Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та процентів з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 червня 2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, на суму 3 000 доларів США, які він зобов'язався повернути до 01 грудня 2015 року. 20 січня 2016 року, між ним та відповідачем знову було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, на суму 5 000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до 01 грудня 2016 року. Крім цього, 17 квітня 2016 року, між ним та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, на суму 2 000 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до 01 липня 2016 року. Однак, відповідач, у встановлений у розписках строк, суму боргу не повернув. Вважає, що крім суми боргу, відповідач повинен заплатити йому проценти за користування коштами в розмірі облікової ставки національного банку України в сумі 4 618,46 доларів США та три відсотки річних на дану суму боргу, що становить 778,42 долари США. Просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за договорами позики в сумі 282 006 грн. 88 коп., що по курсу Національного банку України еквівалентно 10 000 доларів США, заборгованість за обліковою ставкою Національного банку України та 3% річних в розмірі 152 195 грн. 25 коп., що по курсу Національного банку України еквівалентно 5 396, 88 доларів США та судові витрати в сумі 4 342 грн. 03 коп. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2018 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та процентів з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2019 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та процентів з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 20 червня 2015 року [PERSON] зобов'язується повернути до 01 грудня 2015 року [PERSON] борг в сумі 3 000 доларів США (а.с. 9). Із розписки від 17 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] зобов'язується повернути до 01 липня 2016 року [PERSON] борг в сумі 2 000 доларів США (а.с. 10). Згідно розписки від 20 січня 2016 року [PERSON] зобов'язується повернути до 01 грудня 2016 року [PERSON] борг в сумі 5 000 доларів США (а.с. 11). Із листа від 19 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] просить [PERSON] добровільно повернути йому борг у розмірі 10 000 грн. в строк до 12 березня 2018 року (а.с.14). V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості, відповідач порушує зобов'язання за даним договором позики. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість за договорами позики в сумі 282 006 грн. 88 коп., що по курсу Національного банку України еквівалентно 10 000 доларів США, заборгованість за обліковою ставкою Національного банку України та 3% річних в розмірі 152 195 грн. 25 коп., що по курсу Національного банку України еквівалентно 5 396, 88 доларів США. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 4 342 грн. 03 коп.

Outcome: approved