Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 07 вересня 2020 року позивач звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що він є власником квартири за адресою [ADDRESS] . Крім нього у зазначеній квартирі зареєстровані двоє людей, його колишня дружина - [PERSON] , [INFO] та його син - [PERSON] , [INFO] . Однак, з травня 2019 року [PERSON] виїхав з даної квартири та переїхав на проживання за межі Івано-Франківської області та додому не приїжджає. Нещодавно він звернувся в Управління праці та соціального захисту для оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги, але йому відмовили. В Управлінні праці та соціального захисту йому роз`яснили, що для оформлення субсидії він повинен надати довідку про доходи свого сина. Оскільки він даних про розмір своїх доходів йому надавати не хоче, він втрачає право на допомогу від держави. Перешкод в користуванні будинком ні він, ні мати відповідачу не чинили. Він виїхав за межі Івано-Франківської області та без поважних причин не проживає за зареєстрованим місцем проживання. В утриманні будинку участі не приймає, будинком не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Крім того, його особистих речей в будинку немає, однак добровільно знятися з реєстрації не бажає. Тому просить суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву з проханням справу розглядати без його участі позовні вимоги визнав. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 09 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 19 червня 2001 року за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру під номером [ADDRESS] . Наведене підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 14). У довідці ОСББ «Джерело -2» від 04.09.2020 року № 34 вказано, що в квартирі, що знаходиться в: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.12). Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 серпня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13). Як вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] з 27.03.2002 року зареєстрований за адресою : [ADDRESS] (а.с. 10). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Частинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 346 ЦК України врегульовані підстави припинення права власності, а саме: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викуп пам`яток культурної спадщини; примусове відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиція; конфіскація; припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Основними доводами позовної заяви позивач зазначає, що він є власником квартири що знаходиться в: [ADDRESS] , відповідач без поважних причин не проживає у вказаному житлі понад один рік, а тому є таким, що втратив право користування житлом. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved