Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

І. Суть спору Позивачка 05.02.2020року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) площею 2,76 га у землі, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Стоянцівське», що належало померлому відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 19.10.2017року. Зазначає, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.06.2019року у справі №448/1995/18 встановлено факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з 1994року до дня смерті останнього. Стверджує, що вона має намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] , однак у встановлений законом строк не звернулася вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що у період з січня 2004року вона потребувала постійного стороннього догляду, який був зумовлений значним погіршенням стану здоров`я та протягом 2004-2020року хворіла та перебувала під наглядом лікаря. Таким чином, вказані обставини ускладнювали їй належним чином оформити свої спадкові права та вчасно звернутися до нотаріуса. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . ІІ. Позиція учасників справи В підготовче засідання позивачка не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області у підготовче засідання не з`явився, а подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та зазначає, що не заперечує проти позову. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Яксманицький Р.С., у підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 07.02.2020року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. ІV. Обставини справи, встановлені судом. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Стоянцівською сільською радою Мостиського району Львівської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку площею 2,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) з земель ТзОВ «Стоянцівське», що розташовані на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Мостиською районною державною адміністрацією Львівської області 19.10.2017р. взамін загубленого від 25.05.1997р. серії ЛВ №10865. З повідомлення приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. від 26.02.2020р. №241/01-16, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26.02.2020р. №59585332, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.02.2020р. №59585358 слідує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась, заповіту не виявлено. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.06.2019року у цивільній справі №448/1995/18 встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з 1994року до дня його ( [PERSON] ) смерті за адресою: с.Стоянці Мостиського району Львівської області. Позивачка бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті [PERSON] у шестимісячний строк вона не звернулася вчасно в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б претендували на спадщину, крім позивачки, немає. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.06.2019року у справі №448/1995/18; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради №520 від 22.08.2019року; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Мостиською районною державною адміністрацією Львівської області 19.10.2017р. взамін загубленого від 25.05.1997р. серії ЛВ №10865; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. від 10.10.2019р. №1657/01-16; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON] та іншими матеріалами справи. V. Застосоване судом законодавство. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. ЦПК України встановлено, що: відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); згідно ст.78 ЦПК України суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. у відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновки суду. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, остання у встановлений строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що у цей період вона потребувала постійного стороннього догляду, який був зумовлений значним погіршенням її стану здоров`я. Зазначені обставини, як вважає суд, зумовили істотні труднощі для позивачки [PERSON] , щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] . Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки і визначення їй додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи думку позивачки та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору залишити за нею.

Outcome: approved