Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за законом до суду звернулася [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника селищної ради. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За життя [PERSON] отримав земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та є її власником на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №014548 від 12.02.1999 року, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою с. Гайове, вул.Гагаріна, 4, Козелецького району, Чернігівської області; земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства та є її власником на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №014549 від 12.02.1999 року, площами 0,1659 га та 0,1868 га, які розташовані за адресою с. Гайове, Козелецького району, Чернігівської області. Але вище вказані державні акти на право приватної власності на землю були втрачені. Підтвердженням є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення» від 19 січня 2018 року, а також довідкою Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачені державні акти на право приватної власності на землю на імя [PERSON], в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП в Чернігівської області не надходили. 12 квітня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №278864, виданим 13.04.2016 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, актовий запис про смерть №31. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №014548 від 12.02.1999 року, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою с. Гайове, вул. Гагаріна, 4, Козелецького району, Чернігівської області; земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №014549 від 12.02.1999 року, площами 0,1659 га та 0,1868 га, які розташовані за адресою с. Гайове, Козелецького району, Чернігівської області. За життя, [PERSON], розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 08 липня 2015 року секретарем Прогресівської сільської ради, за реєстровим №33, яким заповідав усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме право за законом, - [PERSON], тобто позивачу у справі. Позивач у справі, [PERSON], як спадкоємець за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON] прийняла її, оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори, але оформити дану спадщину не може, оскільки державні акти на право приватної власності на землю були виготовлені на імя [PERSON] та йому переданий - втрачений, а видати новий неможливо у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент його смерті. Позивач є єдиним спадкоємцем на дану спадщину за заповітом, інших спадкоємців та спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач у справі вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На підставі наведенного та

Outcome: approved