Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що є власником житлового будинку по [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований його син - відповідач по справі [PERSON] , який більше 20 років в ньому не проживає. Натомість, [PERSON] проживає з власною сім`єю в [ADDRESS] , добровільно відмовляється знятись з реєстраційного обліку, що не дозволяє йому в повному обсязі реалізовувати своїх прав власника майна. На підставі вищевикладених обставин, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Оніщук М.М. у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги повністю, вказавши, що відповідач у належному позивачу будинку прожив лише півроку у 1997 року, потім одружився і з 1998 року став проживати окремо. Позивач вказує на те, що пропонував сину доглядати за будинком, однак він не захотів. Позивач зазначив, що та обставина, що у житловому будинку фактично не проживає, а лише зареєстрований відповідач стала приводом до припинення надання житлової субсидії на допомогосподарство та необхідності повернення до державного бюджету отриманого розміру субсидії в сумі 12 597,73 грн. ІІ. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву вказав на те, що постійно проживає в будинку по [ADDRESS] , де і зареєстрований. Оскільки, періодично виїжджає на сезонні заробітки, тому і буває відсутнім за місцем реєстрації. Крім того, їздить в гості до свого сина, який проживає в смт.Зарічне Вараського району Рівненської області, тому в один з таких днів було складено акт його відсутності за зареєстрованим місцем проживання. Враховуючи вищевикладене, просить у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що постійно у будинку батька не проживав, але іноді ночував. У 2020 році в будинку не проживав жодного дня. Він проживає в [ADDRESS] разом із дружиною та дітьми у житловому будинку, що придбала мати його дружини. Просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що у випадку, якщо дружина вижене його з будинку, то він не матиме, де проживати. ІІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 10.12.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 21.01.2021 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву. Будь-яких інших заяв чи клопотань щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 26.12.2002 року, [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] . Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Моквинської сільської ради Березнівського району Рівненської області від 05.11.2020 року за №1370, [PERSON] дійсно зареєстрований в [ADDRESS] . Крім нього, за вказаною адресою зареєстровані: дружина [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] . Згідно акту обстеження фактичного проживання в [ADDRESS] від 05.11.2020 року за №1376, комісією в складі сільського голови Люшин Ю.С., секретаря сільської ради Карповець Л.О., діловода сільської ради Шпоняк І.А. було проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження та зі слів сусідів було виявлено, що [PERSON] , [INFO], зареєстрований за вищевказаною адресою, але не проживає зі слів сусідів та батька приблизно 20 років і по даний час. Відповідно до листа УСЗН Березнівської РДА Рівненської області від 17.11.2020 року за №2531, [PERSON] повідомлено про те, що житлова субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на домогосподарство була призначена на опалювальний період 2019-2020 років. Разом з тим, державним соціальним інспектором проводилася перевірка достовірності інформації, поданої громадянами для надання житлової субсидії. За результатами даної перевірки виявлено невідповідність інформації на підставі якої на домогосподарство призначено житлову субсидію. Так, було виявлено, що член домогосподарства [PERSON] за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 перебував за кордоном більше 60 днів (з 14.04.2019 по 03.07.2019). Враховуючи вищезазначене з 1 жовтня 2020 року надання житлової субсидії на домогосподарство припинено; за період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року виникла переплата по житловій субсидії. Сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертаєтеся до державного бюджету. [PERSON] запропоновано добровільно повернути незаконно отриманий розмір субсидії в сумі 12 597 грн. 73 коп. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку по [ADDRESS] більше 20 років, речей [PERSON] в будинку не має. Відповідач разом із сім`єю проживає у житловому будинку неподалік від будинку батька. Свідок [PERSON] , яка є сестрою відповідача та дочкою позивача, у судовому засіданні вказала, що відповідач [PERSON] не проживає більше 20 років в будинку по [ADDRESS] , власником якого є їх батько. Відповідач добровільно разом із дружиною залишив батьківський будинок, батько йому ніяких перешкод у користуванні нерухомим майном не чинив. В будинку відсутні будь-які речі відповідача. Однак, та обставина, що [PERSON] продовжує бути зареєстрований у будинку призвела до стягнення наданої [PERSON] , тому свідок давала батькові частину грошових коштів, що він повернув їх до бюджету. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що проживає по сусідству з [PERSON] . Підтвердив, що відповідач [PERSON] не проживає більше 20 років в будинку по [ADDRESS] , він постійно проживає окремо в будинку з дружиною і дітьми. V. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вказаної правової норми дозволяє дійти до висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно положень ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. На підставі досліджених доказів, що були надані стороною позивача, судом встановлено, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у житловому приміщенні - житловому будинку по [ADDRESS] , будь-яких перешкод у користування відповідачу позивач не чинить. Сторона відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, покликається на те, що продовжує іноді користуватись житловим будинком, проте жодних доказів на підтвердження цієї обставини [PERSON] представлено не було. Не було відповідачем представлено суду і будь-яких доказів, що вказували б на вчинення [PERSON] йому перешкод у користуванні житловим будинком чи наявності інших поважних причин непроживання за адресою житлового приміщення, власником якого є позивач. На даний час відповідач мешкає у житловому будинку разом із своєю родиною і його інтерес до спірного житла зумовлений лише тим фактом, що в майбутньому у нього можуть погіршитись стосунки із дружиною і вона може його вигнати. VІ. Висновок суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved