Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що 28 вересня 2011 року між ним та відповідачкою укладено шлюб. Вказує, що спільне сімейне життя у них не склалось через різні погляди на життя. Подружніх відносин не підтримують,проживають окремо. Вказує, що у них немає спільних інтересів, відсутні почуття любові та поваги. Зазначає, що шлюб носить формальний характер, на примирення не погоджується, збереження сім`ї є неможливим. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] 2013 року народження. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у даній справі. Призначено підготовче судове засідання.(а.с.13) Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась спрямувала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просила задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов про розірвання шлюбу визнав повністю. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач позов визнав повністю, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що по справі на підготовчому провадженні слід ухвалити рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Досліджені докази та застосовані норми права Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.09.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції актовий запис №1623, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджуєься свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.10). Позивач [PERSON] [INFO] проживає та зареєстрована разом зі своїм сином в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЖБК №17 від 27.05.2021 року (а.с.11). Згідно довідки АДП ГУДМС УДМС України в Чернівецькій області [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.12). Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Відповідно до роз`яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що причиною розпаду сім`ї стало, не підтримання подружжям шлюбних відносин, окреме проживання та не ведення спільного господарства. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем, слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved