Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. 19 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON] , вона перебувала з 10 грудня 2011 року. Зареєстровано шлюб Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 871. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 липня 2019 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В теперішній час вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина, який, після припинення сімейно-шлюбних відносин, залишився мешкати разом з нею і знаходиться на її вихованні та утриманні. 20.06.2019 року вона зверталась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, але в зв`язку з тим, що не підтверджено адресною довідкою місце реєстрації боржника, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 15.07.2019 року їй відмовлено у видачі судового наказу і вона в позовному провадженні звертається до суду та вважає, що може просити суд стягувати аліменти з моменту її першого звернення, тобто, з 20.06.2019 року. Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з [PERSON] , на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня подання даної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.11.2020 року цивільний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлений належним чином, надав суду заяву про визнання позову. Просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що з 10 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 871, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.12). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 липня 2019 року їх шлюб було розірвано (а.с.13). Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Згідно копії довідки ОСББ «Наш дім 63» № 000046/10 про склад сім`ї від 05.10.2020 року позивач [PERSON] та неповнолітній син [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.07.2019 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON] (а.с.14). Згідно змісту позову, домовленості щодо добровільного матеріального утримання дитини з боку відповідача між сторонами не досягнуто. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. За правилами, встановленими частинами 1 - 3 статті 181 СК, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У цій справі судом не було встановлено, що між сторонами існує домовленість про сплату аліментів. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При цьому, щодо наявності ухвали про відмову у видачі судового наказу про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 191 СК України визначено, що у разі подання позовної заяви, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, аліменти підлягають стягненню за загальними правилами, тобто саме з дня пред`явлення позову. За минулий час аліменти можуть бути присуджені тільки за умови, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved