Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. Аргументує позовні вимоги тим, що 13.07.2003 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували офіційно шлюб та з часу спільного проживання їх однією сім`єю було розпочато ними виробництво художньої плитки; згодом як вона так і відповідача зареєструвалися приватними підприємцями в галузі виробництва фотокераміки, з найманими працівниками і сплатою податків. Зазначає, що в шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що на початку жовтня 2016 року, відповідач [PERSON] повідомив їй про зміни у своєму житті та починаючи з початку грудня 2016 року останній пішов з сім`ї, переїхав з недобудованого житлового будинку на іншу квартиру, а в сіні 2019 року вона вже не мала доступу до виробничого приміщення спільного з відповідачем бізнесу, чим фактично [PERSON] позбавив її роботи і заробітку, свідомо розуміючи, що з нею залишилися проживати неповнолітні діти. Вказує, що в подальшому, усвідомлюючи наслідки розриву шлюбних відносин та можливого поділу майна, [PERSON] оформив на своє ім.»я оренду їх спільного виробничого приміщення на свого племінника [PERSON] . Окрім наведених обставин, мотивує вимоги і тим, що вирішити в добровільному порядку питання щодо сплати аліментів на утримання дітей, у неї з відповідачем не склалося, так як обіцянки добровільно сплачувати аліменти не виконувалися [PERSON] і належного утримання матеріально дітей з його боку не мало місце з червня 2019 року. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] має не постійний, а мінливий заробіток в розмірі десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що становить 22.180.00 грн. на кожну дитину, і даний розмір обумовлює тим, що відповідач, окрім доходу від виробництва керамічної плітки, має додаткові прибутки за рахунок здобутої під час шлюбу освіти психолога та праці в цій галузі, як практикуючого психолога, що в сукупності, вказує про дохід [PERSON] у мільйон гривень. Просить, заявлені неї позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Рух справи та позиція сторін в засіданні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі. Ухвалою від 29.05. 2020 року забезпечено докази в справі за наведеним вище позовом. 28.10.2020 року Шевченківського районного суду м. Чернівці ухвалено рішення, в заочному порядку про задоволення позовних вимог. 28.12. 2021 року до суду відповідачем [PERSON] скеровано заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.02.2021 року поновлено відповідачу строк та ухвалене рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.10.2020 року в заочному порядку було переглянуто та скасовано; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 01.03.2021 року від позивача надійшла заява з додатками про зміну способу виконання рішення суду, згідно якого позивач просила визнати право приватної власності в рахунок погашення аліментних зобов`язань; натомість, у поданій 10.08.2021 року письмовій заяві, представник позивача, адвокат Куцак О.М. просила заяву про зміну способу виконання рішення суду залишити без розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.08.2021 року заяву представник позивача, адвокат Куцак О.М. про зміну способу виконання рішення суду залишено без розгляду. Ухвалою від 07.04.2021 року закрито підготовче провадження та справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів призначено до судового розгляду у відкрите судове засідання, з викликом сторін по справі, явку яких було визнано обов`язковою. 06.05.2021 року позивачем [PERSON] в суд скеровано письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог , в яких зазначає, що в Сторожинецькому районному суді Чернівецької області питання про стягнення аліментів з відповідача не розглядається; в даному суді йде розгляд справи за позовом про розлучення та поділ майна подружжя. Також у поясненнях позивач критично оцінила пояснення відповідача щодо отримуваного доходу від діяльності приватного підприємця. У письмових поясненнях [PERSON] навела і обставини про отримання, після перегляду заочного рішення грошових коштів на утримання дітей по 6000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У наданому вступному слові, посилалася на обставини викладені в позові. Доводи позивача [PERSON] в засіданні підтримано і в її інтересах представником, адвокатом Куцак О.М. У подальшому, останньою в суд було направлено письмову заяву про завершення судового розгляду справи за її відсутності і відсутності позивача. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дітей визнав частково. У вступному слові не заперечував щодо стягнення з нього мінімального розмір грошових коштів на утримання дітей. Зазначив в поясненнях, що в добровільному порядку він постійно перераховував позивачу кошти на утримання дітей. Позицію відповідача було підтримано в засіданні і представником, адвокатом Павчук І. В подальшому, 16 грудня 2021 року представник відповідача, адвокат Павчук І.С. спрямував до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає частково, в межах передбачених законом мінімальних виплат для дитини відповідного віку та просить завершити розгляд справи за його відсутності і відсутності його довірителя. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, заслухавши пояснення сторін і доводи представників в інтересах сторін по справі; об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені докази та застосовані норми права. Судом належними і допустимими доказами, проти яких не заперечували сторони, установлено, що в шлюбі між [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 18), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 19), [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 20). Сторони є батьками дітей. [PERSON] являється фізичною особою підприємцем, із видом діяльності по КВЕД - виробництво керамічних виробів, металевих виробів, різні види роздрібної торгівлі, та інші види діяльності, що вбачається з даних Державної реєстрації ФОП, отримує певний дохід і сплачує податки, про що свідчать досліджені податкові декларації (а.с. 21 - 26). В судовому засіданні встановлено, що з 01.08.2019 року орендні відносини з ТоДВ завод Кварц та [PERSON] припинено внаслідок несплати орендної плати, що видно з відповіді ТоДВ завод Кварц на запит представника позивача, адвоката Куцак О.М. (а.с. 29) На виконання ухвали суду від 29.05.2020 року про витребування доказів, до суду поступило повідомлення з Головного управління ДПС у Чернівецькій області, відповідно до поданої інформації, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів (станом на 25.06.2020 року) стосовно фізичних осіб [PERSON] та [PERSON] за період з 01.01.2018 року по 31.03.2020 року. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області, Чернівецькому управлінні, Чернівецькій ДПС (м.Чернівці) як фізична особа - підприємець з 19.12.2006 року по даний час. Згідно податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік обсяг доходу за звітний (податковий ) період склав 951230,00 грн., за 2019 рік - 912870,00 грн. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Чернівецькій області, Сторожинецькому управлінні, Сторожинецькій ДПІ (Сторожинецький район), як фізична особа-підприємець з 05.03.2019 року по даний час. Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019 рік обсяг доходу за звітний (податковий) період склав 0,00 грн. (а.с. 74 - 76) У відповідності до повідомлення ТОВ «Пост Фінанс», відповідач [PERSON] отримав грошові перекази за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 1350018,00 грн., за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 320379,00 грн., за період з 01.01.2020 року по 01.06.2020 року в розмірі 0,00 грн.; громадянин [PERSON] отримав грошові перекази за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 3550,00 грн., за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року в розмірі 736460,00 грн., за період з 01.01.2020 року по 01.06.2020 року в розмірі 0,00 грн. (а.с. 91) Згідно довідки клубу «Лідер» від 11.09.2020 року, дитина [PERSON] , [INFO] , займається карате в клубі « Лідер » з жовтня 2019 року по даний час, щомісячний розмір оплати занять становить 800,00 грн., які оплачує мати дітей [PERSON] (а.с.96) Відповідно до довідки, виданої громадянкою [PERSON] , від 11.09.2020 року, остання проводить додаткові заняття із дітьми: [PERSON] , [INFO] (з алгебри, геометрії та англійської мови), [PERSON] , [INFO] (з математики та англійської мови), щомісячний розмір оплати становить 600,00 грн., які оплачує мати дітей [PERSON] (а.с.97) Позивачем [PERSON] надано суду оригінали та належним чином завірені копії чеків на оплату одягу та продуктів харчування для дітей за період з квітня 2020 року по даний час на загальну суму 16642,97 грн. (а.с. 98- 105) та копії виписок з платіжної картки (а.с.106 - 125). Дані з виписок досліджених платіжних карток за 2020 рік свідчать про здійснення операцій по переказах на інші картки; розрахунках салонів краси та здоров`я; придбання продуктів; поповнення мобільних телефонів; проведені розрахунки в аптеках, кафе та ресторанах; будівельних магазинах, шопінг, тощо. Відповідно до копії договору оренди житлового приміщення від 11.12.2018 року вбачається, що [PERSON] і членам його сім`ї надано в користування квартиру, загальною площею 45 кв. м. за адресою: [ADDRESS] ; строком на 11 місяців з пролонгацією договору оренди квартири; плата за оренду квартири розміром еквівалентному дев`яносто доларів США на місяць, не включаючи витрати на оплату комунальних та інших послуг і електроенергії. (а.с.153) Згідно бухгалтерської довідки від 22.01.2021 року [PERSON] за 2018-2019 роки було отримано доходів від підприємницької діяльності - 951 230 грн. 00 коп., 912 870 грн. 00 коп. відповідно; чистий дохід 121 489,95 грн., 120223,35 грн. відповідно. (а.с.154) У відповідь на запит представника відповідача [PERSON] , адвоката Павчука І.С., [PERSON] надано відповідь про те, що її син [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з періоду його одруження та після розлучення, точне місце проживання її сина для неї невідоме (а.с.155) Згідно досліджених судом дублікатів квитанцій Ат КБ ПриватБанку, вбачається, що [PERSON] перераховувалися грошові кошти на рахунок позивача [PERSON] в період з 13.02.2020 року по 08.01.2021 року на утримання неповнолітніх дітей (а.с.156-174). В судовому засіданні при дачі пояснень, позивач [PERSON] даних обставин не заперечувала, та також підтвердила факт отримання коштів від відповідача у наданих суду письмових поясненнях (а.с. 225 - 229). Виконавчий лист (а.с. 201-202) по відкритому виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей повернуто в суд, а провадження закрито (а.с. 215-217). За даними Звіту № 2020010011 про оцінку майна - земельної ділянки площею 0.0756 розташованої в с. Годилів Сторожинецького району Чернівецької області, замовником якого був [PERSON] , становить, станом на 03.01.2020 року - 346815 грн. (а.с. 199-200) Аудиторський звіт за результатами оперативної перевірки підприємницької діяльності [PERSON] за 2018 - 2019рр від 15.03.2021 року свідчить про належність здійснення підприємницькою діяльністю останнім і належну сплату податків та дані про отриманий відповідачем дохід (а.с. 245а-247). Застосовані норми права та оцінка суду. За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України). Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV). У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2). і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Зважаючи на з`ясовані обставини, досліджених у своїй сукупності доказів по справі, виходячи з наведених вище вимог закону та рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд вважає доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільних дітей аліментів в твердій грошовій сумі, щомісячно на кожну дитину, в розмірі 3000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). На підставі ч.1 ст. 79, ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 30.01.2020 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 908.00 грн. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. А,отже, оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial