Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Кредитна спілка «Істок» 31.01.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного 01.11.2016 року кредитного договору №ДКВ-2422 КС «Істок» надала відповідачеві кредит в сумі 25 000 грн. на строк до 01.11.2017 року. [PERSON] зобовязався повернути кредит в повному обсязі у терміни, встановлені кредитним договором, та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач використав кредитні кошти, але не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, тому станом на 31.01.2017 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №ДКВ-2422 від 01.11.2016 року становить 31\~613,86 грн. та складається з: 25 000 грн. тіло неповернутого кредиту; 5\~691,78 грн. плата за надання кредиту; 0,06 грн. відсотки за користування кредитом; 828,68 грн. інфляційні; 93,34 грн. 3% річних. Позивачем було надіслано відповідачу вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак вимогу відповідачем виконано не було, заборгованість не погашено. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідача перед кредитною спілкою не погашається, остання змушена звернутися з вказаним позовом до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, та завчасно, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність представника позивача та відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №ДКВ-2422, укладеного між КС «Істок» та [PERSON] 01.11.2016 року, позивач як кредитор надав відповідачу як позичальнику кредит в сумі 25 000 грн. на строк до 01.11.2017 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит і виконати обов`язки за договором в повному обсязі. Згідно п.2.5 кредитного договору відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Плата за надання кредиту, згідно п.2.7 кредитного договору, становить 46,999% щорічно. Сукупна вартість кредиту за умови виконання позичальником Графіку складає 47,00% (у процентному виразі) та 11 750 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе відсотки та плату (п. 2.9). Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати кредитору платіж, що складається з нарахованої плати та частини кредиту, до дати та у розмірі, що вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобовязань, наведеному в додатку до Договору, який є його невідємною частиною (п.4.2). Нарахування плати згідно п.2.7 розпочинається від дня фактичного отримання позичальником грошових коштів в касі кредитора або з дня відправки кредитором грошових коштів на рахунок, вказаний позичальником в письмовій заяві та здійснюється щомісячно до дня повного погашення кредиту (п.3.5) (а.с. 9-11). У разі виникнення прострочення більше 10 робочих днів по внесенню платежів згідно графіку, або у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених цим договором, або наявності обставин, які ставлять під сумнів можливість погашення кредиту, кредитор набуває право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих відсотків (п. 6.2 договору). Строк позовної давності за договором становить 10 років (п. 7.2). Кредитна спілка виконала свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кошти в сумі 25 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 01.11.2016 року (а.с. 18), проте відповідач, в порушення взятих на себе зобовязань, згідно із графіком погашення кредиту борг не повертає, в зв`язку з чим виникло прострочення по оплаті. Позивачем 16.01.2017 року було надіслано повідомлення про заборгованість за кредитним договором, однак вимогу відповідачем виконано не було, заборгованість не погашено (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку, заборгованість [PERSON] перед КС «Істок» станом на\~31.01.2017 року становить 31\~613,86 грн. та складається з: 25 000 грн. тіло неповернутого кредиту; 5\~691,78 грн. плата за надання кредиту; 0,06 грн. відсотки за користування кредитом; 828,68 грн. інфляційні; 93,34 грн. 3% річних (а.с. 19-21). Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача, заборгованості в розмірі 31\~613,86 гривень. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 600 гривень, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved