Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулася до суду з цим позовом до відповідачів, в якому, посилаються на те, що [PERSON] порушує виконання зобов`язань за кредитним договором № 330 бл від 26.11.2013 року, а [PERSON] та [PERSON] - не виконали зобов`язань за договорами поруки, на попередження про необхідність сплати боргу не реагують, просить стягнути на свою користь з [PERSON] з кожним окремо поручителем в солідарному порядку 5350,59 грн. - загальну суму заборгованості за кредитним договором з урахуванням процентів за користування кредитом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, додатково суду пояснив, що борг у відповідача [PERSON] виник внаслідок розбіжності між програмою «КС Фінанси» та наданим відповідачем квитанціями. Усі ці квитанції виписував колишній виконавчий директор [PERSON] . Також представник позивача додав, що якщо б ці суми вчасно були зараховані, заборгованості у відповідачів не було би. Відповідач [PERSON] позов не визнав, вважав його необґрунтованим, оскільки, на його думку, кредитні зобов`язання перед позивачем були погашені. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобов`язань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобов`язання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 26.11.2013 року був укладений кредитний договір № 330 бл, за яким кредитна спілка «Імперіал ЛТД» надала [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 грн.. В забезпечення виконання своїх зобов`язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, у цей же день між позивачем, відповідачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] , з кожним окремо, були укладені договори поруки №№ 330 бл/1 та 330 бл/2 відповідно. За умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язувався повернути кредит у повному обсязі згідно графіку платежів, а також сплатити проценти за користування кредитом. Кожного місяця відповідач повинен був сплачувати суму заборгованості за кредитом та проценти за користування кредитом. Укладеними договорами поруки між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] передбачається, що поручителі кожен окремо з відповідачем [PERSON] зобов`язувалась солідарно відповідати за своєчасне і повне виконання своїх зобов`язань останнього за кредитним договором. Відповідач в судовому засіданні не заперечував факт отримання кредитних грошей, тому суд цей факт вважає доведеним. З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що в ньому дійсно не враховані квитанції, надані відповідачем [PERSON] позивачу від 24 грудня 2014 року. Також цей розрахунок заборгованості свідчить про те, що якщо б дані платежі позивачем були вчасно враховані, то відповідачем [PERSON] перед позивачем зобов`язання щодо повернення кредиту були би виконані в повному обсязі, що в судовому засіданні підтвердив представник позивача. Аналізуючи надані сторонами пояснення, а також наведені вищі докази виходить, що предметом цього позову насправді є не питання належного виконання відповідачами своїх договірних зобов`язань перед позивачем, а спір щодо дійсності представлених позивачу квитанцій відповідачем про сплату кредитних платежів. Які на момент розгляду справи визнані представником позивача. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на те, що судом фактично встановлений факт виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів за кредитним договором № 330 бл від 26.11.2013р, у зв`язку з чим його зобов`язання припинилось, позивач після здійснення [PERSON] платежу за договором 24 грудня 2014 року не вправі був нараховувати йому кредитну заборгованість. Дані дії позивача в подальшому призвели до необґрунтованого нарахування відповідачу [PERSON] заборгованості на загальну суму 5350, 59 грн., тому суд не бачить підстав для задоволення позовних вимог позивача не тільки щодо відповідача [PERSON] , а також щодо всіх відповідачів, оскільки їх зобов`язання перед позивачем виникали б лише у разі невиконання своїх зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed