Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Міське комунальне підприємство «Дніпропетровські міські теплові мережі» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості у розмірі 9 089,53 гривень по наданим послугам з теплопостачання та судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що МКП «ДМТМ», відповідно до державної програми забезпечення населення послугами теплопостачання, надає теплову енергію за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим було відкрито особовий рахунок [NUMBER], відповідним квартиронаймачем по якому є [PERSON], яка разом з іншими членами сім'ї, зареєстрованими за даною адресою, зокрема з [PERSON] та [PERSON], повинна була оплачувати послуги з теплопостачання до 10 числа кожного місяця наступного за розрахунковим. Однак сплату за ці послуги відповідачі не здійснюють з 01 лютого 2009 року, у зв'язку з цим заборгованість перед підприємством по вищевказаному особовому рахунку станом на 01 серпня 2013 року становить 9 089,53 гривень. За таких обставин позивач змушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання, а також судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Проти розгляду справи в заочному порядку також не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Крім того, враховуючи викладене у заяві прохання представника позивача про розгляд заяви без його участі, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Дійсно, МКП «ДМТМ», відповідно до державної програми забезпечення населення послугами теплопостачання, надає теплову енергію за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим було відкрито особовий рахунок [NUMBER], відповідним квартиронаймачем по якому є [PERSON], яка разом з іншими членами сім'ї, зареєстрованими за даною адресою, зокрема з [PERSON] та [PERSON], повинна була оплачувати послуги з теплопостачання до 10 числа кожного місяця наступного за розрахунковим. Однак сплату за ці послуги відповідачі не здійснюють з 01 лютого 2009 року, у зв'язку з цим заборгованість перед підприємством по вищевказаному особовому рахунку станом на 01 серпня 2013 року становить 9 089,53 гривень. 22 травня 2013 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позивачем було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги з теплопостачання. 23 травня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу та рекомендовано звернутись до суду в порядку позовного провадження. Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо врегульовані наступним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що виплавають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що виплавають із зазначеного договору. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачами було порушено умови укладеного з МПК «ДМТМ» договору, в наслідок чого виникла заборгованість на суму 9 089,53 гривень. З урахуванням фактичних обставин справи суд доходить висновку про те, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Визначаючись в питанні розподілу судових витрат, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору по 81,20 гривень на загальну суму 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved