Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У жовтні 2020 року [PERSON] (далі за текстом - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - [PERSON] , відповідач) про розірвання договору довічного утримання. Позов обґрунтований такими обставинами. 31.01.2019 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, відповідно до умов якого остання передала у власність [PERSON] квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , взамін чого [PERSON] взяла на себе обов`язок довічно здійснювати догляд за [PERSON] та забезпечувати її харчуванням, одягом, ліками, необхідною допомогою для проживання в еквіваленті 1 500 грн щомісячно та додатково сплачувати щомісячно 1 000 грн на особисті потреби, а також оплачувати усі комунальні платежі. За умовами договору відповідач також мала забезпечити безкоштовне довічне користування позивачем квартирою, а після її смерті - поховати її або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання. Відповідач належно не здійснювала догляд, не забезпечувала їжею, одягом та ліками в сумі, що відповідає еквіваленту 1 500 грн щомісячно, не сплачувала в повному розмірі кошти на особисті потреби, не сплачувала комунальні платежі та забрала у позивачки ключі від квартири. Позивач змушена була самостійно оплачувала комунальні послуги зі своєї пенсії та звернутися за матеріальною допомогою на утримання до свої подруги [PERSON] та її онука [PERSON] . На усну пропозицію представника позивача розірвати договір відповідач вимагала 120 000 грн компенсації витрат, що на думку позивача є «космічною сумою». На письмову вимогу представника позивача від 25.08.2020 щодо розірвання договору з поверненням фактично понесених витрат, але не більше 30 000 грн, а також надання копії зошиту із записами щодо розміру отриманих коштів на утримання відповідач повідомила про відсутність підстав для його розірвання. Оскільки відповідач не виконує належно умови договору, позивач, посилаючись на положення статей 610, 755, 756 ЦК України, просила суд розірвати договір довічного утримання від 31.01.2019. Суд відмовив стороні відповідача у долучені відзиву на позову заяву у зв`язку із пропуском строку, передбаченого в ухвалі суду про відкриття провадження у справі. У зв`язку із неприйняттям відзиву суд також відмовив стороні позивача у долучені відповіді на відзив на позовну заяву. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ?Ухвалою від 15.10.2020 суд залишив позовну заяву без руху (т. 1 а. с. 118, 119). ?18.12.2020 позивачем подана заява про виправлення недоліків позовної заяви разом із клопотанням про витребуванням доказів та виклик свідків (т. 1 а. с. 122-227). ?Ухвалою від 25.01.2021 суд відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 13.05.2021 (т. 1 а. с. 230, 231). ?26.04.2021 від представника позивача [PERSON] , адвоката Мілімко А. А., надійшло клопотання про витребування доказів (т. 1 а. с. 238-245) та виклик свідків (т. 1 а. с. 246-250, т. 2 а. с. 1-8). ?12.05.2021 від представника відповідача [PERSON] , адвоката Набугорного Д. В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву (т. 2 а. с. 9-12) та про ознайомлення з матеріалами справи (т. 2 а. с. 13-14). ?У судовому засіданні від 13.05.2021 суд залишив без розгляду клопотання представника позивача [PERSON] , адвоката Каченюка О. І., про витребування доказів та поновлення строків для подання відзиву на позовну заяву, відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків як передчасному та оголосив перерву до 10.08.2021 (т. 2 а. с. 17). ?16.07.2021 від представника відповідача [PERSON] , адвоката Набугорного Д. В., надійшло клопотання про допит свідків (т. 2 а. с. 26а-27) та про допит позивача як свідка (т. 2 а. с. 28а-29). ?У судовому засіданні від 10.08.2021 суд відмовив представникові відповідача [PERSON] , адвокатові Набугорному Д. В., в долучені до матеріалів справи відзиву на позовну заяву та представникові позивача [PERSON] , адвокатові Мілімко А. А., у долучені відповіді на відзив; відмовив сторонам у задоволенні клопотань про допит свідків та ухвалив допитати як свідків позивача та відповідача. Суд запропонував представникові відповідача подати письмові пояснення по справі, закрив підготовче засіданні та призначив справу до розгляду по суті на 28.10.2021 (т. 2 а. с. 44, 45). ?У судовому засіданні від 28.10.2021 суд заслухав вступну промову представника позивача [PERSON] , адвоката Мілімко А. А., допит позивача та відповідача як свідків та оголосив перерву до 02.11.2021 (т. 2 а. с. 43). ?У судовому засіданні від 02.11.2021 суд заслухав вступну промову представника відповідача [PERSON] , адвоката Набугорного Д. В., дослідив матеріали справи, видалився до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частину рішення (т. 2 а. с. 52). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 31.01.2019 між [PERSON] як відчужувачем та [PERSON] як набувачем укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іценко О. Г., реєстровий номер 292 (далі - договір). Відповідно до пункту 1 договору [PERSON] передала у власність. А набувач отримала у власність квартиру [ADDRESS] , взамін чого [PERSON] зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням довічно на умовах цього Договору. Пунктом 10 договору визначено, що [PERSON] зобов`язується довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, одягом, ліками, необхідною допомогою для проживання, що має грошовий еквівалент оцінюється сторонами за спільною згодою в розмірі 1 500 грн на місяць. Окрім того, сторони домовились, що набувач сплачує відчужувачу грошову суму в розмірі 1 000 грн на місяць для особистих потреб. Набувач зобов`язується забезпечити знаходження в безкоштовному довічному користуванні [PERSON] вказаної квартири, а також сплачувати за квартиру всі комунальні та інші платежі за надання послуг. У випадку виникнення в майбутньому потреби забезпечення відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду набувач самостійно, на свій розсуд, несе витрати на ці види забезпечення. Набувач зобов`язується здійснити поховання відчужування після її смерті або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, які здійснила поховання, у разі неможливості здійснити поховання набувачем самостійно через поважні причини. У разі наявності у відчужувача претензій щодо виконання набувачем умов договору за календарний місяць, який минув, відчужувач зобов`язаний надати письмову претензію набувачеві до 15-го числа наступного місяця. У разі відсутності претензій вважається, що відчужувач задоволений виконанням умов даного договору набувачем (пункт 11 договору). Згідно з пунктом 16 цього договору він може бути розірваний за угодою сторін, а у випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного розірвання однієї із сторін - у судовому порядку. При розірванні договору у судовому порядку відчужувач зобов`язана повернути набувачу усі витрати, які набувач понесла при виконанні договору протягом його дії згідно з пунктом 10 цього договору (т. 1 а. с. 128-131). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іценко О. Г. накладена заборона на відчуження зазначеної в договорі квартири, реєстровий № 293 (т. 1 а. с. 131, 227)., Копіями квитанцій підтверджено, що за надання комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за січень 2019 року були здійснені оплати 18.02.2019 (т. 1 а. с. 132-135), за лютий 2019 року - 22.03.2019 (т. 1 а. с. 136-140), за березень 2019 року - 22.04.2019 (т. 1 а. с. 141-147), за квітень 2019 року - 23.05.2019 (т. 1 а. с. 148-152), за травень 2019 року - 25.06.2019 (т. 1 а. с. 153-155), за червень 2019 року - 17.07.2019 (т. 1 а. с. 156-161), за липень 2019 року оплата проведена у липні 2019 року (т. 1 а. с. 162), за серпень 2019 року - 23.09.2019 (т. 1 а. с. 164-168), за вересень 2019 року - 24.10.2019 (т. 1 а. с. 169-171), за жовтень 2019 року - 27.11.2019 (т. 1 а. с. 172-177), за листопад 2019 року - в листопаді 2019 року (т. 1 а. с. 178), за грудень 2019 року - 22.01.2020 (т. 1 а. с. 181-185), за січень 2020 року - 24.02.2020 (т. 1 а. с. 186-189), за лютий місяць 2020 року - 23.03.2020 (т. 1 а. с. 190-194), за березень 2020 року - 22.04.2020 (т. 1 а. с. 195-200), за квітень 2020 року - 22.05.2020 (т. 1 а. с. 201-207), за травень 2020 року - (т. 1 а. с. 208-213), за червень 2020 року - 23.07.2020 (т. 1 а. с. 214-219). 25.08.2020 за вих. № 25/08-20 представник позивача [PERSON] , адвокат Селянський Д. В., надіслав відповідачці претензію щодо неналежного виконання нею умов договору з вимогою у десятиденний строк з моменту її отримання надати письмову відповідь щодо згоди чи/або незгоди добровільно розірвати договір у двосторонньому порядку з одночасним поверненням витрат, які [PERSON] понесла при його виконанні, але не більше 30 000 грн, та копію зошита із записами переданих коштів [PERSON] на виконання пункту 10 договору. Копія претензії не містить підпису [PERSON] та взагалі ніким не підписана (т. 1 а. с. 221-223). У відповідь [PERSON] заперечувала проти розірвання договору, оскільки протягом трьох років належно виконує умови договору, утримує [PERSON] , забезпечує її одягом, ліками, необхідною допомогою на проживання та щомісячно надає їй грошову допомогу (т. 1 а. с. 225-225). Допитана в судовому засіданні позивач [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, дала свідчення, що з [PERSON] вона познайомилась в 2014 році. Після того, як [INFO] помер її чоловік, відповідач запропонувала доглядати її взамін на квартиру, та вона відмовилась. Потім у зв`язку із скрутним матеріальним становищем позивач сама звернулась до відповідачки. У 2018 році вона склала на її користь заповіт, оскільки на її квартиру був накладений арешт. Тоді, в 2018 році, відповідачка також платила їй якісь кошти та оплачувала послуги адвоката за зняття арешту з квартири. Позивачка жодного разу не отримала від [PERSON] обумовлену договором щомісячну суму на утримання, оскільки остання сказала, що більше 1000 грн давати не буде і для отримання додаткових грошей їй необхідно взяти квартирантів. Позивачка має хворі суглоби та високий тиск, їй необхідно щоденно вживати ліки, однак відповідач ліки не купувала, а казала купувати самостійно по одній пластині. Одяг теж не купувала, навпаки, багато одягу забрала, у тому числі й норкову шубу. Перші гроші відповідач дала тільки після укладення договору в розмірі 1000 грн на послуги стоматолога. Про отримання коштів позивач робила записи в зошиті відповідачки. Позивачка другий рік не бачить відповідачку, нічого від неї не отримує, лише декілька разів остання платила комунальні платежі. Востаннє вона бачила її в серпні місяці минулого року і тоді вона останній раз дала 1000 грн. Був випадок, коли вона загубила ключі від квартири та зателефонувала [PERSON] , то остання відкрила їй двері та навіть не поцікавилась чи є в неї запасні ключі. По телефону наговорила неприємних речей, після чого позивач перестала брати він неї слухавку. Скільки відповідачка заборгувала їй коштів по договору вона не знає і ніяких коштів від неї не хоче. Комунальні послуги сплачує самостійно по вул. Ревуцького , з пенсії, розмір якої 2000 грн, заборгованості не має. Про надсилання письмової претензії щодо неналежного виконання умов договору їй нічого не відомо, вона з такою претензією до відповідачки не зверталась. Раніше відповідачка приходила до неї раз на місяць, але вона з початку укладення договору розуміла, що більше 1000 грн від неї не отримає. Останній раз вона не приходила. Наразі їй допомагає її подруга та її онук. Допитана в судовому засіданні відповідач [PERSON] , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, дала свідчення, що допомагала позивачці з 2014 року, коли вони познайомились, потім перестала, бо остання знайшла собі особу, яка мала здійснювати за нею догляд. Потім позивачка подзвонила їй в 2018 році, бо діти колишнього чоловіка їй погрожували, вимагали квартиру та повернути гроші, які їх батько витратив на [PERSON] , придбавши їй норкову шубу. Позивачка за власною ініціативою склала на неї заповіт, оскільки на квартиру був накладений арешт, який вона зняла, найнявши адвоката та повністю сплативши його послуги. Ще до укладення договору відповідач купувала позивачці продукти та необхідні ліки. Після укладення договору все було добре, вона їй допомагала, добре спілкувалася з її родичами. Домовились, що 1000 грн вона буде давати позивачці готівкою, а на решту - купувати усе необхідне. Щоб зберегти за [PERSON] субсидію оплата комунальних послуг відбувалась наступним чином: вона поповнювала картку позивачки і оплачувала послуги, а квитанції віддавала [PERSON] . Проте у серпні місяці родичі [PERSON] повідомили, що вона хоче розірвати договір, оскільки знайшла собі чоловіка, колишнього поліцейського, який буде її утримувати. Цей чоловік приходив із адвокатом та пропонували розірвати договір з компенсацією 30 000 грн, однак вона відмовилась. IV. Мотивувальна частина. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільної законодавства. За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України). Згідно зі статтею 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. У договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина 1 статті 749 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положенням статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Такими правовими наслідками є, зокрема, розірвання договору та відшкодування збитків. За правилом частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 756 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Судом установлено, що за договором [PERSON] зобов`язувалася довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, одягом, ліками, необхідною допомогою для проживання в еквіваленті 1 500 грн щомісячно, додатково сплачувати щомісячно 1 000 грн на особисті потреби, а також оплачувати усі комунальні платежі. Пунктом 11 договору на позивача покладений обов`язок надати письмову претензію набувачеві до 15-го числа наступного місяця у разі неналежного виконання умов договору. Позивач у позові вказує, що відповідач з моменту укладення договору, тобто з 31.01.2019, не виконує умови, встановлені пунктом 10 щодо її утримання, проте жодної письмової претензії, надісланої відповідачеві за період з лютого 2019 року по жовтень 2020 року (день звернення до суду з позовом), тобто за 21 місяць, суду не надала. Допитана в судовому засіданні як свідок позивачка пояснила, що претензію від 25.10.2020 не надсилала і про її існування нічого не знає. Крім того, вона зовсім не орієнтується в обставинах, що викладені в позовній заяві як на підтвердження позовних вимог. Свідчення, які вона дала в судовому засіданні, є суперечливими. Згідно норм статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази згідно положень статей 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Умовами пункту 11 договору передбачено, що в разі відсутності претензій вважається, що задоволений виконанням умов даного договору набувачем (пункт 11 договору). З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що позивач не довела суду належними доказами порушення відповідачкою умов договору та його неналежне виконання. На думку суду, позивач діє недобросовісно, з наміром укласти договір з іншою особою на більш вигідних умовах. За таких підстав позов не підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на результат розгляду справи та понесення судових витрат лише позивачем, судові витрати розподілу не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed