Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. 19.06.2018 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 10.01.2017 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис за №01. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.01.2017 року. Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, що стало причиною виникнення сварок і непорозумінь, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, у зв'язку із чим однією сім'єю вона та відповідач не проживають з березня 2017 року. Спроби примирення позитивного результату не дали. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, суперечить її інтересам, шлюб існує формально. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог [PERSON] до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 20.06.2018 року. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності через неможливість прибути у підготовче судове засідання та судовий розгляд, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення з відповідачем не згодна, просить позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с.12). 2. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань, пов'язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 20.06.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 09.07.2018 року (а.с.9). 2. Ухвалою суду від 19.07.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу для розгляду по суті на 27.08.2018 року (а.с.18). 3. 27.08.2018 року відкладено судове засідання на 12.09.2018 року через неприбуття відповідача [PERSON] (а.с.23). 4. 12.09.2018 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.26). 5. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. 6. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.01.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.2, 12). Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сім'єю сторони не проживають з березня 2017 року, позивач не бажає миритися, що вбачається із позовної заяви та заяви позивача до суду (а.с.2, 12). Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. VІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України). При зверненні в суд з позовом [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. (а.с.1). Так як позов [PERSON] підлягає задоволенню, то понесені нею судові витрати підлягають стягненню з відповідача. VІІ. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не висловив заперечень щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, оскільки відзиву на позов у встановлений законом строк до суду не надіслав, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved