Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення понесених судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на повному її утримання. В той час як його мати [PERSON] - відповідач у справі, більше ніж півроку проживає окремо від дитини, батьківських обов`язків не виконує, не приймає участі в його утриманні та вихованні, не працює. Вказані дії є підставою для позбавлення її батьківських прав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 27.11.2020 року відкрив провадження по вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20 січня 2021 року підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце розгляду справи. Одночасно зобов`язано Управління (Службу) у справах дітей Чернігівської міської ради надати суду письмовий висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та витребувано із Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області копію актового запису № 2029 від 21.08.2014 року про народження [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року по справі оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з тим, що не надійшов висновок. Ухвалою суду від 19 березня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Вказала, що любить свого сина, на даний час працює, допомагає матері у його утриманні (останній раз на її вимогу надіслала 400 грн), має намір забрати сина і проживати разом з ним. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. Зазначила, що відповідачка неодноразово попереджалась про наслідки такої поведінки, але належних висновків не зробила. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [INFO] народився [PERSON] . Його матірю є [PERSON] - відповідач. Відомості про батька записані відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією свідоцтва про народження та актовим записом про народження №2029 (а.с.8, 46). [PERSON] був вихованцем Чернігівського дошкільного навчального закладу №61, що підтверджується довідкою №05 від 07.02.2020 року. Мати у вихованні та навчанні дитини ніякої участі не приймає. Вихованням та утриманням дитини займається бабуся - [PERSON] (а.с.10). Також згідно відомостей від 09.02.2021 року [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад №54. Дитину приводить і забирає бабуся, з якою він проживає. Мати дитини - [PERSON] , жодного разу не відвідувала заклад, не цікавилася розвитком дитини, не підтримує зв`язок з вихователями групи. За ініціативою закладу лише один раз відбулась зустріч з матір`ю дитини, під час якої вона повідомила, що через непорозуміння зі своєю матір`ю вона не може забрати дитину до себе та виховувати її. Сина бачить рідко, бо працює у Києві (а.с.69-71). [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.51). Згідно акту вуличного комітету від 01.02.2021 року разом з [PERSON] проживає без реєстрації її онук [PERSON] , [INFO] (а.с.53). Для виховання та розвитку дитини у будинку [ADDRESS] , де проживає дитина, є своя кімната, у якому є два дивана, стіл, шафи. Дитина забезпечена одягом та взуттям за сезоном. Даний факт підтверджується актом обстеження умов проживання від 04.02.2021 року (а.с.67-68). Із листа Комунального некомерційного підприємства «Дитяча поліклініка №1» Чернігівської міської ради від 29.01.2021 року вбачається, що мати дитини [PERSON] догляд за станом здоров`я не здійснює, протягом останніх двох років в поліклініку не зверталась (а.с.69). В ході проведення перевірки за зверненням [PERSON] , яка звернулась до поліції з приводу не виконання її донькою [PERSON] батьківських обов`язав, встановлено, що [PERSON] перебуває у м. Києві на заробітках, але точне місце не встановлено (а.с.52). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №98 від 18.02.2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.55-56). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що проживає разом з [PERSON] . По можливості вона надавала матеріальну допомогу на утримання дитини. На даний час [PERSON] працює у м. Чернігові, він проживає у м. Києві, вони будуть проживати в с. Новоукраїнка, у подальшому мають намір проживати разом з дитиною та самостійно її виховувати. Зазначив, що підтримує її у бажанні проживати разом з дитиною та у подальшому має намір створити повноцінну сім`ю. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.16,17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку, що відповідачка свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до сина, не піклується про стан його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його життям та здоров`ям, не зверталась з питанням про повернення дитини. Відповідачка не приймає активних дій щодо усунення причин, які перешкоджали належному вихованню дитини, не змінює свого ставлення до дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не підтверджені належними доказами, у тому числі показами свідка [PERSON] , доводи відповідачки про те, що позивачка перешкоджала спілкуванню з дитиною. Крім цього, відповідачка не була позбавлена можливості звертатися письмово до органу опіки та піклування у разі вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною, однак таких дій [PERSON] не вчиняла, що додатково спростовує доводи відповідачки про вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже, на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, має бути позбавлена батьківських прав. При цьому необхідно звернути увагу, на те, що взаємовідносини між дитиною, матір`ю та бабусею склались таким чином, що дитина протягом останнього року проживає разом з бабусею, а тому в даній ситуації судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні поняття сім`ї. Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у матері, оскільки вона з нею не проживає. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачки не змінить тривалу існуючу відчуженість між матір`ю та дитиною. Окремо необхідно наголосити, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. V. Розподіл судових витрат У відповідності до положень ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved