Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

лікар-фтизіатр Кролевецької центральної районної лікарні звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що в селі Обтове Кролевецького району Сумської області живе [PERSON], [INFO], яка хворіє на відкриту форму туберкульозу, що являє загрозу для населення, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я та поганими показниками обстежень потребує негайного лікування. [PERSON] неодноразово було попереджено про необхідність госпіталізації для стаціонарного лікування в протитуберкульозному закладі, для чого Кролевецькою ЦРЛ надавався автомобіль з метою її транспортування, проте [PERSON] не з'являлась до Кролевецької ЦРЛ для госпіталізації до протитуберкульозного закладу та в усній формі завжди відмовлялась від госпіталізації. Посилаючись на викладене, заявник просить задовольнити заяву про примусову госпіталізацію хвору на відкриту форму туберкульозу [PERSON] на строк три місяці. Заявник в судовому засіданні підтримав заяву з указаних вище підстав. Представник Обтівської сільської ради Кролевецького району в судове засідання не з'явився, від голови сільської ради надійшло клопотання про розгляд заяви без участі представника сільської ради, заяву підтримують. Заслухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що жителька села Обтове Кролевецького району Сумської області, [PERSON], [INFO] хворіє на відкриту форму туберкульозу та перебуває на диспансерному обліку в туберкульозному кабінеті Кролевецької ЦРЛ. Стан хворої [PERSON] значно погіршився, однак вона постійно не з'являється до Кролеевцької ЦРЛ для госпіталізації до протитуберкульозного закладу та відмовляється від проходження лікування, про що свідчать виписка з амбулаторної карти [PERSON] (а.с.2), пояснення лікаря-фтизіатра Шкоди В.І. про те, що близько 12 разів з травня 2014 року пропонувалась госпіталізація [PERSON], але вона відмовлялась. Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворим на заразні форми туберкульозу забезпечується госпіталізація до протитуберкульозних закладів. Згідно ч.1, 3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих на строк до трьох місяців. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Враховуючи, що хвороба [PERSON] та її відмова від лікування ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу вона підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ст.ст.10, 11, 20,

Outcome: approved