overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Луцька міська рада звернулась в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою встановлено, що власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON], яка померла [INFO]. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не прийняв. Просить суд визнати відумерлою спадщину на квартиру [ADDRESS] та передати її у власність територіальної громади м.Луцька в особі Луцької міської ради. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі заінтересованої особи за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 30.03.2000 року [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС у Волинській області від 28.10.2016 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. 27.10.2016 року Луцькою міською радою в газеті Луцький замок (№ 41) опубліковано оголошення про розшук спадкоємців квартири [ADDRESS] (а.с. 19). Ст. 278 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні на спірне майно, що підтверджується повідомленнями державних нотаріальних контор, а тому, позов слід задоволити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та передати її у власність територіальної громади м.Луцька в особі Луцької міської ради. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Луцька міська рада звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що на підставі рішення Луцької міської ради від 02 лютого 2016 року №3/14 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Луцька частини приміщення гуртожитку, пр. Соборності, 3» та рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01 червня 2016 року №303-1 «Про затвердження акта передачі гуртожитку на пр. Соборності, 3 у міську комунальну власність» приміщення даного гуртожитку було прийнято в комунальну власність та оперативне управління органу самоорганізації населення будинковому комітету «Світанок». Відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20 липня 2016 року №424-1 «Про затвердження списку мешканців гуртожитку на пр. Соборності, 3» кімната №19 в даному гуртожитку, яка є власністю територіальної громади міста та обєктом державного житлового фонду, видано ордер на зайняття жилого приміщення [PERSON] та членами її сімї, однак зясувалося, що у вказаній кімнаті гуртожитку зареєстровано місце проживання [PERSON] В ході перевірки встановлено, що [PERSON] ніколи не проживав і не проживає у кімнаті №19. Місце його перебування нікому невідоме. Таким чином, відповідач, як наймач кімнати №19 в гуртожитку на пр. Соборності, 3 у м. Луцьку, більше шести місяців без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, а тому втратив право на користування вищевказаною кімнатою. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Луцька міська рада звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь місцевого бюджету витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в розмірі 7\~580,00 гривень з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Ухвалою Луцького міськрайонного\~суду Волинської\~області від\~22\~грудня 2018\~року [PERSON] звільнено\~від кримінальної\~відповідальності за\~вчинення злочину,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~286\~КК України\~на підставі\~ст.\~46\~КК України,\~у зв`язку\~із примиренням\~винного з\~потерпілим. Кримінальне провадження №12018030010001931 від 30.05.2018 про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. В період з 29 травня 2018 року по 18 червня 2018 року потерпілий [PERSON] проходив стаціонарне лікування у КП «Луцька міська клінічна лікарня», у ортопедо-травматологічному відділенні (а.с. 9). Вартість лікування [PERSON] становить 7\~580,00 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що вартість лікування [PERSON] в період проходження стаціонарного лікування у КП «Луцька міська клінічна лікарня», у ортопедо-травматологічному відділенні з 29 травня 2018 року по 18 червня 2018 року становить 7\~580,00 гривень (а.с. 9). При цьому, [PERSON] завдав шкоди, діючи не при перевищенні меж необхідної оборони та не в стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Луцький міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяви від 17.12.2014 року [PERSON] була зареєстрована як така, що шукає роботу. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» їй було надано статус безробітної та призначена виплата допомоги по безробіттю. 07.08.2015 року фахівцями центру встановлено, що при реєстрації в центрі вона приховала факт перебування у трудових відносинах з ТзОВ «ГлобалМані» в період з 09.07.2014 року по 25.12.2014 року, що підтверджується актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. Відповідачу запропоновано добровільно повернути в розмірі 3661 грн. 85 коп., однак, кошти нею не повернуто. Просить суд, стягнути з відповідача в користь Луцького міського центру зайнятості 3661 грн. 85 коп. неправильно виплаченої допомоги по безробіттю. Представник позивача в судове засідання не зявилася, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі заяви від 17.12.2014 року [PERSON] була зареєстрована як така, що шукає роботу. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» їй було надано статус безробітної та призначена виплата допомоги по безробіттю. 