Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Комунальне підприємство «Київпастранс» в особф Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 9898,76 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час виконання службових обов'язків, а саме: 29.07.2009 року в м. Києві сталося ДТП, за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та тролейбуса ТОМЗ-Т2 інвентарний номер 4230, що належить КП «Київпастранс», під керуванням [PERSON] Вина водія [PERSON] підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.08.2009 року. А тому позивач просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 9898,76 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за викладеними в позові обставинами та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач проти факту настання ДТП не заперечувала, однак стягнення з неї грошових коштів в сумі 9898,76 грн. на користь КП «Київпастранс» вважає безпідставним. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до витягу з наказу Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо» № 165 від 15.12.2008 року [PERSON], [INFO], прийнято на роботу водієм тролейбуса з 16.12.2008 року (а.с.9). 29.07.2009 року на перехресті пр. Маяковського - вул. Каштанової в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю [PERSON], яка керувала тролейбусом ТОМЗ-Т2 інвентарний номер 4230, вина якої доведена, відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 21.08.2009 року. 10.11.2010 року Подільським районним судом м. Києва від 10.11.2010 року винесено рішення про стягнення з КП «Київпастранс» на користь [PERSON] (потерпілий у ДТП) 9995,57 грн. (а.с.7-8). КП «Київпастранс» на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 22.03.2011 року сплатило на користь [PERSON] (потерпілий в ДТП) суму в розмірі 9898,76 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8051 від 04 квітня 2011 року (а.с.5). Відповідно до витягу з наказу №50 від 02.04.2013 року, [PERSON] звільнено з роботи 02.04.2013 року за власним бажанням (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що на момент ДТП, [PERSON] працювала в КП «Київпастранс». Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 130 КЗпП, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України, передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В Постанові ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.92 року, передбачено, за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших осіб, що ґрунтується на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов'язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров'ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін..), відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства. Зазначеною Постановою ВСУ, передбачено, що при матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку, він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 Порядку обчислення середньої заробітної плати (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року №348, а саме виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, або за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців, а в разі коли працівник останні місяці перед вирішенням справи не працював або справа вирішується після його звільнення - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві (в установі, організації). В матеріалах справи міститься довідка про розрахунок середньої заробітної плати [PERSON] за останні два місяці роботи перед звільненням, а саме: лютий-березень 2013 року, з якої вбачається, що середня заробітна плата останньої становить 5482,84 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що позовна заява КП «Київпастранс» підлягає частковому задоволенню, а тому стягує з відповідача на користь позивача суму шкоди в розмірі 5482,84 грн. Також враховуючи надану в судовому засіданні заяву відповідача, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди на дев'ять місяців шляхом сплати [PERSON] на користь позивача суми в розмірі 5482,84 грн., рівними платежами по 634,70 грн. 30 числа кожного місяця починаючи з березня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПУ України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 229, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial