 2010 року і станом на 01 вересня 2020 заборгованість [PERSON] по аліментам становить 82227,9 грн (а.с.10-11). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Спірні правовідносини регулюються ст.196 Сімейного кодексу України (далі - СК України), частина 1 зазначеної статті передбачає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року). Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, зробленого у позовній заяві, погоджується із наведеним розрахунком. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Як встановлено судом з відзиву, відповідач обізнаний про стягнення з нього аліментів за рішенням суду, проте, протягом тривалого часу свого батьківського обов`язку по утриманню дитини не виконував. З наданих відповідачем квитанцій про сплату аліментів та розписок позивача про отримання аліментів (з тих, які можна достовірно ідентифікувати) судом встановлено, що суми, зазначені у квитанціях, відображені у розрахунку заборгованості у графі «Сплачено», тобто, відповідачем фактично підтверджено, що в інші місяці, крім тих, що зазначені у квитанціях, він аліментів не сплачував. При цьому, будь-яких доказів щодо відсутності його вини у несплаті аліментів або ж неспроможності сплачувати аліменти суду не надав, а тому суд вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача. Отже, загальна сума пені за порушення [PERSON] строків виконання аліментних зобов`язань становить 1069153,25 грн. Разом з тим, відповідно до ст. 196 СК України, з [PERSON] може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам, тобто 82227,9 грн. Щодо доводів відповідача про недостовірність та необґрунтованість розрахунку заборгованості, зробленого державним виконавцем, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Всі питання щодо сплати аліментів за виконавчим листом вирішуються державним виконавцем при виконанні судового рішення. Відповідно до частини 3 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Діючим законодавством передбачено порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця, зокрема, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідач, фактично ставлячи під сумнів розрахунок боргу по аліментам, не скористався визначеним законодавством правом на оскарження такого розрахунку, а відтак, суд вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам, зроблений старшим державним виконавцем Малинського РВ ДВС Бурківською В.А. та наданий позивачем до суду для стягнення неустойки, є належним, допустимим та достовірним доказом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки відповідач є батьком [PERSON] та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, відповідачем допущено порушення строків виконання аліментних зобов`язань, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,8 грн.

Outcome: approved