Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 28.09.2020 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , в обґрунтування якої зазначив, що 09.01.2019 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останньому відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку». У подальшому розмір кредитного ліміту відповідача змінювався. Підписана відповідачем заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними на сайті, складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Під час укладення договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Станом на 26.08.2020 має заборгованість за цим кредитним договором в розмірі 66006,65 грн., з них: 41741,84 грн. заборгованості за тілом кредиту ( в.т.ч. простроченим); 21407,15 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 2857,66 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 23.10.2020р. у справі відкрите провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 02.12.2020р., яке, у зв`язку з клопотанням позивача, відкладено на 25.01.2021, яке у свою чергу, через неявку сторін, відкладено на 17.02.2021, в свою чергу яке було відкладено на 25.03.2021. Позиції сторін Представник позивача разом з позовом подав клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні, без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, докази додані до позову, клопотань та заяв з боку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутні; проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті судової влади, оскільки відповідач в с. Шпилі Іванківського району Київської області зареєстрована, але не проживає і її місце знаходження не відоме. Відповідно відзиву на позовну заяву не надійшло. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, відповідно до ст.\~247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини та застосовані норми права Судом встановлено, що 09.01.2019 між Акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначила свої персональні дані, такі як ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу проживання та реєстрації. Анкета-заява містить застереження про згоду Клієнта з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Клієнт ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді ( а.с.13). До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунок заборгованості за договором станом на 26.08.2020, довідку про видачу кредитної картки [PERSON] , довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, паспорт споживчого кредиту, виписку по рахунку, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг». Так, відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] 09.01.2019 була видана кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії 10/22 . Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку відбувся 09.01.2019, кредитний ліміт станом на 09.01.2019 становив 800,0 грн., а 06.03.2019 був збільшений до 44000,0 грн., 23.05.2019,03.06.2019, 14.06.2019, 25.06.2019, 06.07.2019, 17.07.2019, 29.07.2019, 09.08.2019, 23.08.2019, 03.09.2019, 19.09.2019 кредитний ліміт зменшувався до 44000,0 грн., а 19.12.2019 кредитний ліміт зменшено до 0 грн. Як вбачається\~з розрахунку\~заборгованості за\~кредитом,\~що доданий\~до позовної\~заяви,\~заборгованість за\~кредитним договором\~б/н\~від 26.08.2020\~становить в\~загальній сумі\~66006,65\~грн.,\~яка складається\~з:\~41741,84 грн. заборгованості за тілом кредиту; 21407,15 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 2857,66 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК . Відповідачем не спростовано надані банком докази видачі та користування кредитними коштами. Зокрема, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно п. 2.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 556, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації із застосуванням комп`ютерних засобів, за допомогою яких в автоматизованому режимі здійснюється збирання, передавання, систематизація та оброблення інформації. Організація автоматизованої реєстрації і обробки даних повинна забезпечити суцільне і безперервне відображення всіх операцій, доказовість інформації, збереження узагальненої інформації на машинних носіях, а також можливість здійснення будь-якого подальшого контролю і одержання роздруківок на паперових носіях. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, в редакції, чинній на момент розгляду справи судом, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18. З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2019 року [PERSON] підписав анкету-заяву, ідентифікувалася у банку, ознайомився з Умовами та правилами надання батьківських послуг в ПриватБанку. Оцінюючи надані банком докази, суд враховує, що на підтвердження заборгованості за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» надало копію виписки з карткового рахунків відповідача, з якого вбачається, що він з 09.01.2019 активно користувався кредитними коштами, зокрема і по місцю свого проживання, неодноразово знімав готівкові кошти, поповнював свою кредитну картку готівкою та до 01.09.2019 включно погашав заборгованість за кредитом. При цьому, укладений між сторонами договір від 09.01.2019 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредитних коштів за отриманою банківською карткою (користування нею). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, банк вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом стягнення заборгованості. А тому, стягненню підлягає вся сума заборгованості за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту) у сумі 41741,84 грн. Щодо стягнення нарахованої заборгованості за простроченими відсотками та відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України. У анкеті-заяві [PERSON] процентна ставка не зазначена. До кредитного договору банк додав довідку про умови використання кредитного продукту (кредитної картки) «Універсальна», «Універсальна Голд», яка підписана позичальником [PERSON] 09.01.2019, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» та втяг з протоколу щодо затвердження змін у доповнень до Умов і Правил надання банківських послуг з метою проведення актуалізації умов основного договору. У зазначеній довідці (паспорт кредиту) зазначено умови кредитування, зокрема: сума/ліміт кредиту по картці «Універсальна» до 50 000 грн.,\~по картці\~«Універсальна Голд»\~-\~75\~000\~грн.\~строк договору\~ 240\~місяців;\~строк кредитування\~ до\~240\~міс;\~мета отримання\~кредиту \~споживчі потреби;\~спосіб та\~строк надання\~кредиту \~безготівковим шляхом\~(на\~картковий рахунок);\~процентна ставка\~у межах\~пільгового періоду\~ 0,00001\~%\~річних;\~процентна ставка\~за межами\~пільгового періоду\~відсотків річних:\~по картці\~«Універсальна» \~43,2%,\~по картці\~«Універсальна Голд»\~-\~42\~%;\~загальні витрати\~за кредитом:\~по картці\~«Універсальна» 53\~185,77\~грн.,\~по картці\~«Універсальна Голд»\~61\~687,16\~грн.;\~орієнтовна загальна\~вартість кредиту\~за весь\~строк користування\~кредитом (у\~т.ч.\~тіло кредиту,\~відсотки,\~комісії та\~інші платежі)\~за припущенням,\~що сума\~використаного кредитного\~ліміту становить\~20000\~грн.)\~по картці\~«універсальна» 73185,77\~грн.,\~по картці\~«Універсальна Голд»\~81687,16\~грн.;\~кількість та\~розмір платежів,\~періодичність внесення\~ щомісяця\~до 25\~числа поточного\~місяця 5%\~від заборгованості\~на кінець\~попереднього місяця,\~але не\~менше 100\~грн;\~пеня \~не застосовується;\~штраф за\~прострочення більш,\~ніж на\~30\~днів за\~обов`язковими\~платежами за\~карткою \~500\~грн +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - по картці «Універсальна» 86,4%, по картці «Універсальна Голд» - 84 %. Згідно довідки вищевказана інформація станом на 09.01.2019, зберігає чинність та є актуальною до 24.01.2019. У витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» зазначено умови кредитування, зокрема: базову відсоткову ставку в місяць: у розмірі 3,0 % - для кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», 2,5 % для кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (за тратами здійсненими з 01.09.2014 2,9 %, з 01.04.2015 3,6 %), 1,7% для кредитних карт «Універсальна Contract», 2,5 % для кредитних карт «Універсальна Голд» (за тратами здійсненими з 01.09.2014 2,7 %, з 01.04.2015 3,5 %); розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, , але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості (для карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Голд» з 01.04.2014 5 %, але не менше 100 грн.); пеня за невчасне погашення заборгованості, яка для кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» дорівнює сумі пені(1), що розраховується шляхом ділення базової процентної ставки за договором на 30, та пені (2), що дорівнює 1% заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць (за наявності прострочення по кредиту або процентами 5 і більше днів, при виникненні прострочення на суму від 50 грн.) (для карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Голд» 0,24 %, 0,0001% та 0,233 % відповідно); штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань - 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії та інші платежі в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 26.08.2020 становила 66006,65 грн., з якої: 41741,84 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 21407,15 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 2857,66 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК. Відповідно до п. 1.1.3.2.4. Умов та правил банк має право змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків. При цьому, банк зобов`язаний не менше ніж за сім днів до введення проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком. Згідно п.п. 1.1.6.1., 1.1.6.2. Умов та правил зміни до цих Умов та правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками, нарахованими відповідно до п. 2.1.1.2.12. Умов та правил в редакції станом на 01.03.2019 на підставі ст. 625 ЦК України. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 11.07.2018, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: www.privatbank.ua як невід`ємні частини договору. Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та його розмір і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання з пролонгацією на той же строк, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору) та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування, щодо права банку на внесення банком щомісяця в односторонньому порядку змін до Умов та правил, а випадку коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, повідомлення клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, а також обов`язку клієнта звернутися в банк для розірвання договору та погасити заборгованість у разі незгоди клієнта із змінами умов та правил і/або Тарифів. Крім того, роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки вона повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Не можуть бути застосовані до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (09.01.2018) до моменту звернення до суду із позовом (28.08.2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, про право банку на зміну в односторонньому порядку Умов та правил, надані банком Тарифи і Умови та правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи встановлення обов`язку позичальника сплатити проценти від суми неповернутого в строк кредиту у розмірі 84 % річних у разі неповернення кредиту в строк, визначений Умовами та правилами, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Враховуючи те, що Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 09.01.2019 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом в розмірі 42 % річних та розмір процентів річних 84 % від суми неповернутого в строк кредиту. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У цій справі між сторонами виникли відносини щодо споживчого кредитування, тобто договірні правовідносини між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» дотрималося вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, зокрема щодо встановлення процентів за користування кредитом в розмірі 42 % річних та річних процентів - 84 % від суми неповернутого в строк кредиту, про які вважав узгодженими банк. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), і враховуються судом при розгляді справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, оскільки позивач не надав належних доказів щодо підстав їх нарахування та стягнення. Посилання позивача на те, що всі умови кредитування викладені в паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою, що свідчить про ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки, у тому числі щодо процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, а також яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, суд вважає необґрунтованими, оскільки анкета-заява не містить відомостей про те, яку саме картку отримала відповідачка, тоді як паспорт споживчого кредиту містить умови щодо кредитування кредитного продукту «Універсальна» або «Універсальна Голд» і вказані у ньому відомості не відповідають відомостям вказаним у Тарифах, які подані на підтвердження обґрунтованості позовних вимог . Зазначене, позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини справи, перевірити розрахунок заборгованості та дійти обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками. Крім того, паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, яка зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною до 24.01.2019 року, а заявлені позивачем складові заборгованості нараховані за межами періоду чинності паспорта про умови кредитування, підписаного відповідачем. Із змісту цього паспорта також вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 паспорта також зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про можливі умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачкою паспорта споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила банківських послуг висновку суду про відсутність узгодження сторонами умов кредитування не спростовує. Крім того, позивачем не надано Умови та Правила в редакції станом на 24.01.2019, на які банк посилається як на складову укладеного кредитного договору та на підставі яких здійснювався розрахунок заборгованості за простроченими відсотками відповідача. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В анкеті-заяві не зазначений строк дії кредитного договору, умови та порядок нарахування та сплати процентів від простроченої суми заборгованості згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, а із довідки позивача про надану [PERSON] кредитну картку вбачається, що картка № [NUMBER] відкрита 09.01.2019 і має термін дії до жовтня 2022 року. Отже, на час звернення позивача до суду із позовом термін дії картки № [NUMBER] не закінчився, тому немає підстав вважати, що [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання. Щодо стягнення суми сплаченого судового збору Як вбачається з платіжного доручення № PROM3BUBSM від 03.09.2020 позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору за подання позову до [PERSON] . Ч.1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги заявлені щодо стягнення з відповідача заборгованості 66006,65 грн. Задовольняючи вимоги лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 41741,84 грн., вимоги задовольняються на 63,24%. Відтак стягненню з відповідача підлягає пропорційна цьому сума судового збору: 1329,30 грн. (2102х63,24:100). Суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Outcome: partial