Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі - Позивач) 18 грудня 2013 року звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що, відповідно до Довідки від 04 квітня 2013 року № 243, виданої Комунальним підприємством ЖЕК «Михайлівська», Відповідач є власником особового рахунку у квартирі [ADDRESS]. Зазначає, що Позивач виконує функції з утримання будинку, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані комунальні послуги. Однак, Відповідач не виконувала свої обов'язки по своєчасному внесенню квартплати та плати за комунальні послуги, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 50 467,84 грн. Вказує, що в порядку досудового врегулювання спору Відповідачу надсилалась вимога-попередження з пропозицією сплатити заборгованість, яка залишилась без задоволення. Зауважує, що у липні 2013 року Позивач звертався до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із Відповідача за житлово-комунальні послуги та згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2013 року, суд відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із Відповідача на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги та відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року, позов було задоволено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2014 року скасовано, та призначено справу до судового розгляду. Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Про місце, день та час судового розгляду повідомлена належним чином. Про причину неявки суд не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала. Представником Відповідача було подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно Довідки № 243, виданої Комунальним підприємством ЖЕК «Михайлівська» від 04 квітня 2013 року, [PERSON] є власником особового рахунку у квартирі [ADDRESS]. Згідно частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. За змістом частини 2 статті 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вчинення Відповідачем дій (електроспоживання, оплата рахунків за надані комунальні послуги) у відповідь на дії Позивача (надання житлово-комунальних послуг), підтверджують договірні відносини між Позивачем та Відповідачем. За змістом статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Судом встановлено, що Відповідач не виконує зобов'язань перед Позивачем щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого, за підрахунками Позивача, перевірених судом, у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 50 467,84 грн. Сторона не визнала позов та подала заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, відносно якої суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається із наданих Позивачем розрахунків оплат за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку Відповідача, заборгованість нараховується із квітня 2007 року. Втім, в березні 2013 року, Відповідачем було здійснено оплату заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 3000 грн., що розцінюється судом як визнання Відповідачем свого боргу. З огляду на наведене, оскільки строк позовної давності Позивачем не пропущений, у даному спорі застосування наслідків спливу позовної давності є не допустиме. Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 504,68 грн. А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума у розмірі 50 972,52 грн. З урахуванням викладеного, на підставі статтей 11, 264, 509, 625, 638, 642 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved