Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Керівник Могилів-Подільської місцевої прокуратури звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд в інтересах малолітнього [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, до [PERSON] про накладення заборони на відчуження квартири, мотивуючи позовну заяву тим, що згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 089425, виданого 04.10.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Могилеву-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.08.2015, у справі № 138/2087/15-ц, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина. Рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 30.09.2015 № 280, малолітньому [PERSON] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а також призначено опікуном над малолітнім його бабусю [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою [ADDRESS]. 1/2 частина квартири [ADDRESS], належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON]. Проте, при вирішенні питання про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, не було заявлено вимогу щодо заборони на відчуження вище зазначеної частки квартири, та заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.08.2015, у справі №138/2087/15-ц, дане питання не вирішувалось, хоча до позбавлення батьківських прав, дитина проживала у цій квартирі. А тому позивач вважає, що вказані обставини можуть призвести до порушення гарантованих державою прав дитини на забезпечення житлом. Разом з тим, статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що держава забезпечує право дитини на житло. Держава діє через органи опіки та піклування. Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», контроль за дотриманням житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей здійснюють органи опіки і піклування. Проте, службою у справах дітей Могилів-Подільської міської ради заходів, зокрема із зверненням до суду з позовом на захист житлових прав малолітнього [PERSON] у порушення ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» не вжито. Враховуючи, що [PERSON] є малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, а служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради як орган опіки і піклування не вжила достатніх заходів для накладення заборони на відчуження майна, право користування яким має дитина, з метою захисту житлових прав [PERSON], Могилів-Подільська місцева прокуратура звертається до суду. Прокурором відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», повідомлено службу у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, малолітнього [PERSON] та його опікуна [PERSON] про здійснення представництва інтересів малолітнього [PERSON] прокурором, а саме про звернення до суду із позовом про накладення заборони на відчуження майна. Враховуючи вище викладене позивач просить суд накласти заборону на відчуження 1/2 частки квартири, загальною площею 31,95 кв. м., що розташована за адресою [ADDRESS] та на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON], про що повідомити державного нотаріуса Могилів-Подільської державної нотаріальної контори. А також стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради, в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про день, час та місце розгляду справи, повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином. Оскільки від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав: згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 089425, виданого 04.10.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Могилеву-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.08.2015, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). На підставі зазначеного рішення суду, малолітньому [PERSON] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а також призначено опікуном над малолітнім його бабусю [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою [ADDRESS], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради від 30.09.2015 № 280 та висновком комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради (а.с.10,11). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 11465226 від 01.08.2006, та свідоцтва про право власності на житло від 01.08.2006, квартира [ADDRESS], належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме по 1/2 частині квартири (а.с.7,8). Малолітні та неповнолітні особи є особливою категорією населення, яка характеризується соціальною вразливістю та неспроможністю внаслідок власного віку звернутися до суду з метою реалізації процесуального права, що гарантоване ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України. А тому з метою представництва інтересів малолітнього [PERSON] в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звернувся до суду з даною позовною заявою, на підставі ст. 45 ЦПК України. Відповідно до ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Пунктом 3 ч.1 ст. 247 СК України передбачено, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Як передбачено ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї, жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що слід накласти заборону на відчуження 1/2 частки квартири, загальною площею 31,95 кв. м., що розташована за адресою [ADDRESS] та на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON], про що повідомити державного нотаріуса Могилів-Подільської державної нотаріальної контори. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь Прокуратури Вінницької області понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved