Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Керівник Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Тульчинської районної ради звернувся до суду з позовом до[PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Тульчинської центральної районної лікарні про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину, посилаючись на те, що вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме: в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому [PERSON], який у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Тульчинської центральної районної лікарні в період з 08.08.2015 по 16.08.2015 року і на його лікування було витрачено 967,90 грн.. Згідно ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Вказана шкода Тульчинськійцентральній районній лікарні до цього часу не відшкодована, в звязку з чим просить стягнути із відповідача на користь районного бюджету Тульчинського району витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 967,90 грн. та судові витрати. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Зацікавлена особа представник Тульчинської районної ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи і не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа - представник Тульчинської центральної районної лікарні в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи і не повідомив суд про причини своєї неявки. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заінтересованої особи, відповідача та третьої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, з постановленням заочного рішення, так як проти цього не заперечує прокурор. Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 25.12.2015(а.с.5-6) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на пять років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим терміном на три роки. Потерпілим в кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого\~ч.1 ст.121 КК України визнано [PERSON]. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Тульчинської центральної районної лікарні в період з 08.08.2015 по 16.08.2015 і на його лікування було витрачено 967,90 грн., що підтверджується довідкою Тульчинськоїцентральної районної лікарні №224-01-11 від 11.03.2016 (а.с.7) та розрахунком вартості лікування (а.с.8).\~\~ Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ч.1, 3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до інформації розміщеної в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Тульчинська центральна районна лікарня це комунальний заклад засновником якої є Вінницька обласна рада. Відповідно до інформації фінансового управління Тульчинської РДА за № 2-02/52 від 15.03.2016 фінансування Тульчинської ЦРЛ здійснюється за рахунок коштів районного бюджету Тульчинського району, що підтверджується рішенням № 9 2-ої позачергової сесії 7-го скликаннняТульчинської районної ради від 17.12.2015 та додатку № 3 до нього. Встановлено, що зазначені вище витрати закладу охорони здоров'я відповідачем до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] Тульчинська центральна районна лікарня понесла витрати на лікування потерпілого від злочину, між діями [PERSON] та цими витратами\~\~є прямий причинний зв'язок, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь районного бюджету Тульчинського району витрати на лікування потерпілого від злочину в розмірі 967,90 грн. В силу\~ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до\~Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1378 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved