Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 25500 гривень, завданої в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В позові вказано, що 28 грудня 2009 року відповідач на автодорозі Київ-Одеса на автомобілі ДАФ, д.н. [NUMBER] скоїв дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «ЗАЗ», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до довідки ДАІ дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника [PERSON], у якого на момент ДТП був чинний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а у відповідача такий поліс відсутній. Оскільки, відповідач не зареєстрував свою цивільно-правову відповідальність, то після вищезазначеної події потерпілий звернувся до них із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в ДТП, яка мала місце 28.12.2009 року. На підставі Звіту № 02 здійснили регламентну виплату (страхове відшкодування) потерпілому в розмірі 25500 грн. Також вони понесли додаткові витрати пов'язані з замовленням правової допомоги у СПД «[PERSON]», необхідної для юридичного супроводження даного страхового випадку, які становлять 1000 грн., тому представник позивача просить у судовому порядку стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2550 грн., додаткові витрати в розмірі 1000 грн. та судові витрати понесені при розгляді справи в розмірі 255,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розгляд справи проводити без його участі. В судовому засіданні представник відповідача надав заперечення проти позову та суду пояснив, що [PERSON] не являється відповідальною особою за завдану шкоду. Належним відповідачем за шкоду, завдану потерпілому, є ТОВ «Олія - Транс». Крім того, перебіг позовної давності розпочався з 31.12.2010р., до [PERSON] позивач звертався з вимогою про відшкодування шкоди в квітні 2011 року. А до суду позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в серпні 2014 року, тобто після закінчення строку позовної давності, тому просить відмовити в задоволені позовних вимог. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що даний позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2009 року відповідач на автодорозі Київ-Одеса на автомобілі ДАФ, д.н. [NUMBER] скоїв дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «ЗАЗ», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до довідки ДАІ дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника [PERSON], у якого на момент ДТП був чинний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а у відповідача такий поліс відсутній. Після вищезазначеної події потерпілий звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в ДТП 28.12.2009 року. Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування 30.12.2010 року згідно платіжного доручення № 5482, тобто згідно ч. 6 ст. 361 ЦК України перебіг позовної давності щодо вимог позивача про стягнення 25500 грн. в порядку регресу почався з 31.12.2010р. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки відповідно до положень ст. 257 ЦК України. За змістом ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Отже, саме з моменту виконання позивачем свого зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування у нього виникло право вимоги з винної особи, тобто з 31.12.2010 року. Таким чинном, позивачем пропущено строк позовної давності, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed