Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 12 296 грн 25 коп (а.с.1-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.07.2018 між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АМ 7538643), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21091, д.р.н. [NUMBER] . За участю цього транспортного засобу, під керуванням відповідача, та автомобіля Hyundai i30, д.р.н. [NUMBER] 12.10.2018 на вул. Мазепи в м. Чернігові сталась дорожньо-транспортна пригода. Зазначає, що 16.01.2019 звернувся власник пошкодженого транспортного засобу Hyundai i30, д.р.н. [NUMBER] з приводу виплати страхового відшкодування. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, тому 04.02.2019 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування (з врахуванням франшизи) в розмірі 12 296,25 грн. Постановою суду від 11.01.2019 доведена вина відповідача у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП [PERSON] , будучи особою, причетною до ДТП, залишив місце події. Неодноразово звертався до відповідача щодо досудового врегулювання спору, однак він виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив. Посилаючись на ст. 38 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1187 ЦК України просить стягнути вказану суму із відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 19 жовтня 2021 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово у відповідності до ст.128 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суду не відомо, відзив на позовну заяву відповідач не подав. З урахуванням вищевикладеного судом 17.12.2021 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21091, д.р.н. [NUMBER] була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АМ №007538643 від 02.07.2018, який станом на 12.10.2018 був діючий (а.с.6-9). 12 жовтня 2018 року о 18 год 50 хв в м. Чернігові, вул. Івана Мазепи, 67, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ 21091 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Hyundai i30, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій транспортного засобу ВАЗ 21091 д.н.з. [NUMBER] залишив місце ДТП (а.с.13-14). Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП (а.с.10-12). На підставі заяви про страхове відшкодування (а.с.15), протоколу огляду транспортного засобу (а.с.16-20), ремонтної калькуляції (а.с.21-22), розрахунку страхового відшкодування (а.с.24)та страхового акту №ОЦВ-19-25-970/1 від 01.02.2019 (а.с.23), ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило власнику автомобіля Hyundai i30, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування на суму 12 296,25 грн, що підтверджується реєстром №21 безготівкових термінових переказів від 04.02.2019 у (а.с.26). ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зверталося з регресною вимогою від 31.07.2019 (а.с.27) та досудовим попередженням від 26.07.2021 (а.с.28) щодо сплати 12 296,25 грн, але кошти до цього часу не сплачені. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що [PERSON] скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai i30, д.н.з. [NUMBER] , що рухався попереду, та будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п. 13.1, п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху (а.с.10-12). За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді та залишення місця ДТП встановлена постановою суду. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України. Відповідачем не спростований розмір страхового відшкодування. Таким чином, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, враховуючи те, що вина відповідача у вчиненні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню, а встановлені та зазначені в даному рішенні факти, вказують на те, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» після проведення страхового відшкодування, набуло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] , а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн (а.с.5), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved