Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 31.01.2020 [PERSON] (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] (далі також відповідач), в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 30.08.1997 Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис за №1390; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 30.08.1997 сторони перебувають у шлюбі. Посилаючись на те, що протягом останніх п`яти років сторони проживають окремо, між ними відносини зіпсовані, існують розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, збереження шлюбу є неможливим, позивач просила розірвати шлюб. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 12.02.2020 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у справі №296/926/20, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні (а.с.14,15). 2.2. 28.04.2020 позивач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглядати за її відсутності, судовий збір з відповідача не стягувати (а.с.22). 2.3. 28.05.2020 позивач [PERSON] через електронну пошту суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, судовий збір з відповідача не стягувати (а.с.27,28). 2.4. Відповідач у судові засідання 29.04.2020, 18.05.2020 не з`явився, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими відправленнями за адресою останнього відомого місця проживання та через публікацію оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (https://kl.zt.court.gov.ua). 2.5. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, що повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 30.08.1997 [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис за №1390, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 4.2. Згідно з частиною п`ятою статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. 4.3. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. 4.4. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. 4.5. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). 4.6. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (частина другої статті 115 Сімейного кодексу України). 4.7. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. V. ОЦІНКА СУДУ 5.1. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення шлюбних відносин. 5.2. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачем, посилаючись на те, що сторони проживають окремо, у них наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. 5.3. Враховуючи, що збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам позивача, яка бажає його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. 5.4. Разом з тим, після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Оскільки, позивач просила не стягувати з відповідача судовий збір, суд не вбачає підстав для його стягнення.

Outcome: approved