Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 24.09.2021 позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати його право власності на спадкове майно [PERSON] , який помер [INFO] , яке належало на праві приватної власності їх батьку, [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: на земельну частку (пай), площею 6,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, яка перебувала у колективній власності КСП ім. 50-річчя Жовтня та розташована на території Олізарівської сільської ради Іванківського району Київської області згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії КВ № 0076360, виданого та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частику (пай), зареєстрований за № 127 від 20.10.1997. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що його батько, [PERSON] , помер [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно у виді зазначеної вище земельної ділянки. Право на неї належало йому на підставі сертифікату серії КВ № 0076360, виданого Іванківською районною державною адміністрацією в 1996 році та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) 20.10.1997 року за № 127. Заповіту його батько за життя не склав. Після його смерті спадщину шляхом спільного проживання прийняла його дружина та син, [PERSON] . Однак, мати померла [INFO] , а син, [PERSON] , [INFO] , і не встигли належним чином оформити спадкові права. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину та частково оформив спадкові права, є позивач. Інших спадкоємців немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 6,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки на місцевості, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифікату серії КВ № 0110707, виданого Іванківською районною державною адміністрацією в 1997 році та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (сертифікат втрачено). Вважаючи, що має право на зазначене спадкове майно, позивач просив суд визнати його право на нього. Позиції сторін Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Відповідач, Іванківська селищна рада Київської області, надіслали на адресу суду заяву про визнання позову та просять розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд розцінює цей лист як відзив на позов. Третя особа, відділ в Іванківському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області, будь яких заяв та клопотань не надіслали. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 27.04.1984 року (актовий запис № 5). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 15.02.2005. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 31.03.2021. Позивач, [PERSON] , їх рідним сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.04.1984. [INFO] помер рідний брат позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.03.2021 року, який, проживаючи на момент смерті батьків з ними, прийняв спадщину, проте, не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1262 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем 2 черги за законом після смерті свого брата, [PERSON] . Після його смерті він частково оформив спадкові права, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.06.2021 на земельну ділянку. Нотаріусом [PERSON]. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 6,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки на місцевості, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай). У постанові № 853/02-31 від 22.09.2021 нотаріус зазначила, що за даними нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Згідно з довідкою сільської ради разом з [PERSON] були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняв [PERSON] (спадкова справа № 122/2021). Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті брата ( [PERSON] ) та матері ( [PERSON] ), які, у свою чергу, прийняли спадщину після смерті батька та чоловіка ( [PERSON] ) шляхом спільного проживання на день смерті, проте, не оформили своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. Відповідно до виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім*я [PERSON] , [INFO] за № 127 зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії КВ № 0076360, площею 6,28 га. Земельна ділянка розташована на території Олізарівської сільської ради Іванківського району Київської області. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набув майнове право на земельну частку (пай), то, відповідно, і спадкоємець, позивач у справі, набув лише майнове право в порядку спадкування на земельну частку (пай). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», зокрема пункту 11 «При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю». Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] належне йому майно фактично прийняли у спадщину його дружина [PERSON] та діти ( [PERSON] ), хоча юридично спадкових прав не оформили. Разом із тим, вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За змістом статей 22-23 ЗК України 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з розпорядженням Іванківської РДА № 622 від 27.12.1996, за [PERSON] зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії КВ № 0076360, площею 6,28 умовних кадастрових гектарах, розташованих на території Олізарівської сільської ради Іванківського району Київської області, тобто рішення, за яким [PERSON] став власником майнових прав, прийнято за його життя, відповідно, майнові права увійшли до складу спадщини. Факт видачі сертифіката на ім`я [PERSON] свідчить, що останнього було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), відповідно, ці майнові права увійшли до складу спадщини після його смерті. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відтак, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті брата позивача, [PERSON] , входило в право на спадкове майно, яке він прийняв після смерті батька, але не оформив спадкових прав, тобто право на земельну частку (пай) їх батька. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання права на спадщину (права на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] ) підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved