Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Іпотечний центр в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення грошових коштів, посилаючись на наступне. 30.05.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договору № 2 (далі-договір), за якою позивач від імені держави надав прямий адресний (цільовий) кредит на будівництво житла за будівельною адресою: [ADDRESS], відповідач в свою чергу зобов'язався погашати кредит протягом кожного місяця, але не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, однак не виконує умови договору належним чином. Зважаючи на істотне порушення умов договору, на підставі вище викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти сплачені позивачем за договором, відсотки за користування наданими коштами, пеню за несвоєчасну сплату кредиту, та сплачений судовий збір. Представник позивача у судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 48809,11 грн. та судовий збір в сумі 420 грн., а всього 49229,11 грн. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову з урахуванням їх уточнень визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.57, ч.1 ст.58 та ч.1 ст.59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.п. 5.2.1. кредитного договору - у кожному випадку несплати або часткової несплати визначеного згідно з додатком 2 цієї угоди щоквартального платежу до останнього дня звітного кварталу у період будівництва (реконструкції) житла до укладення договору про іпотеку житла позичальник сплачує на рахунок Фонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, яка нараховується від суми несвоєчасно здійсненого платежу. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи є докази наявності заборгованості відповідача перед позивачем, а також визнання відповідачем вимог позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, таке визнання може бути прийнято судом. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved