Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Керівник Старокостянтинівської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх позбавлених батьківського піклування [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про накладення заборони на відчуження майна, мотивуючи вимоги необхідністю забезпечення житлового та майнового права неповнолітніх, шляхом збереження за ними права користування житлом, в якому вони проживали до часу позбавлення батьків батьківських прав відносно них та перебувають зареєстровані на даний час, шляхом накладення заборони на відчуження цього майна, до виповнення їм повноліття. В судовому засіданні прокурор Старокостянтинівської місцевої прокуратури Лютак Б.В. позовні вимоги підтримав повністю. Представник органу опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації Данілкович В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши необхідність захисту прав неповнолітніх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом відповідно до ч.4 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подав. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вимоги ЦПК України, думку сторін, які не заперечували проти заочного рішення, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON], яка народилася [INFO] року та [PERSON], який народився [INFO] року є неповнолітніми дітьми, які позбавлені батьківського піклування. Відповідно до рішення Старосинявського районного суду від 23 червня 2004 року їх мати [PERSON] та батько [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно них. 23 вересня 2002 року відповідно до договору дарування [PERSON] отримав в дар жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], вказаний договір посвідчений в.о. державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори в м.Хмельницький, номер бланку АЕК №600947. На вказаний житловий будинок Хмельницьким бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт, який зареєстровано за реєстраційним номером №96 на ім'я [PERSON], загальною площею 51,7 кв.м., що складається з двох коридорів, кухні та двох житлових кімнат з надвірною будівлею хлівом. Відповідно до повідомлення №701298 Хмельницького бюро технічної інвентаризації право власності на вказаний об'єкт нерухомості [PERSON] не зареєстровано. Мати дітей, [PERSON] померла [INFO] року в с.Івки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим відділом РАЦС Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області, зареєстрованим за актовим записом №12. За реєстраційними обліками Старосинявського РС УДМС України в Хмельницькій області [PERSON] зареєстрований [INFO] року за адресою [ADDRESS] та [PERSON] зареєстрована 24 квітня 2001 року за адресою [ADDRESS], що підтверджується адресними довідками виданими 22 вересня 2016 року Старосинявським РС УДМС України в Хмельницькій області. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей Старосинявської РДА, як діти позбавлені батьківського піклування та виховуються проживають в прийомній сім»ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] що підтверджується листом від 23 вересня 2016 року №303 служби у справах дітей Старосинявської РДА. Розпорядженням №495/2006-р від 7 грудня 2006 року першого заступника голови Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області «Про створення прийомної сім»ї та передачу дітей на виховання та спільне проживання» створено прийомну сім»ю на базі родини [PERSON] та [PERSON], яким передано на виховання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], з метою поліпшення становища дітей позбавлених батьківського піклування, забезпечення найбільш повного захисту їхніх інтересів. Відповідно до ст.52 Конституції України утримання та виховання дітей позбавлених батьківського піклування покладається на державу. У відповідності до ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої ВРУ 27 лютого 1991 року №798-Х11, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, діти, які в наслідок смерті батьків, позбавлення батьківських прав чи інших причин залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Згідно ч.1 ст.20 вказаної Конвенції, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.246 СК України дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім»ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Також відповідно до ст. 167 цього кодексу дитина, яка була передана органу опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому проживала і може у будь- який час повернутися до нього. Аналогічна норма закріплена також в ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». У відповідності до п.3 ст.71 Житлового кодексу УРСР, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім»ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім»ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх керування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім»ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав здійснення державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили. Узагальненням Верховного суду України від 1 грудня 2008 року про практику розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми та вимогами п.3 ч. ст.247, п.2 ч.1 ст.248 СК України, а також п.3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу УРСР визначено, що у разі поміщення дитини ( дітей) на виховання у дитячий заклад. До родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ним) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Право дитини на збереження з нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним. Однак, при розгляд судом справи про позбавлення батьківських прав [PERSON] питання про заборону на відчуження належного йому ( батькові) житла не вирішувалося. Згідно ст.121 Конституції України, в редакції на час звернення прокурора з позовом, на органи прокуратури покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді випадках, визначених законом. Відповідно до ч.1 та абзацу 1 ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Суд приходить до висновку, що позов керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах неповнолітніх позбавлених батьківського піклування [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача органу опіки та піклування - Старосинявської районної державної адміністрації про накладення заборони на відчуження майна, є обгрунтовним та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК, з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 1378 гривень 00 коп. на користь прокуратури Хмельницької області. На підставі ст.ст.52, 121 Конституції України, ст.ст.3, 20 Конвенції про права дитини, ст.ст.167, 248 СК України, ст.ст. 317, 405 ЦК України, ст.71 Житлового кодексу УРСР, ст.25 Закону України «Про охорону дитинства», ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved