Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 20 листопада 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області (далі - відповідач) про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. 2. Позов обґрунтував тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Незадовго до смерті матері - [INFO] - помер його батько - [PERSON] , який до дня смерті також проживав за вище зазначеною адресою. Після смерті батьків залишилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок площею 1,00 га. кожна, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 224401 та серії ЯЛ № 224440. З метою прийняття спадщини позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак, відповідно до листа державного нотаріуса від 8 жовтня 2019 року № 4402/02-14 «Про відсутність правовстановлюючих документів» йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через те, що вищезазначені Державні акти були видані спадкодавцям після їх смерті. Так згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 224401, виданого 4 жовтня 2010 року Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області, його матері [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,00 га. для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області (кадастровий номер ділянки 5121085600:01:001:1765), ідентифікаційний код 02897684. Зазначений Державний акт було видано на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 22 грудня 2008 року № 1694/2008. Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 224400, виданого 4 жовтня 2010 року Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області, його батькові [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,00 га. для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області (кадастровий номер ділянки 5121085600:01:001:1766). Зазначений Державний акт також було видано на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 22 грудня 2008 року № 1694/2008. Таким чином, розпорядження райдержадміністрації, на підставі якого були видані спірні Державні акти, було видано за життя батьків, у зв`язку з чим право власності на спірні ділянки було набуто спадкодавцями на законних підставах, не дивлячись на те, що самі правовстановлюючі документи були видані невдовзі після смерті батьків. Така ситуація, на думку позивача, склалася не з вини батьків, а через те, що процедура приватизації земельних ділянок та отримання правовстановлюючих документів досить тривала у часі. Враховуючи вищенаведене, у позивача єдиною можливістю довести своє право на спадкове майно є звернення до суду із заявою про визнання за собою права власності в порядку спадкування за законом. 3. Відповідач - Яськівська сільська рада Біляївського району Одеської області відзив на позов не надали. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 57) 5. Представник відповідача - Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та визнав позовні вимоги. (а.с. 56) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2019 року, цивільну справу № 496/4513/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 22 листопада 2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 9. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. 10. Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 11. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 12. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 13. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер батько позивача - [PERSON] та відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . (а.с. 9, 10) 14. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач є рідним сином померлих - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) 15. На підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 22.12.2008 року № 1694/2008 померла [PERSON] була власником та їй належала земельна ділянка площею 1,000 гектарів для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 224401 було видано 04.10.2010 року, тобто після її смерті. (а.с. 11) 16. На підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 22.12.2008 року № 1694/2008 померлий [PERSON] був власником та йому належала земельна ділянка площею 1,000 гектарів для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 224400 було видано 04.10.2010 року, тобто після його смерті. (а.с. 12) 17. Відповідно до довідки № 1467 від 01.10.2019 року, що видана Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області, [PERSON] , згідно запису в погосподарській книзі № 18/1640 до дня смерті була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13) 14. У довідці Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1468 від 01.10.2019 року зазначено, що крім померлої [PERSON] також були зареєстровані та проживали: [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук. (а.с. 13) 18. Відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.08.2019 року по справі № 496/1530/19 було встановлено факт постійного проживання позивача - [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] , померлою [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 59-61) 19. 08.10.2019 державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області - Шевченко Ю .А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована на території Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області після померлих матері та батька у зв`язку з неможливістю встановлення факту належності даної земельної ділянки спадкодавцям, оскільки правовстановлюючі документи спадкодавців на земельну ділянку були видані вже після їх смерті. (а.с. 14) 20. Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельні ділянки були зареєстровані та їм присвоєно кадастрові номери: - 5121085600:01:001:1766 та - 5121085600:01:001:1765. (а.с. 15-18) 21. Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вартість кожної окремої земельної ділянки становить - 28 623,36 грн. (а.с. 19, 20) 22. З копії спадкової справи № 668/2019 заведеної Біляївською районною державною нотаріальною конторою щодо майна після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] вбачається, що спадщину прийняв син померлих - [PERSON] . Інших спадкоємців, крім позивача щодо майна померлих немає, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с. 29-55) V. Оцінка Суду. 23. Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 24. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 25. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 26. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). 27. Відповідно до ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 28. Відповідно до ст.ст. 1261, 1262 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 29. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 30. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 31. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 32. Відповідно до статті 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. 33. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. 34. Згідно зі статтею 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). 35. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). 36. Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. 37. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців щодо майна померлих його мати та батька немає. У зв`язку з неможливістю підтвердити належність земельних ділянок спадкодавцям, оскільки державні акти спадкодавців на земельні ділянки були видані вже після їх смерті, позивач не може оформити спадкове майно через органи нотаріату. Хоча, на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 22.12.2008 року № 1694/2008 вказані земельні ділянки належали померлим [PERSON] та [PERSON] та вони були їх власниками, а тому незважаючи на те, що державні акти були видані після смерті спадкодавців, позивач має право на визнання права власності в порядку спадкування за законом. 38. Жодних заперечень від відповідача щодо визнання права власності на земельні ділянки позивачу, до суду не надійшло. Тобто Яськівська сільська рада Біляївського району Одеської області не претендує, як орган місцевого самоврядування, на спадкове майно. 39. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. 40. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 41. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 42. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 43. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , суд беручи до уваги, той факт, що інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, належне померлим майно обтяжено не було, обставини, які б свідчили про усунення позивача від спадкування, судом не встановлені, обраний спосіб захисту цивільного права відповідає вимогам закону, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved