Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивачів. [INFO] помер батько [PERSON] та [PERSON] (далі - позивачі), який за життя заповів їм спадок в рівних частках. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки та дерев`яний житловий будинок, що знаходиться в селі Олибів Дубенського району Рівненської області. Звернувшись до нотаріальної контори з метою прийняти спадщину після смерті батька, приватним нотаріусом Хомич О. С. позивачам було повідомлено, що вони пропустили встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що сплинув 09 травня 2021 року та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Пропустили строк через те, що не знали про наявність заповіту, який батько залишив ще в 1998 році, та щиро вірили, що все майно після смерті батька автоматично переходить у власність до їхньої матері. Проте, випадково, в серпні 2021 року, дізнались про наявність заповіту від представника сільської ради, в якому батько висловив свою останню волю, щоб все його майно перейшло у власність синам у рівних частинах, і відразу ж звернулись до нотаріуса, але строк для прийняття спадщини вже було пропущено на три місяці. Дана обставина (незнання про наявність заповіту) спричинила пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. Спадкоємців, які б прийняли спадщину і надали письмову згоду на прийняття спадщини позивачами - немає, тому іншого способу для захисту прав позивачів - не існує, що і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Представник позивачів просила проводити розгляд без її довірителів і в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої позов визнає та просить справу розглянути без участі представника Варковицької сільської ради (а.с.52). Відповідач [PERSON] , матір позивачів, в судовому засіданні пояснила, що знала про заповіт чоловіка для синів, тому на спадщину після нього не претендує, навіть зверталась у сільську раду, щоб дали заповіт. Але там її переконали, що заповіту нема, тому сини про нього не знали. А потім в сільраді десь знайшли текст заповіту, тож просить задовольнити позов, щоб бажання покійного чоловіка здійснилось. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Оскільки сіввідповідачі позов визнають, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області, а також свідоцтвом про одруження з відповідачкою серії [NUMBER] , свідоцтвами про народження позивачів серії [NUMBER] , [NUMBER] , і копіями їх паспортів (а.с. 8-15). За життя батько позивачів вирішив розпорядитися своїм майном і на випадок своєї смерті склав заповіт, згідно змісту якого, все своє, рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому до дня смерті, і на що він матиме право за законом заповідає своїм синам [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, по 1/2 кожному. Заповіт посвідчено 20.02.1998 секретарем виконавчого комітету Сатиївської сільської ради та зареєстровано в спадковому реєстрі за №28, про що свідчить копія заповіту і Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №1947295 (а.с. 16-17). Після смерті батька позивачів відкрилася спадщина, до складу якої увійшло майно, яке належало спадкодавцю на праві власності, а саме: 1) земельна ділянка площею 3,09 га, кадастровий номер 56:216:870:00:10:005:0064, розташована на території Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства - згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №085820 від 20.03.2009; 2) земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 56:216:870:00:10:005:0097, розташована на території Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства - згідно . державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №282056 від 20.03.2009; 3) одноповерховий дерев`яний житловий будинок житловою площею 54 кв.м. з приналежними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в селі Олибів, Дубенського району, Рівненської області, що належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Дубенської державної нотаріальної контори Фенюком В.П. 27 жовтня 1994 року (а.с. 18-20). Згідно довідки №361, виданої виконавчим комітетом Варковицької сільської ради 11.08.2021, останнім місцем проживання та реєстрації спадкодавця гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є [ADDRESS] . На час відкриття спадщини з померлим постійно ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 21). Приватним нотаріусом Хомич О. С. 11.08.2021 позивачам було відмовлено в оформленні спадкових прав через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, строк якого сплинув 09 травня 2021 року (а.с. 22). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачі пропустили встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їм додаткового строку. Суд вважає необізнаність із фактом існування заповіту поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому співвідповідачі, в тому числі дружина покійного, яка вправі претендувати на спадкове майно, повністю визнають позов, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Позивачам, що пропустили встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, необхідно надати додатковий достатній строк - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved