Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 24 жовтня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогами про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 18322 (вісімнадцять тисяч триста двадцять дві) гривні 56 копійок та судові витрати у розмірі 1762,00 гривень. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 вересня 2016 року було укладено договір страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів № 670526614.16 з [PERSON] та відповідно до умов якого було застраховано автомобіль марки «Hyundai», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. 26 лютого 2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода в ході якої зіткнулись автомобілі марки «Hyundai», реєстраційний номерний знак [NUMBER] з іншим автомобілем під керуванням водія [PERSON] та в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/3616/17 від 24 березня 2017 року було визнано винним [PERSON] у скоєному правопорушенні. Вказану подію позивачем визнано, як страховим випадком у зв'язку з чим 31 березня 2017 року згідно платіжного доручення № 3290 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 18322 (вісімнадцять тисяч триста двадцять дві) гривні 56 копійок. 3. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. У підготовче судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в своїх заявах просили проводити підготовче судове засідання без їх участі, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 54, 56) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 6. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування № 670526614.16 відповідно до якого було застраховано автомобіль марки «Hyundai», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. (а.с.4-10) 8. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Hyundai Getz», реєстраційний номерний знак [NUMBER] власником є [PERSON] (а.с. 11-12) 9. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с. 13) 10. Вартість ремонту автомобіля марки «Hyundai Getz», реєстраційний номерний знак [NUMBER] відповідно до рахунку-фактури № ТС-00000364 від 28.02.2017 року становить 18322 (вісімнадцять тисяч триста двадцять дві) гривні 56 копійок. (а.с. 14) 11. З висновку спеціаліста-оцінювача за визначенням вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Hyundai Getz», реєстраційний номерний знак [NUMBER] [NUMBER] вбачається, що вартість матеріального збитку на дату оцінки 15 березня 2017 року становить 19911 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот одинадцять) гривень 95 копійок. (а.с. 15-34) 12. На підставі заяви [PERSON] на виплату страхового відшкодування від 26.02.2017 року та страхового акту № 150122 від 20.03.2017 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 18322 (вісімнадцять тисяч триста двадцять дві) гривні 56 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 3290 від 31.03.2017 року. (а.с. 35-37) V. Оцінка Суду. 14. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПКУкраїни, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 15. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 16. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (у даному випадку таким джерелом є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому ч. 1 ст. 1187 ЦПК України визначається, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Зазначене також кореспондується з положеннями абзаців 1, 3 п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, відповідно до яких розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. 17. Пунктом 1 частиною 1 статті 1188 ЦК України зазначено, що при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 18. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи відповідальної за завдані збитки. 19.Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 20. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди. 21. З огляду на вищезазначені обставини суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування шкоди, завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що становить 18322 (вісімнадцять тисяч триста двадцять дві) гривні 56 копійок є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 22. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні, врахований судом по стягненню матеріальної шкоди.

Outcome: approved