07.08.2015 року фахівцями центру встановлено, що при реєстрації в центрі вона приховала факт перебування у трудових відносинах з ТзОВ «ГлобалМані» в період з 09.07.2014 року по 25.12.2014 року, що підтверджується актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. Відповідачу запропоновано добровільно повернути отриману суму допомоги по безробіттю. Однак, відповідачем не повернуто на день звернення до суду сума коштів, які підлягають поверненню. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Луцький міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] був зареєстрований як безробітний і перебував на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості з 02.06.2015 р. 26.06.2015р. між позивачем та [PERSON] укладений договір № 035015062600007 про направлення відповідача на професійне навчання в ДП «Автоскладальний завод № 1» ПАТ «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» за професією «маляр» зі строком навчання з 30 червня 2015 р. до 23 листопада 2015 р. Однак, відповідач не виконав умов договору, не пройшов повного курсу навчання, не відвідував заняття без поважних причин, у звязку з чим наказом № 175 о/с від 27.07.2015р. його відраховано з навчання. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь Луцького міського центру зайнятості суму в розмірі 797 грн. 24 коп. коштів затрачених на його навчання. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується письмовою розпискою. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із зарахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був зареєстрований як безробітний і перебував на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості з 02.06.2015 р., що підтверджується заявою про надання статусу безробітного від 02.06.2015 р. (а.с. 8 ). 26.06.2015р. між позивачем та [PERSON] укладений договір № 035015062600007 про направлення відповідача на професійне навчання в ДП «Автоскладальний завод № 1» ПАТ «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» за професією «маляр» зі строком навчання з 30 червня 2015 р. до 23 листопада 2015 р.(а.с. 12, 13 ). Як вбачається з наказу № 175о/с від 27.07.2015 р. ДП «Автоскладальний завод № 1», у звязку з неявкою [PERSON] відраховано з навчання з 27 липня 2015 р. (а.с. 19). На підставі наведеного та враховуючи ту обставину, що за навчання [PERSON] Волинський обласний центр зайнятості сплатив ДП «Автоскладальний завод № 1» ПАТ «Автомобільна Компанія «Богдан Моторс» 797 грн. 24 коп., суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Луцький міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] був зареєстрований як безробітний і перебував на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості з 17.09.2015 р. 07.10.2015р. між позивачем та [PERSON] укладений договір № 035015100700001 про направлення відповідача на професійне навчання в ДПТНЗ «Луцьке ВПУ будівництва та архітектури» за професією «електрозварник ручного зварювання» зі строком навчання з 08 жовтня 2015 р. до 18 травня 2016 р. Однак, відповідач не виконав умов договору, не пройшов повного курсу навчання, не відвідував заняття без поважних причин, у звязку з чим наказом № 2- «В-СНН» від 04.01.2016р. його відраховано з навчання. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь Луцького міського центру зайнятості суму в розмірі 1702 грн. 41 коп. коштів затрачених на його навчання. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується письмовою розпискою. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із зарахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був зареєстрований як безробітний і перебував на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості з 17.09.2015 р., що підтверджується заявою про надання статусу безробітного від 17.09.2015 р. (а.с. 13 ). 07.10.2015р. між позивачем та [PERSON] укладений договір № 035015100700001 про направлення відповідача на професійне навчання в ДПТНЗ «Луцьке ВПУ будівництва та архітектури» за професією «електрозварник ручного зварювання» зі строком навчання з 08 жовтня 2015 р. до 18 травня 2016 р. (а.с.9 ). Як вбачається з наказу № 2- «В-СНН» від 04.01.2016р. ДПТНЗ «Луцьке ВПУ будівництва та архітектури», у звязку з неявкою [PERSON] відраховано з навчання (а.с. 7 ). На підставі наведеного та враховуючи ту обставину, що за навчання [PERSON] Волинський обласний центр зайнятості сплатив ДПТНЗ «Луцьке ВПУ будівництва та архітектури» 1702 грн. 41 коп., суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Львівська місцева прокуратура №1 звернулася до суду із позовом в інтересах Львівської міської ради до відповідача про відшкодування шкоди заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки в сумі 451356,37 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а складання повного рішення відкласти на строк 10 днів. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Львівська сільська рада Бериславського району Херсонської області звернулася до суду із заявою про визнання спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою та передачі у власність територіальної громади права на земельну частку (пай), що належала померлій та посвідчено Державним актом на земельну ділянку серія ХС № 0056688 від 09.09.1997 року. Заява мотивована тим, що після смерті [PERSON], яка померла 22.02.2005 року, відкрилася спадщина за адресою: село Львове Бериславського району Херсонської області. Після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину шляхом звернення із відповідною заявою до державної нотаріальної контори в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, а тому у відповідності до ст. 1277 ЦК України спадщина на земельну ділянку загальною площею 7,54 га. є відумерлою, оскільки спадкоємці фактично відмовилися від прийняття спадщини, так як не подали заяву про її прийняття. Просять суд визнати спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою та передати дане майно у власність територіальної громади Львівської сільської ради. В судове засідання представник заявника не зявився, згідно наданої заяви просили справу розглянути у їх відсутність, на задоволенні заяви наполягали. Заінтересовані особи в судове засідання не зявились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим справу розглянути у їх відсутність. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру [PERSON] набула право на земельну частку (пай) по КСП «Львівській» та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХС №0056688 на площу 7,54 умовних кадастрових гектар від 09.09.1997 року. Згідно рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 05.07.2016 року, яке набрало законної сили, [PERSON] Веренієвичу - сину [PERSON] судом наданий додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Таким чином, суд прийшов до висновку, що спадкоємець за законом [PERSON] заявив про намір прийняти спадщину після померлої [PERSON] , а тому дана спадщина не є відумерлою і в задовленні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Львівська сільська рада Бериславського району Херсонської області звернулася до суду із заявою про визнання спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою та передачі у власність територіальної громади права на земельну частку (пай), що належала померлому та посвідчено Державним актом на земельну ділянку серія ХС № 0056189 . Заява мотивована тим, що після смерті [PERSON], який помер в 1997 році, відкрилася спадщина за адресою: село Львове Бериславського району Херсонської області. Після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину шляхом звернення із відповідною заявою до державної нотаріальної контори в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, а тому у відповідності до ст. 1277 ЦК України спадщина на земельну ділянку загальною площею 7,54 га. є відумерлою, оскільки спадкоємці фактично відмовилися від прийняття спадщини, так як не подали заяву про її прийняття. Просять суд визнати спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою та передати дане майно у власність територіальної громади Львівської сільської ради. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] наполягала на задоволенні даної заяви. Заслухавши представника заявника, перевіривши наявні письмові докази, суд прийшов до наступного. Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилався на норму статті 1277 ЦК України 2003 року. Заяви про визнання спадщини відумерлою розглядаються в порядку глави 9 розділу 2 ЦПК України. Положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року (ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР, а Цивільним кодексом Української РСР 1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою. Враховуючи, що заявник звертається з вимогами про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON], який помер в 1997 році, в задовленні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Львівська сільська рада Бериславського району Херсонської області звернулася до суду із заявою про визнання спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою та передачі у власність територіальної громади права на земельну частку (пай), що належала померлому та посвідчено Державним актом на земельну ділянку серія ХС № 0056594 від 30.12.1997 року. Заява мотивована тим, що після смерті [PERSON], яка померла 16.12.1998 року, відкрилася спадщина за адресою: село Львове Бериславського району Херсонської області. Після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не прийняв спадщину шляхом звернення із відповідною заявою до державної нотаріальної контори в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, а тому у відповідності до ст. 1277 ЦК України спадщина на земельну ділянку загальною площею 7,54 га. є відумерлою, оскільки спадкоємці фактично відмовилися від прийняття спадщини, так як не подали заяву про її прийняття. Просять суд визнати спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] відумерлою та передати дане майно у власність територіальної громади Львівської сільської ради. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] наполягала на задоволенні даної заяви. Заслухавши представника заявника, перевіривши наявні письмові докази, суд прийшов до наступного. Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилався на норму статті 1277 ЦК України 2003 року. Заяви про визнання спадщини відумерлою розглядаються в порядку глави 9 розділу 2 ЦПК України. Положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року (ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР, а Цивільним кодексом Української РСР 1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою. Враховуючи, що заявник звертається з вимогами про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON], яка померла 16.12.1998 року, в задовленні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed