Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради. Треті особи в судове засідання не з'явилися. Про час та місце проведення судового засіданні були повідомлені належним чином. Заяв та клопотань на час розгляду справи не надходило. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 2 липня 2017 року померла [PERSON], актовий запис про смерть №08. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 11 квітня 2007 року державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори, яким належне на день смерті майно у вигляді земельної ділянки площею 5,97 га, що розташована на територіїх [PERSON] сільської ради на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІV-ЧН №025673 від 08 серпня 2002 року заповідала позивачу у справі [PERSON]. На решту належного їй спадкового майна заповіт складений не був. Для позивача у справі померла є матірю, ступінь родинного звязку підтверджується свідоцтвом про народження, а особи, які визначені їм, як треті особи у справі, є його рідні брати та сестри, також діти померлої. Всього дітей у померлої [PERSON] є 11 осіб. Після її смерті відкрилась спадщина, згідно заповіту до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН № 025673 від 08 серпня 2002 року, загальною площею 5,7824 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована [PERSON] сільської ради , Козелецького району,Чернігівської області, з яких рілля площею 3,7664 га, кадастровий номер: 7422086200:90:055:0113, пасовище площею 0,6060 га, кадастровий номер : 7422086200:90:039:0113, сіножать площею 1,4100 га, кадастровий номер: 7422086200:90:073:0113; Після її смерті відкрилась спадщина, згідно закону до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 021554 від 13 грудня 2004 року, загальною площею 5,9347 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована [PERSON] сільської ради , Козелецького району, Чернігівської області, з яких рілля площею 3,5934 га, кадастровий номер: 7422086200:02:001:1007, пасовище площею 0,9719 га, кадастровий номер : 7422086200:02:003:1007, сіножать площею 1,3694 га, кадастровий номер: 7422086200:02:002:1007; Після її смерті відкрилась спадщина, згідно закону до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 021555 від 13 грудня 2004 року, загальною площею 5,9694 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована [PERSON] сільської ради , Козелецького району, Чернігівської області, з яких рілля площею 3,7660 га, кадастровий номер: 7422086200:02:001:0112, пасовище площею 0,7933 га, кадастровий номер : 7422086200:02:003:0112, сіножать площею 1,4101 га, кадастровий номер: 7422086200:02:002:0112; Позивач у справі , як спадкоємець за заповітом на дану спадщину та за законом на дану спадщину - прийняв спадщину в силу вимог ст..1269 ЦК України, оскільки звернувся з заявою про прийняття спадщини до Козелецької районної державної нотаріальної контори, а так само спадщину прийняли і інші спадкоємці за законом, але в нотаріальному порядку оформити спадщину не може через відсутність правовстановлюючого документу на земельні ділянки, бо оригінал Державного акту на право власності на землю у нього відсутній, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Розподіл часток для кожного спадкоємця у спадковому майні померлої складає: За заповітом: Згідно Державного акту на право власності на землю серії ІV-ЧН № 025673 від 08 серпня 2002 року для мене позивача у справі складає 20 /22 частин, оскільки спадкоємці, які мають право на обовязкову частку у спадщині є брат [PERSON] та сестра [PERSON], як непрацездатні діти померлого, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Таким чином у разі спадкування вони мали би право на 1/12 частину, а обовязкова їх частка складає половина того, що належало би за законом, тобто кожному по 1/22 - в порядку ст.. 1241 ЦК України (право на обовязкову частку у спадщині). \~ \~ \~ \~ За законом: Згідно Державного акту на право власності на землю серії ЧН № 021554 від 13 грудня 2004 року для мене позивача у справі складає 2 /11 частини, оскільки спадкоємець за законом [PERSON], яка має право на 1/11 частину відмовилась на мою користь від спадщини, таким чином додала мені належну їй 1/11 частину у спадковому майні. За законом: Згідно Державного акту на право власності на землю серії ЧН № 021555 від 13 грудня 2004 року для мене позивача у справі складає 2 /11 частини, оскільки спадкоємець за законом [PERSON], яка має право на 1/11 частину відмовилась на мою користь від спадщини, таким чином додала мені належну їй 1/11 частину у спадковому майні. Позивач у справі, є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті матері, окрім осіб, які мають право за законом на обовязкову частку у спадщині , та спадкоємцем за законом на належну йому частку згідно рівності часток у спадщині кожного спадкоємця за законом в порядку ст..1267 ЦК України. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач у справі вимушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На підставі наведенного та

Outcome: approved