Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третіх осіб. 1.Виклад позиції позивача. 06.11.2020\~року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому просить визнати [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису №46 від 01.08.1972 року про народження [PERSON] , вчинений Відділом ДРАЦСу Шаргородського РУЮ Вінницької області, вказавши у графі «батько»: [PERSON] , [INFO] , українець, уродженець с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що народилася [INFO] у с. Соснівка (на даний час м. Шаргород). 19.07.1992 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На момент народження її мати [PERSON] офіційно в зареєстрованому шлюбі не перебувала, але проживала в фактичних шлюбних відносинах з її батьком [PERSON] . В свідоцтві про її народження у графі «батько» зазначений [PERSON] , в графі «мати» [PERSON] . Згідно з актовим записом про її народження у графі «відомості про батька» значиться: [PERSON] , [INFO] , підставою запису відомостей про батька є заява матері від 01.08.1972 року. Реєстрація її народження була проведена відповідно до ч.1 ст.135\~Сімейного кодексу\~України із зазначенням відомостей про батька за вказівкою матері. Відповідач [PERSON] є її батьком. 04.03.1978 року Шаргородським РВ ДРАЦСу було зареєстровано шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] . Оскільки в свідоцтві про її народження в графі «батько» зазначений [PERSON] , вона не знала і не здогадувалася про те, що в актовому записі про народження в графі «Відомості про батька» значиться « [PERSON] », які були внесені на підставі заяви матері, оскільки на момент її народження батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] її мати [PERSON] померла та лише після смерті останньої в жовтні 2020 року вона дізналася про те, що в актовому записі про народження в графі «Відомості про батька» значиться [PERSON] . У неї з батьком [PERSON] гарні сімейні відносини, як у членів сім`ї, відповідно, доньки та батька, тому вона хоче, щоб їх родинні відносини були узаконенні, а в актовому записі про її народження батьком був зазначений [PERSON] , але внести зміни до актового запису про народження неможливо, так як мати [PERSON] померла, а для внесення необхідних змін потрібно подати спільну заяву батька та матері. \~ \~ \~ \~Вказані обставини змусили її звернутися із вказаним позовом до суду. В підготовчому судовому засіданні 03.12.2020 року [PERSON] підтримала позовні вимоги. В судове засідання, призначене на 23.12.2020 року [PERSON] не прибула, про його дату, час та місце повідомлена належним чином. 23.12.2020 року подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.64). 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] \~відзиву на\~позов із\~викладенням своїх\~заперечень,\~відповідно до\~норм діючого\~ЦПК України,\~на пропозицію\~суду,\~викладену в\~ухвалі від\~16.11.2020\~року до\~суду не\~подав,\~а також\~не прибув\~в судове\~засідання,\~призначене на\~23.12.2020\~року,\~про його\~дату,\~час та\~місце \~ повідомлений\~належним чином, разом з тим 03.12.2020 року подав до суду заяву про повне визнання позовних вимог [PERSON] , не заперечує щодо задоволення позову, просить розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.45). Також, відповідач [PERSON] 03.12.2020 року подав до Шаргородського районного суду заяву, в якій зазначив про визнання свого батьківства щодо [PERSON] та підтвердив, що є рідним батьком [PERSON] , тому не заперечує щодо задоволення позову останньої (а.с.36). 3.Виклад позицій третіх осіб. \~ \~ \~ \~Третя особа\~ Шаргородський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 01.12.2020 року надав до суду пояснення щодо позову, з яких вбачається, що в архіві відділу ДРАЦС наявний актовий запис про народження за №46 від 01.08.1972 року, що складений Шостаківською сільською радою щодо [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження останньої проведена на підставі заяви матері, батьком вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Так, на момент реєстрації народження діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України, що вступив в дію з 01.01.1970 року. Стаття 35 вказаного Кодексу надавала право жінці, яка не перебуває в шлюбі і немає заяви про встановлення батьківства від чоловіка (біологічного батька дитини) зареєструвати народження дитини із заповненням відомостей про батька: прізвище батька за прізвищем матері, національність батька за національністю матері, що забезпечувало захист інтересів дитини. Також, у вказаних поясненнях третьою особою зазначено, що [PERSON] , [INFO] , укладала шлюб двічі, зокрема, 01.05.1968 року із [PERSON] , [INFO] , який був розірваний 09.02.1971 року, а 04.03.1978 року з [PERSON] , [INFO] . Таким чином, на момент народження дитини [PERSON] [INFO] , [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі, тому реєстрація народження була проведена у відповідності до ст.35 КпШС. \~ \~ \~ \~Крім того, начальник відділу ДРАЦС Магдалюк Л.В. зазначає, що відділ ДРАЦСу заперечень щодо позову немає, при розгляді справи покладається на вирішення суду, розгляд справи просить проводити у відсутності представника (а.с.30, 62). \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] в судове засідання, призначене на 23.12.2020 року не прибула, про його дату, час та місце повідомлена належним чином, 23.12.2020 року подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.65). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третіх осіб 1. Позивач [PERSON] 23.12.2020 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.64). 2. Відповідач [PERSON] 03.12.2020 року подав до суду письмову заяву про визнання у повному обсязі позовних вимог [PERSON] та про визнання батьківства (а.с.45, 36). 3. Представник третьої особи начальник Шаргородського районного відділу ДРАЦС Магдалюк Л.В. 01.12.2020 року подала письмові пояснення щодо позову та 18.12.2020 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи (а.с.30, 62). 4. Третя особа [PERSON] 23.12.2020 року подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.65). ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 16.11.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Шаргородського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), про визнання батьківства в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.12.2020 року (а.с.22-23). 2. 03.12.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття уточнення позовних вимог [PERSON] та про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, [PERSON] ; підготовче судове засідання відкладено на 10.12.2020 року (а.с.41-42). 3. Відповідно до ухвали суду від 10.12.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті, визначено дати першого та другого судових засідань, відповідно, 23.12.2020 року та 29.12.2020 року (а.с.52-53). 4. В судове засідання, призначене на 23.12.2020 року не прибули позивач, відповідач, третя особа та представник третьої особи, у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначених учасників справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає та враховуючи подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також враховуючи, що відповідач заявив про повне визнання позову. 5. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, з огляду на подані третьою особою [PERSON] заяву про визнання позовних вимог [PERSON] , тому наявні підстави для прийняття судом визнання [PERSON] позовних вимог [PERSON] . 6. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про прийняття визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON] . 7. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо визнання батьківства. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Соснівка Шаргородського району Вінницької області в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано Шостаківським сільським Загсом Шаргородського району на підставі актового запису №46 від 01.08.1972 року (а.с.9). Разом з тим, з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 22.10.2020 року вбачається, що в актовому записі №46 від 01.08.1972 року прізвище дитини зазначено як [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини зазначена [PERSON] , [INFO] , а батьком дитини зазначений [PERSON] , [INFO] . При цьому, підставою запису відомостей про батька зазначено заяву матері дитини від 01.08.1972 року, що відповідає положенням діючої на той час ст.35 КпШС, а також зазначено про видачу свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13-14). Проте, як вбачається із копії актового запису про народження дитини №46 від 01.08.1972 року, заявником запису акта про народження [PERSON] є [PERSON] (а.с.31). Відтак, судом встановлено, що прізвище дитини, яке зазначене у свідоцтві про її народження [NUMBER] , не відповідає зазначеному у актовому записі про народження дитини за №46 від 01.08.1972 року. Матір позивача [PERSON] , [INFO] , укладала шлюб двічі, зокрема, 01.05.1968 року із [PERSON] , [INFO] , при одруженні їй присвоєно прізвище « [PERSON] », який був розірваний 09.02.1971 року з відновленням дошлюбного прізвища « [PERSON] », а 04.03.1978 року з [PERSON] , [INFO] , і при одруженні їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що вбачається із запису акта про одруження за №10 від 01.05.1968 року (а.с.32), запису акта про розірвання шлюбу від 09.02.1971 року за №15 (а.с.33), запису акта про укладення шлюбу за №5 від 04.03.1978 року (а.с.34), свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.15). До того ж, із запису акта про укладення шлюбу за №5 від 04.03.1978 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мали двох спільних дітей доньок [PERSON] та [PERSON] (а.с.34, на звороті). Таким чином, на момент народження дитини [PERSON] , що мало місце [INFO] , [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі, тому реєстрація народження була проведена у відповідності до ст.35 КпШС. Крім того, судом встановлено, що станом на 1972 рік батько позивача [PERSON] та матір останньої [PERSON] проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто у фактичних шлюбних відносинах, та у період спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах у них у 1972 році і народилася донька [PERSON] . Позивач навчалася у Пасинецькій восьмирічній школі і 25.06.1987 року отримала свідоцтво про неповну середню освіту на прізвище « [PERSON] » (а.с.11). Позивач навчалася у Жмеринській загальноосвітній школі №5 Вінницької області та 19.06.1989 року отримала атестат про середню освіту на прізвище « [PERSON] » (а.с.12). Відтак, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком позивача [PERSON] . 19.07.1992 року позивач одружилася із [PERSON] та при одруженні їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). При цьому, у свідоцтві про шлюб прізвище позивача зазначено як [PERSON] , [INFO] . Матір позивача [PERSON] померла у с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16), у зв`язку із чим внести зміни у відомості про батька до актового запису про народження позивача не можливо через відсутність актового запису про встановлення батьківства або спільної заяви батьків про визнання батьківства. Відтак, права позивача щодо визнання батьківства щодо неї [PERSON] порушені, тому підлягають поновленню у судовому порядку. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленому судом факту відповідають сімейні правовідносини щодо визначення походження дитини, зокрема, щодо визнання батьківства, які регулюються Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Кодексом про шлюб та сім`ю України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, Так, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. \~ \~ \~ \~Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. \~ \~ \~ \~Таким чином, кожна особа може звернутися до суду із позовом про захист свого порушеного права, обравши один із передбачених ст.16 ЦК України способів захисту цивільного права, що відповідає специфіці виниклих правовідносин. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від матері\~визначається на\~підставі документа\~закладу охорони\~здоров`я про\~народження нею\~дитини. \~Якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: 1)\~за заявою\~матері та\~батька дитини; 3) за рішенням суду (ст.125 СК України). Згідно із ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду . Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 126 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.ч. 2,3 ст. 128 СК України). Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу (ч.4 ст.128 СК України). При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч.1 ст.135 СК України). Відповідно до\~роз`яснень,\~що містяться\~в п.3\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»,\~оскільки підстави\~для \~визнання \~батьківства \~за \~рішенням суду,\~ зазначені\~у ст.\~128\~СК,\~ істотно\~відрізняються від\~підстав \~його \~встановлення,\~ передбачених\~ у\~ ст.53\~ \~КпШС,\~ суди,\~ вирішуючи\~ питання\~про те,\~ якою\~нормою слід\~керуватися при\~розгляді справ\~цієї категорії,\~ повинні\~виходити \~з дати\~народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Так,\~відповідно до\~ч.ч.1,\~2\~ст.53\~ КпШС\~України,\~який діяв\~на момент\~народження позивача,\~походження дитини\~від батьків,\~які не\~перебувають між\~собою в\~шлюбі,\~ встановлюється\~ шляхом\~ подачі\~ спільної\~ заяви\~ батьком\~і матір`ю\~ дитини\~ в\~державні органи\~реєстрації актів\~громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Якщо батьки\~не перебувають\~у шлюбі\~між собою,\~запис про\~матір дитини\~ провадиться\~за заявою\~матері,\~ а\~запис про\~батька дитини\~ за\~ спільною\~заявою батька\~і матері\~дитини,\~ або\~батько записується\~згідно \~з \~рішенням \~суду... При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу (ст.55 КпСШ України). \~ \~ \~ \~VІ. Висновки суду Аналіз доказів, встановлених обставин у їх сукупності переконує суд у тому, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved