Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

КП «Славутське ЖКО» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відновлення системи центрального опалення. В обґрунтування позову позивач вказував, що відповідачі проживають у [ADDRESS] і самовільно, без відповідного дозволу від'єднали свою квартиру від центральної системи теплопостачання. Своїми неправомірними діями відповідачі спричинили шкоду для позивача, що полягає у розбалансуванні внутрішньо будинкової системи центрального опалення, яка належить до інженерної системи будинку як цілісного майнового комплексу. Втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору ( від'єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців ( частина з них отримує меншу кількість теплової енергії), а також погіршує роботу котельні, що забезпечує теплом даний будинок. Позивач просив зобов'язати відповідачів відновити раніше діючу систему центрального опалення у квартирі [ADDRESS], стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Славутського міськрайсуду від 10 лютого 2014 року за клопотанням представника позивача позовні вимоги КП «Славутське ЖКО» до [PERSON] про відновлення системи центрального опалення залишено без розгляду. Представник позивача Дацюк С.Л. в судовому засіданні підтримала заявлений позов із викладених у ньому підстав. Вважає, що до спірних правовідносинах не може бути застосовано строку позовної давності. Відповідачка [PERSON] позову не визнала та пояснила, що дійсно в квартирі, де вона проживає, було встановлено індивідуальне опалення, на яке не отримано відповідних дозволів. Про встановлення цього індивідуального опалення неодноразово повідомлявся позивач. Тому просить відмовити задоволенні позову та застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Представник відповідачів адвокат [PERSON] позову не визнав і пояснив, що в червні 2008 року відповідачі від»єдналися від системи центрального теплопостачання та встановили квартирі індивідуальне опалення. Представники відповідача приймали участь в перевірці встановленої в квартирі системи індивідуального теплопостачання. З червня 2008 року по січень 2014 року з цього приводу будь-який претензій з боку позивача не було. Тому просить відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві до суду позову не визнав, просив розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та представника відповідачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід частково задоволити з таких підстав. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та його дочці [PERSON], щодо якої позовні вимоги залишено без розгляду. Опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS] здійснюється відповідно до вимог п.5.56 ДБН В.2.2-24/2009 «Будинки і споруди. Проектування висотних житлових і громадських будинків» від теплової мережі централізованого теплопостачання через газову котельню, що знаходиться на балансі КП «Славутське ЖКО». Цими будівельними нормами не передбачається встановлення систем індивідуального опалення. 12 березня 2013 року встановлений факт відключення квартири [ADDRESS] від системи централізованого опалення, що стверджується актом від 12 березня 2013 року. Із доданих до справи документів, а саме акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання від 4 червня 2008 року, актів перевірки технічного стану димоходів та вентиляційних каналів від 4 червня 2014 року вбачається, що саме 4 червня 2008 року квартира [ADDRESS] була відключена від системи центрального теплопостачання. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Однак, відповідно до п.11 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198 (далі Правила) самовільне втручання в діючі системи теплопостачання та теплоспоживання забороняється. Крім цього, Правила передбачають обов'язкове виготовлення технічних умов, виданих теплопостачальною організацією, виконання яких відповідно до п.10 Правил є обов'язковим. Згідно з п. 15 Правил нова, реконструйована система теплопостачання приймається в експлуатацію рішенням відповідної комісії в установленому порядку. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Чинним законодавством не передбачено окремого порядку відключення окремих квартир від систем централізованого опалення. Відключення квартири, належної на праві власності [PERSON] від централізованої системи теплопостачання порушує вимоги розділу 10 «Гідравлічний режим» Державних будівельних норм В.2.5-39/2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Теплові мережі». Як вбачається з п.5.25 ДБН В 2.2-20/2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» при застосуванні квартирних теплогенераторів повинні забезпечуватися температури вище 0 °С в загальних приміщеннях будинку (вестибюлях, холах, коридорах, сходових клітках), а також у загальних і технічних приміщеннях із прокладеним у них водопроводом, у тому числі протипожежним. Отже, оскільки відповідно до ст. 382 ЦК України приміщення загального користування, що обслуговують більше однієї квартири, належать на праві спільної сумісної власності іншим мешканцям будинку, то від'єднання однієї квартири від централізованої системи теплопостачання порушить права інших мешканців. Як вбачається з Правових позицій Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.06.2011 р, питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року, які з метою захисту усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 зі змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6.11.2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Отже, оскільки власник квартири [PERSON] відокремився від мережі централізованого опалення після набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме - в червні 2008 року, то на нього поширюється дія вказаного Наказу і він мав право від'єднатись від централізованої мережі теплопостачання лише за згодою постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Із пояснень відповідачів вбачається, що згоди такої комісії вони не отримували. На підставі наведеного суд знаходить позовні вимоги до власника квартири [ADDRESS] [PERSON] підставними, законними та обгрунтованими, а тому їх слід задоволити. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є членом сім»ї власника житла, її права та обов»язки в цьому житлі визначені ст.156 ЖК України. Тому з врахуванням наведеного позовні вимоги, заявлені до [PERSON], яка не є власником квартири [ADDRESS], задоволенню не підлягають. Письмове клопотання відповідачів та їх представника про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та відмову в задоволенні позову на цій підставі не підлягає задоволенню. Так, позивач звернувся до суду з позовом, предметом якого є усунення триваючого правопорушення, що збереглося до моменту подання позову до суду. Відповідач [PERSON] самовільно від»єднався від мережі теплопостачання і на даний час дозволу на від»єднання та встановлення автономного опалення в своїй квартирі, яка розміщена в багатоквартирному будинку, не отримав. Зазначене правопорушення має триваючий характер, тому постійно відкладається початковий момент перебігу строку позовної давності і до таких вимог позовна давність не може бути застосована доти, поки існує саме правопорушення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем в сумі 229,40 грн., слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved