Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5 000( п`ять тисяч) гривень в рахунок повернення позики. Аргументує свої вимоги тим, що восени 2019 року він позичив своєму односельчанину [PERSON] грошові кошти 5000 грн., а останній зобов`язався повернути борг в найближчий час. Протягом обумовленого строку відповідач не повернув йому вказану позику, та ухиляється від виконання зобов`язань щодо повернення позики. На всі вимоги повернути позику відповідач відмовлявся та неодноразово погрожував йому. З цього приводу він звернувся з заявою до правоохоронних органів та було внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12020275210000125 від 02.09.2020 року. За наслідком проведення слідчих дій було встановлено, що [PERSON] не заперечує, що він отримав від [PERSON] у позику гроші в сумі 5000 грн., про що [PERSON] надав письмові пояснення від 23.05.2021 року. В якому [PERSON] зазначив, що борг він повернув співмешканці [PERSON] [PERSON] , яка заперечує проти цього. До цього часу борг відповідач йому не повернув, в досудовому порядку спір вирішити не можливо, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 01.09.2021 року призначено справу до судового розгляду на 09 год. 30 хв. 01 жовтня 2021 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.10.2021 року відкладено розгляд справи на 09 год. 00 хв. 03 листопада 2021. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, у разі неявки відповідача проти розгляду справи, проти заочного розгляду справи не заперечують. Позивач зазначив, що він позичів [PERSON] гроші у сумі 5000 грн., жодних письмових договорів з цього приводу не укладали, часу повернення позики письмово не встановлювалося, але в усній формі [PERSON] обіцяв повернути кошти через два тижні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає з позивачем у цивільному шлюбі. Років три назад позивач проводив її додому і повідомив, що [PERSON] просив позичити йому 5000 грн. Вони біля прохідної заводу зустріли [PERSON] і поїхали до позивача, де останній віддав [PERSON] гроші у сумі 5000 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її сином. Близько трьох років тому вона бачила, що син виносить гроші з будинку, але не пояснив кому він хоче позичити гроші, і лише через деякий час, син попросив її сходити до [PERSON] , бо той не віддає борг. [PERSON] пообіцяв їй повернути борг та сказав, що сам принесе гроші. В її присутності працівники поліції допитали [PERSON] , який повідомив, що він позичив 5000 грн., але ці гроші віддав співмешканці її сина. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] винен йому кошти в розмірі 3000 грн. два роки тому і до цього часу не віддає. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12020275210000125 від 02.09.2020 року, до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області 01.09.2020 року надійшла ухвала Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України згідно з заявою [PERSON] (а.с.5) Згідно з пояснень [PERSON] наданого 23.05.2021 року дізнавачу сектору дізнання Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Генці О.Е., [PERSON] повідомив, що зимою 2018 він позичив у [PERSON] 5000 грн. та пообіцяв їх повернути (а.с.8) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17. Підстав відступити від таких правових висновків Верховний Суд не встановив. Судом встановлено, що позивач надав восени 2019 року у позику відповідачу 5000 грн., а останній зобов`язався повернути борг через дві неділі. На сьогоднішній день відповідачtv борг не повернуто, тому кошти в сумі 5000 грн. підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. VІ. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908 грн. в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачених при подачі позовної заяви. На підставі наведеного,

Outcome: approved