Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

КП «Міськтепловоденергія» звертаючись до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги, зазначало, що підприємство надає відповідачам послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення до квартири [ADDRESS] . Відповідачі отримали послуги за зазначеною адресою, свої зобов`язання по оплаті за спожиті послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення виконали неналежним чином. За період з 01 грудня 2016 року по 31 жовтня 2019 року утворилася заборгованість у сумі 27 109 грн. 03 коп. в тому числі за централізоване опалення - 17 940 грн. 57 коп., за холодну воду - 5091 грн. 56 коп., за водовідведення - 4 076 грн. 90 коп., яку просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Міськтепловоденергії». Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16.12.2019 р. розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29.05.2020 р. до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов не визнав, заперечив проти його задоволення, мотивуючи тим, що зазначені послуги позивача не отримав, оскільки з 2012 року фактично проживає в [ADDRESS] . За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] за цією адресою КП «Міськтепловоденергія» надає відповідачу послуги з централізованого постачання теплової енергії, водопостачання та водовідведення, які споживаються відповідачем. Згідно виписки з особового рахунку по оплаті № [NUMBER] нарахування плати за тепло проведено згідно з п. 12 Правил з урахуванням показань будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі нежитлового приміщення. Нарахування плати за водопостачання та водовідведення проведено згідно тарифів, встановлених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1141 від 16.06.2016 р. «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» та відповідними змінами до неї. Відповідач частково проводить оплату, однак оплачена сума не достатня для покриття витрат КП «Міськтепловоденергія» на надану послугу. За період з 01.12.2016 року по 31.10.2019 року заборгованість за комунальні послуги складає 27 109 грн. 03 коп., в т.ч. за опалення - 17 940 грн. 57 коп., за холодну воду - 5091 грн. 56 коп., за водовідведення - 4076 грн. 90 коп., яка не оплачена. Договір про надання послуг між сторонами не укладався. З матеріалів справи вбачається, що поведінка сторін свідчить про фактичне укладення ними договору про постачання теплової енергії для потреби опалення до квартири відповідача, оскільки послуги позивачем надаються, а відповідач [PERSON] ними користуються та жодних претензій з цього питання до позивача не заявляла. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення, встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідач [PERSON] стверджує, що послуги позивача у зазначений період не отримував, має постійне місце проживанняв [ADDRESS] , що підтверджується актом Гуменецької сільської ради № 25/01-29 від 21.07.2020 р., довідкою про зареєстрованих осіб № 961 від 13.03.2020 року. Відповідач [PERSON] дану обставину не заперечує. За таких обставин, на відповідача [PERSON] не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання, надані позивачем, що нараховані за період з 01.12.2016 р. по 31.10.2019 р. Споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а й відмовитися в установленому порядку (за наявної технічної можливості) від їх отримання. Однак відповідачем [PERSON] протягом спірного періоду жодних дій щодо відмови від отримання комунальних послуг у встановленому порядку не було вчинено. За таких обставин суд вважає, що підстав для перерахунку розміру оплати за надані комунальні послуги відсутні. Відповідачем [PERSON] визнала позов повністю, згідна на оплату отриманих послуг самостійно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі ч. 1 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України документально підтверджені витрати комунального підприємства по оплаті судового збору у справі в сумі 1921 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial