Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 / 4 частки від її заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що у 26 червня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, від вказаного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . 09 лютого 2021 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Дитина проживає разом з позивачем (батьком) та перебуває на його повному забезпечені. Відповідач участі у виховані доньки не приймає та не забезпечує її матеріально. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталась. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2021 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк десять днів з дня отримання ним ухвали для усунення недолікіа. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуті. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 червня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позов не скористалась. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка про причини неявки не повідомила та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 09 червня 2006 року Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області ). Згідно інформаційної довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 770 від 08.04.2021, [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстрована разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області Скрипченко О. від 01.06.2021 [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на потязі останніх двох місяців фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Отже, суд звертає увагу, що відповідно до положення частини третьої статті 181 СК України, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Оскільки дитина сторін проживає разом з батьком, а відповідач є її матір`ю та на неї покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та у спосіб обраний позивачем. Відповідач є працездатною особою молодого віку, не позбавлена можливості працювати, даних про наявність на її утриманні інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи обов`язок утримувати дітей, який покладено на обох батьків, а також ту обставину, що аліменти мають бути необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд визначає аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе призначити стягнення аліментів від дня пред`явлення позову, а саме з 14 квітня 2021 року. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Щодо судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved