Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька яких у свідоцтві про народження внесено зі слів матері в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України. Позивачу достовірно відомо, що батьком її малолітніх синів є [PERSON] . Незважаючи на це, [PERSON] своє батьківство не визнає та як наслідок ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно утримання та виховання синів. Тому [PERSON] просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також внести відповідні зміни до актового запису про народження дітей, зазначивши батьком - [PERSON] . Крім цього, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх синів у розмірі ⅓ частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.23). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2020 року провадження в цивільній справі було зупинено у зв`язку з призначенням судово-генетичної експертизи (а.с.42-43). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року провадження в цивільній справ було поновлено (а.с.61-62). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит свідків (а.с.75). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.76). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.86-88). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та про своє ставлення щодо пред`явленого позову не повідомив. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bpm.ko.court. gov.ua/sud1005 (а.с.83). Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився. Начальник відділу Прохорова В.В. направила до суду лист з проханням слухати цивільну справу без присутності представника відділу ДРАЦС (а.с.28). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] . Згідно свідоцтва про їхнє народження матір`ю записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] (а.с.13,14). При цьому, відомості про батька малолітніх [PERSON] та [PERSON] у свідоцтві про народження були внесені за вказівкою матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.30-31,32-33). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.12 «Визначення походження дитини» та гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» СК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо позовних вимог про визнання батьківства. Згідно з положенням ч.1 та ч.2 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації» вказав на те, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. У відповідності до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно з положенням ч.1 ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. б. норми матеріального права щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо позовних вимог про визнання батьківства. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач є її рідною дочкою. Тому свідку відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2009 по 2010 роки. В 2010 році у них народився син [PERSON] , а в 2012 році - син [PERSON] . Свідок підтвердила те, що [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON]. та [PERSON] , діти дуже схожі на батька. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що їй відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом протягом 5-6 місяців. Свідку відомо, що малолітні [PERSON]. та [PERSON] є дітьми [PERSON] . Оскільки, останній в присутності свідка називав синів своїми дітьми. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2020 року в даній цивільній справі за клопотанням позивача була призначена судово-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського бюро судово-медичної експертизи (а.с.42-43). Згідно з листа завідуючого відділенням відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро СМЕ Юрченко О.В. від 03 липня 2020 року проведення судово-медичної експертизи є неможливим. Зважаючи на те, що на неодноразові призначення дати відбору зразків крові [PERSON] не з`явилась (а.с.57). Крім цього, за клопотанням експертів судом також вживались заходи щодо повідомлення [PERSON] про дату, час та місце відбору зразків крові, про що свідчить телефонограма, складена секретарем судового засідання (а.с.50). Враховуючи показання свідків, допитаних у судовому засіданні, а також факт ухилення [PERSON] від проведення судово-генетичної експертизи дає підстави суду встановити факт, що батьком малолітніх [PERSON]. , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є саме він. Тому, суд вважає, за допустиме визнати [PERSON] батьком [PERSON]. , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що батьком малолітніх [PERSON]. та [PERSON] є [PERSON] . Проте, в актовому записі про народження та свідоцтві про народження батьком записаний - [PERSON] . Тому, суд вважає, що Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) слід зобов`язати внести зміни до актового запису про народження дітей, а саме: виключити відомості про батька [PERSON] та записати батьком [PERSON] . Крім цього, Бориспільському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) належить видати нові свідоцтва про народження дітей зі зміненими відомостями про батька. б. щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Встановлено, що малолітні [PERSON]. та [PERSON] проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Сошниківською сільською радою Бориспільського району від 15 липня 2019 року (а.с.15). Позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання синів. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітніх синів. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на їхнє утримання. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітніх [PERSON]. та [PERSON] у розмірі ⅓ частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення [PERSON]. повноліття. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок за позовну вимогу про визнання батьківства (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved