Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором №SAMABWFC00001574893 від 24.05.2018 року в загальному розмірі 32326,24 грн. станом на 11.09.2020 року, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 14701,89 грн. та за відсотками в сумі 17624,35 грн..\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позов обгрунтовано тим, що АТ «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обовязків ПАТ «Акцент-Банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року, яким змінено організаційно-правову форму та назву позивача з ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ «Акцент-Банк». 24.05.2018 року відповідач [PERSON] з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підтвердивши свою згоду на те, що дана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами», які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір. Згідно укладеного між сторонами договору відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ «Акцент-Банк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у передбаченому договором розмірі. Натомість відповідач, будучи зобов`язаною здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2102,00 грн.. \~ \~ \~ \~ Відповідач по справі [PERSON] відзиву на позовну заяву АТ «Акцент-банк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала. \~ \~ \~ \~ІІ. Заяви та клопотання. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача АТ «Акцент-Банк» згідно письмового клопотання, доданого до позовної заяви, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.4 зворот). Заяв та клопотань від відповідача по справі [PERSON] в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило. \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі. В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 08.02.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 24.05.2018 року відповідач [PERSON] шляхом підписання\~анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодилась з його умовами (а.с.6). Факт підписання анкети-заяви відповідачем по справі [PERSON] під час судового розгляду спростований не був. Судом встановлено, що в анкеті-заяві від 24.05.2018 року відсутні будь-які відомості про: розмір наданого відповідачу кредиту згідно укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, вид отриманої нею кредитної картки та умови кредитування (зокрема, процентна ставка; дата, на яку мають бути погашені нараховані відсотки за користування кредитом; розмір щомісячного платежу за користування кредитними коштами, розміри та порядок нарахування штрафу та пені за порушення договірних зобовязань тощо). Укладений між сторонами договір від 24.05.2018 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить також і строку повернення кредиту (користування ним). До позовної заяви банком додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с.6-10) та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с.11), які відповідачем [PERSON] не підписані. Згідно укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу [PERSON] була надана кредитна картка за № [NUMBER] зі строком дії до жовтня місяця 2021 року (а.с.49). \~ \~ \~ \~Факт встановлення на картковий рахунок відповідача 24.05.2018 року кредитного ліміту в розмірі 500,00 грн. та його подальше збільшення в цей же день до 15000,00 грн., а також використання відповідачем наданих кредитних коштів за карткою, в тому числі шляхом зняття готівки, придбання продуктів, оплати телекомунікаційних послуг, підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача [PERSON] згідно укладеного між сторонами договору (а.с.35-36). Згідно розрахунку заборгованості за договором №SAMABWFC00001574893 від 24.05.2018 року станом на 11.09.2020 року заборгованість відповідача за наданим кредитом становить 32326,24 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту (простроченим) - 14701,89 грн. та заборгованість за процентами (простроченими) - 17624,35 грн. (а.с.5). Як вбачається із виписки по особовому рахунку відповідача, в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей, за період з 24.05.2018 року по 13.10.2020 року загальний розмір витрат по основній картці № [NUMBER] складає 40376,24 грн.. На погашення заборгованості за наданим кредитом відповідачем були сплачені грошові кошти в загальному розмірі 8050,00 грн. (а.с.35-36). Крім того, згідно виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON] , судом встановлено, що до суми здійснених останньою витрат кредитних коштів за період з 22.06.2018 року по 26.02.2020 року банком була включена комісія в розмірі 861,26 грн. та проценти за використання кредитного ліміту в загальному розмірі 17973,05 грн.. Під час судового розгляду відповідачем [PERSON] , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання та користування нею кредитними коштами, а також здійснення платежів на погашення отриманого кредиту в зазначених вище розмірах. Згідно наданого\~позивачем розрахунку\~заборгованості за\~договором №SAMABWFC00001574893 від 24.05.2018 року, загальна сума заборгованості відповідача станом на 11.09.2020 року складає 32326,24 грн., з яких: - заборгованість за наданим кредитом - 14701,89 грн., в тому числі, 0,00\~грн. - заборгованість за тілом кредиту та 14701,89 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - заборгованість\~за простроченими\~відсотками - 17624,35 грн.; - заборгованість за пенею - 0,00 грн.. \~ \~ \~ \~V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у\~разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено, що позивач АТ «Акцент-Банк», предявляючи вимоги про повернення кредиту, прохав, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути з відповідача також і заборгованість за відсотками. На обгрунтування права вимоги в цій частині, позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором №SAMABWFC00001574893 від 24.05.2018 року, надав, як невідємну складову кредитного договору, Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (розміщений на сайті:\~https://a-bank.соm.ua/terms в розділі «Умови та правила), в яких, зокрема, визначені: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обовязки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність позичальника (зокрема, у виді пені у разі виникнення прострочених зобовязань), стягнення комісії за обслуговування та інші умови. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] , станом на 11.09.2020 року, визначена в ньому сума заборгованості за процентами 17624,35 грн., розміщена в графі №10 «Залишок за процентами (простроченими)». Разом з тим, надані банком Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» не містять підпису відповідача [PERSON] про її ознайомлення з ними, а в анкеті-заяві, підписаній відповідачем 24.05.2018 року, не встановлений строк кредитування, не зазначена процентна ставка за користування наданими в кредит грошовими коштами, як і не визначені інші фінансові умови кредитування, передбачені Тарифами та Умовами, зокрема, дата, на яку відповідачем мала б бути здійснена сплата мінімального платежу при використанні кредитного ліміту, в тому числі, і на погашення нарахованих процентів за користування кредитним лімітом. З огляду на викладене, судом враховується, що позивач в своєму розрахунку кредитної заборгованості відповідача [PERSON] при визначенні суми заборгованості за простроченими процентами, жодним чином не мотивував їх нарахування, в тому числі, не зазначив підстав для визнання заборгованості відповідача за вказаними процентами простроченою. Належних в розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України доказів укладення між сторонами договору інших угод з цього приводу позивачем під час судового розгляду надано не було. З огляду на викладене, позивачем не було надано суду доказів того, що саме додані банком до позовної заяви Тарифи користування кредитної карткою «Універсальна», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розуміла відповідач [PERSON] , погоджуючись з ними шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, і сама лише обставина наявності відповідної редакції Умов та Правил надання банківських послуг, розміщеної на офіційному сайті банку на дату підписання відповідачем анкети-заяви 24.05.2018 року, жодним чином не спростовує даного висновку суду. Таким чином, до спірних правовідносин сторін неможливо застосувати правила ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms), неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк», як до дати виникнення спірних правовідносин сторін (24.05.2018 року), так і до моменту звернення позивача до суду з даним позовом (01.10.2020 року), а тому, за відсутності в безпосередньо підписаній відповідачем анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, в тому числі, і щодо їх розміру та строків погашення, враховуючи не подання позивачем належних доказів на підтвердження конкретних запропонованих відповідачу Умов та правил надання банківських послуг, додані до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», не можуть свідчити про прийняття відповідачем [PERSON] , як позичальником, запропонованих їй позивачем, як кредитором, умов та приєднання її, як другої сторони, до запропонованого договору в цілому, а, отже, не можуть оцінюватися судом як стандартна (типова) форма, встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (розміщений на сайті: https://a-bank.соm.ua/terms в розділі «Умови та правила) та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна»,\~які маються у матеріалах цивільної справи, не містять підпису відповідача [PERSON] , а тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами по справі 24.05.2018 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, їх розміру та строків погашення. Таким чином, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, передбачених Тарифами користування кредитною карткою «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», зокрема, щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами (їх розміру та строків погашення), з урахуванням того, що анкета-заява, підписана відповідачем, не містить вказаних умов, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за простроченими відсотками в сумі 17624,35 грн. та відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. Крім того, при вирішенні спору судом враховується, що до загальних засад цивільного судочинства належать справедливість, добросовісність та розумність (ч.6 ст.3 ЦК України), а тому дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (зокрема, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 року, ухваленому в справі №1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22.11.1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України,\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. За встановлених судом обставин справи, відсутні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору з відповідачем [PERSON] позивач АТ «Акцент-Банк» дотримався вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування (в тому числі, тип кредиту та процентної ставки) та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки щодо застосування норм матеріального права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №357/4626/17, від 11.12.2019 року у справі №461/1796/17 та відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 14701,89 грн., суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] станом на 11.09.2020 року, визначена в ньому сума заборгованості за кредитом 14701,89 грн., розміщена в графі №5 «Залишок простроченої заборгованості (тіло кредиту)». Визначення термінів «прострочена заборгованість» або «прострочене тіло кредиту» позовна заява та доданий до неї витяг із Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» не містять. Натомість судом встановлено, що укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної відповідачем [PERSON] , не містить кінцевого строку повернення кредиту (користування ним), так само як і щомісячних чи будь-яких інших строків внесення відповідачем грошових коштів на погашення отриманого кредиту в цілому. На підтвердження розміру заборгованості за укладеним сторонами кредитним договором №SAMABWFC00001574893 від 24.05.2018 року позивачем надано розрахунок, що охоплює період з 24.05.2018 року по 31.08.2020 року. Разом з тим, за змістом п.62 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, саме виписка з особового рахунку клієнта банку є належним та допустимим первинним доказом на підтвердження проведених операцій з коштами на його рахунку, а тому доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за наданим їй кредитом суд оцінює як такий, що має виключно інформаційний характер та відображає проведений позивачем обрахунок пред`явлених ним до відповідача вимог майнового характеру. З інформації, зазначеної в доданій до позовної заяви виписці по картковому рахунку відповідача [PERSON] , вбачається: 1) встановлення банком кредитного ліміту станом на 24.05.2018 року в розмірі 500,00 грн., та збільшення його в цей же день до 15000,00 грн.; 2) здійснення відповідачем в період часу з 24.05.2018 року по 26.02.2020 року, без урахування суми комісії (861,26 грн.) та процентів за користування кредитним лімітом (17973,05 грн.), витрат кредитних коштів (шляхом зняття готівки, придбання продуктів, оплати послуг телекому) на загальну суму 21541,93 грн. (40376,24 грн. (загальний розмір витрат по карті) - 18834,31 грн. (загальна сума комісії та процентів)) та внесення нею на погашення заборгованості за наданим кредитом грошових коштів в загальному розмірі 8050,00 грн.; 3) включення банком, починаючи з 22.06.2018 року, до здійснених відповідачем витрат за наданим кредитом комісії в загальному розмірі 861,26 грн. та, починаючи з 01.11.2018 року, процентів за використання кредитного ліміту в загальному розмірі 17973,05 грн.. При цьому, виходячи зі змісту виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON] , судом встановлено, що загальна сума комісії за обслуговування, яка була нарахована та включена банком до загальних витрат за наданим відповідачу кредитом, становить саме 861,26 грн., що підтверджується наступним розрахунком: 866,26 грн. (загальна сума комісії, зазначена у виписці по рахунку) - 5,00 грн. (сума комісії, зазначена у виписці по рахунку станом на 08.07.2018 року - 2,00 грн., 02.10.2018 року - 1,00 грн. та 18.10.2018 року - 2,00 грн., яка фактично не була нарахована на суму здійсненої операції по картковому рахунку відповідача) = 861,26 грн.. Разом з тим, підписана відповідачем [PERSON] анкета-заява від 24.05.2018 року не містить жодних узгоджених сторонами договору умов щодо обов`язку сплати відповідачем платежів у виді комісії за обслуговування із визначенням її розміру та порядку нарахування. З огляду на викладене, враховуючи не надання позивачем АТ «Акцент-Банк» належних та допустимих доказів на підтвердження узгодження між ним та відповідачем [PERSON] , як сторонами договору, умов щодо сплати відповідачем, починаючи з 22.06.2018 року, комісії за обслуговування, суд приходить до висновку про безпідставність включення банком комісії в розмірі 861,26 грн. до загальної суми здійснених відповідачем витрат кредитних коштів. За вказаних обставин визначений банком у доданому до позовної заяви розрахунку розмір заборгованості відповідача [PERSON] за простроченим тілом кредиту в сумі 14701,89 грн. не можна вважати обгрунтованим. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» повністю повернуті не були, що свідчить про порушення його прав, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про наявність в АТ «Акцент-Банк» права вимагати захисту своїх майнових прав у передбачений законом спосіб - шляхом зобовязання боржника виконати обовязок з повернення фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 13491,93 грн., тобто в межах наявної різниці між сумою фактично отриманих і використаних відповідачем кредитних коштів за період з 24.05.2018 року по 26.02.2020 року (40376,24 грн.) з вирахуванням комісії за обслуговування (861,26 грн.) і процентів за використання кредитного ліміту (17973,05 грн.), та загальною сумою коштів, внесених нею на погашення кредитної заборгованості за вказаний період часу (8050,00 грн.), що відповідає наступному розрахунку: 21541,93 грн. (40376,24 грн. - загальний розмір витрат кредитних коштів по картці) - 861,26 грн. (комісія за обслуговування) - 17973,05 грн. (проценти за використання кредитного ліміту)) - 8050,00 грн. (сума погашення заборгованості) = 13491,93 грн.. \~ \~ \~ \~Крім того, при ухваленні рішення судом приймається до уваги, що відсутність заперечень відповідача [PERSON] проти позову шляхом подання відзиву на позовну заяву, не свідчить про визнання нею обставин, якими АТ «Акцент-Банк» обгрунтовує свої вимоги, та не звільняє позивача від обовязку надати суду належні, допустимі, достатні і достовірні докази існування обставин, на які він посилається в позовній заяві. Відсутність позову відповідача [PERSON] про визнання кредитного договору від 24.05.2018 року недійсним (оспорювання правочину), також не може бути перешкодою для неврахування її інтересів, як позичальника, під час розгляду справи за позовом банку про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №205/4928/18. \~ \~ \~ \~VI. Розподіл судових витрат. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ «Акцент-Банк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 877 грн. 31 коп. (2102 грн. 00 коп. (100%) - 1224 грн. 69 коп. (58,263225%), при цьому 58,263225% = 18834 грн. 31 коп. (загальна сума заборгованості за кредитом, у стягненні якої судом відмовлено), що були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Outcome: dismissed