Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

КП «Житловик» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Уточнивши позовні вимоги зазначає, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] і за цією адресою отримують послуги по обслуговуванню житла. Відповідачі від отримання послуг не відмовлялись, скарги на їх якість на подавали, однак не проводять оплату в зв»язку з чим за період з лютого 2012 року по лютий 2015 року борг становить 1764,19 грн. Від укладення договору із позивачем відповідачі ухиляються. Просить стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь КП «Житловик» 1764,19 грн. заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги. Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили, про час і місце слухання справи повідомлені своєчасно у відповідності до п.3 ст.76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] і за цією адресою отримують послуги по обслуговуванню житла. Як убачається із розрахунку заборгованості за відповідачами станом на 01.05.2015 року рахується заборгованість в сумі 1958,75 грн. За вказаний період відповідачі в березні 2013 року та листопаді 2014 року здійснювали оплату послуг, тобто частково погашали заборгованість за минулий період, що свідчить про те, що відповідачі погодились отримувати послуги, які надає позивач. Обов'язок власника житла нести витрати, пов'язані з утриманням майна, до яких, зокрема відносяться витрати, що пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей, передбачений ст.. 12, 13, 20, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що набув чинності з 1 січня 2005 року, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року (із змінами), ст.. 322 ЦК України, ст.. 156, 162 ЖК України . На позивача, як виконавця послуг, покладено обов'язок щодо надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ( прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року з наступними змінами та доповненнями, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, якщо він фактично користувався ними. Позивач фактично надавав відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території протягом періоду, за який утворилась заборгованість, а відповідачі користувались зазначеними послугами, частково сплачували за надані послуги, тому зобов'язані оплатити їх вартість за встановленим тарифом. Відсутність укладеного між сторонами у письмовій формі договору про надання послуг не є підставою для відмови виконавцю житлово-комунальних послуг у стягненні заборгованості за такі послуги, оскільки згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Наявність між сторонами взаємних договірних зобов'язань щодо утримання житла підтверджується тим, що з моменту набуття права власності на квартиру відповідачі сплачували за надані послуги. Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, і власники зобов'язані брати участь у витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій. Розмір плати за комунальні послуги розраховується з розміру затверджених цін/тарифів, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Повноваження щодо встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги надано органам місцевого самоврядування (ст. 7 ч. 1 п. 2) Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Розмір заборгованості за надані позивачем послуги визначена ним на підставі тарифів, встановлених відповідними рішеннями виконкому Кам «янець-Подільської міської ради Правильність розрахунку заборгованості відповідачем в установленому законом порядку не спростовано. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Відповідачі не зверталися із відповідними претензіями як споживачі до виконавців щодо надання неякісних послуг, як це передбачено ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Інших доказів, щодо неналежного надання комунальних послуг судом не здобуто. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню оскільки між сторонами існують фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг, позивач надав послуги з обслуговування житла своєчасно і в повному обсязі, відповідачі споживали надані послуги, а тому зобов'язані їх оплачувати. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по оплаті судового збору та судовий збір на користь держави, оскільки [PERSON] від сплати судового збору звільнена як інвалід 2 групи. На підставі викладеного,

Outcome: approved