Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 30 вересня 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок № [NUMBER] від 04 жовтня 2018 року, яка станом на 30 серпня 2021 року становить 91\~960, 22 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 270, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2018 року між сторонами укладено договір про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок № [NUMBER] . Згідно з умовами кредитного договору банк надав держателю овердрафт у гривнях, який є відкличним та призначений для проведення платежів, з використання платіжної картки держателя, одержання готівкових коштів понад залишок коштів на його картковому рахунку в сумарному розмірі, що не перевищує ліміт санкціонованого овердрафту, який становить не більше 25 000, 00 грн., на період з 04.10.02.2018 по 03.10.2019 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3,5 %, плата нараховується щомісяця на суму використаного ліміту овердрафту, в день закриття розрахункового циклу місяця, в якому були проведені розрахункові операції. На підставі анкети-заяви на надання кредитного ліміту від 10.10.2018 року ліміт санкціонованого овердрафту було встановлено у розмірі 50\~000, 00 грн. Банк повністю виконав взяті на себе за Договором про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 04.10.2018 року №363044 зобов`язання щодо надання позичальнику Кредиту, а також строки сплати відсотків за користування Кредитом. Станом на 30.08.2021 року заборгованість відповідача за Договором про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 04.10.2018 року №363044 становить 91\~960, 22 грн., в т.ч.: 45 872, 23 грн. заборгованість за овердрафтом; 46 087, 99 грн. заборгованість за процентами (нарахованими за санкціонованим та несанкціонованим кредитом) З метою врегулювання спору банк направив відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості за Договором, однак заборгованість не сплачена. Вказані обставини обумовили звернення позивача до суду. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 03.11.2021 року. У зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці 03.11.2021 року справа не розглядалася, судове засідання призначено на 24.11.2021 року. За клопотанням представника відповідача за ордером адвоката Харченка Д.М. розгляд справи відкладено на 20.12.2021 року. Клопотання мотивовано тим, що договір про надання правової допомоги з адвокатом відповідачем укладено 15.11.2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 20.12.2021 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відомий суду номер телефонного зв`язку, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Будь-яких заяв/ клопотань про неможливість розгляду справи без його участі не подано. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, представник відповідача не з`явився. Подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям та перебуванням на лікарняному (зазначено про наявність відповідної довідки). До клопотання долучено акт виконаних робіт №65265 від 17.12.2021 року пацієнта [PERSON] щодо надання лікарських послуг. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Як передбачено п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач у судове засідання не з`явився, клопотань та заяв до суду не подавав, належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи відносно нього, однак своїм правом не скористався, відзиву на позов не подав та інших процесуальних дій не вичнив. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. З клопотання про відкладення розгляду справи від 23.11.2021 року встановлено, що про розгляд судової справи відносно нього відповідач був повідомлений, а тому з 15.11.2021 року (зазначена стороною відповідача дата укладення договору про надання правової допомоги) до дати призначеного судового засідання мав змогу реалізувати своє процесуальне право на подачу заяв по суті справи особисто або через представника, однак протягом строків, визначених ст. 178 ЦПК України цього не зробив; доказів неможливості вчинення означених процесуальних дій суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі викладеного, враховуючи визначені ЦПК України строки розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача, у т.ч. у зв`язку з відсутністю доказів які свідчать про перебування представника на лікарняному, суд доходить висновку про можливість розгляду справи по суті пред`явлених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду позивача про розгляд справи у її відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача/ його представника і невстановлення судом поважних причин їх неприбуття, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 04.10.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір №363044 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок, за умовами якого банк надав держателю санкціонований овердрафт в гривнях, який є відкличним та призначений для проведення платежів, з використанням платіжної картки держателя, оформленої згідно договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування «363044 від 04.10.2018 року, для оплати послуг торговельної і сервісної мережі, одержання готівкових коштів понад залишок коштів на його картковому рахунку в сумарному розмірі, що не перевищує ліміт санкціонованого овердрафту який становить не більше 25\~000, 00 грн. з можливістю одержання коштів у рамках відкритого ліміту санкціонованого овердрафту, на період з 04.10.2018 ро 03.10.2019 року. Якщо ні одна із сторін до закінчення вказаного строку письмово не повідомила другу сторону про відмову користування/ припинення надання користування лімітом санкціонованого овердрафту, період користування відкритим лімітом санкціонованого овердрафту автоматично продовжується на тих же умовах на кожні наступні 12 місяців. Держатель сплачує Банку плату за користування санкціонованим овердрафтом, що є фіксованою та становить 3,5 %. Плата нараховується Банком щомісяця на суму використаного ліміту овердрафту, в день закриття розрахункового циклу місяця, в якому були проведені розрахункові операції (п. 1.2. Договору). Згідно з п. 3.1.1. Договору Держатель зобов`язаний у строки та у розмірі, встановлені в п. 2.2. Договору, здійснювати погашення заборгованості ліміту овердрафту в строки та розмірі, встановлені п. 1.2. Договору, здійснювати оплату за користування санкціонованим овердрафтом. У випадку, якщо сплата заборгованості за лімітом овердрафту не була здійснена у розмірі та в строки, встановлені п. 2.2. цього Договору, ця сума заборгованості вважається простроченою. Плата за користування простроченим санкціонованим/несанкціонованим овердрафтом визначається згідно Тарифів Банку та нараховується з 16 (шістнадцятого) числа місяця наступного за місяцем, в якому виникла така заборгованість. Відповідно до п. 4.1. Договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах у відповідності до чинного законодавства України та цього Договору. У п.6.2. Договору сторони прийшли до згоди, що у випадку порушення Держателем умов, передбачених п.п. 1.2, 2.2, 3.1.1 цього Договору, дія п.п. 1 цього Договору може бути припинена шляхом направлення Банком повідомлення рекомендованим листом Держателю із вказівкою конкретної дати припинення. При цьому, Держатель зобов`язується повернути фактично використану суму в рамках ліміту санкціонованого овердрафту, а також здійснити плату за фактичний строк користування санкціонованим овердрафтом не пізніше дати, зазначеної в повідомленні. У випадку відмови Держателя виконати свої зобов`язання, передбачені цим договором, Банк вправі відкликати санкціонований овердрафт та/ або звернутися в судові органи відповідно до чинного законодавства України. 04.10.2018 року [PERSON] підписала анкету-заяву на надання кредитного ліміту, у якій висловила прохання надати кредитний ліміт на картковий рахунок. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові кошти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком та не спростована відповідачем. 08.07.2021 року на адресу відповідача направлено вимогу про повернення кредиту протягом 30 днів з дня отримання повідомлення, але заборгованість за кредитом не погашено. Таким чином, станом на 30.08.2021 року заборгованість за договором №363044 від 04.10.2018 року відповідачем не сплачена та складає 91 960, 22 грн., в т.ч.: 45 872, 23 грн. заборгованість за овердрафтом; 46 087, 99 грн. заборгованість за процентами (нарахованими за санкціонованим та несанкціонованим кредитом). ІV. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог цивільного законодавства, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, або які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги до відповідача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжного доручення №30758418 від 30 вересня 2021 року позивачем сплачено 2 270, 00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved