Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У травні 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом виділення їй у власність машиномісця № [ADDRESS] , а відповідачу - автомобіля Honda Civic, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просила здійснити поділ майна шляхом визнання за кожним з подружжя права власності на Ѕ частину машиномісця, виділення у власність відповідача автомобіля вартістю 190 000 грн. та стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації половини його вартості. Вимоги позову мотивовані тим, що за нормами сімейного законодавства заявлені до поділу об`єкти є спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Обґрунтовуючи позицію щодо порядку поділу майна, позивач посилається на те, що на виділення їй машиномісця відповідач не погоджується, а автомобіль є неподільним майном і перебуває в користуванні відповідача, у зв`язку з чим вона погоджується на отримання компенсації половини його вартості. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, наполягав на здійсненні поділу майна шляхом визначення ідеальних часток сторін як у машиномісці, так і в автомобілі. Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що запропонований позивачем порядок поділу майна не відповідає вимогам закону та його інтересам, оскільки у власності позивача також залишається подарована ним трикімнатна квартира та усе майно, що знаходиться в ній. Відповідач вважає, що за таких обставин було б справедливим машиномісце та автомобіль залишити йому. В судовому засіданні відповідач заявив, що не погоджується із запропонованим позивачем порядком поділу майна ще і з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні висновки експерта щодо вартості спірного майна на час розгляду справи. ІІ. Процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ?24.05.2017 суд (під головуванням судді Цимбал І.К.) постановив ухвалу про залишення позову без руху (т. 1 а.с. 36). ?30.05.2017 позивачем подано заяву та документи на виконання ухвали про усунення недоліків позову (т. 1 а.с. 38, 39-43а). ?06.06.2017 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду на 11.07.2017 (т. 1 а.с. 45). ?11.07.2017 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 01.08.2017 (т. 1 а.с. 49). ?01.08.2017 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 05.09.2017 (т. 1 а.с. 54). ?04.09.2017 відповідачем подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 57). ?22.11.2017 Апеляційним судом м. Києва постановлено ухвалу про повернення апеляційної скарги (т. 1 а.с. 69-70). ?01.03.2018 справу передано до провадження судді Комаревцевої Л.В. (т. 1 а.с. 78). ?26.04.2018 постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 21.06.2018 (т. 1 а.с. 90-91). ?21.06.2018 представником позивача подано додаткові докази (т. 1 а.с. 91-94). ?21.06.2018 відповідачем подано відзив на позов разом зі звітами по визначенню вартості спірного майна(т. 1 а.с. 129-132). ?21.06.2018 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 13.09.2018 (т. 1 а.с. 176). ?13.09.2018 за клопотанням відповідача оголошено перерву в підготовчому засіданні до 27.09.2018 (т. 1 а.с. 179). ?26.09.2018 відповідач подав заяву про відвід судді Комаревцевої Л.В. (т. 1 а.с. 181-182). ?27.09.2018суддя Комаревцева Л.В. постановила ухвалу про зупинення провадження у справі до вирішення заяви про відвід іншим суддею (т. 1 а.с. 184-185). ?Ухвалою від 28.09.2018 заяву відповідача про відвід судді залишено без задоволення (т. 1 а.с. 188-189). ?08.10.2018 постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі (т. 1 а.с. 191). ?26.12.2018 справу прийнято до провадження судді Трусової Т.О. та призначено в підготовче засідання на 23.04.2019 (т. 1 а.с. 195). ?23.04.2019 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, додаткові докази та квитанцію на підтвердження внесення коштів на депозитний рахунок ТУ ДСА України у м. Києві, які суд прийняв та за клопотанням відповідача оголосив перерву в підготовчому засіданні до 07.06.2019 (т. 1 а.с. 204-206, 242-243). ?07.06.2019 за клопотанням відповідача та його представника оголошено перерву в підготовчому засіданні до 03.07.2019 (т. 1 а.с. 247-248). ?03.07.2019 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог та заяву про повернення внесених на депозитний рахунок коштів (т. 2 а.с. 2-9). ?03.07.2019 суд прийняв заяву про уточнення позовних вимог,вчинив процесуальні дії, спрямовані на підготовку справи до судового розгляду, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 30.10.2019 (т. 2 а.с. 10-11). ?05.07.2019 постановлено ухвалу про повернення позивачу грошових коштів в сумі 45 000 грн., внесених на депозитний рахунок ТУ ДСА України в м. Києві згідно квитанції від 26.09.2018 (т. 2 а.с. 14). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. 14.07.2001 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (т. 1 а.с. 14). В період шлюбу сторони набули у власність машиномісце № [ADDRESS] , зареєстроване за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності від 07.07.2009 (т. 1 а.с. 31-32),та автомобіль Honda Civic, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований за відповідачем на підставі довідки-рахунку № [NUMBER] від 20.12.2007 та ВМД № 06/7/021611 від 01.12.2007 (т. 1 а.с. 126, 173). Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), відповідно до положень якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 статті 61 СК України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно…, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Випадки, коли набуте за час шлюбу майно є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка, встановлені статтею 57 цього Кодексу. Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 зазначеної норми особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідач визнає той факт, що автомобіль та машиномісце є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, а відтак вказана обставина доказуванню не підлягає (частина 1 статті 82 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки сторони не домовилися про поділ майна за взаємною згодою, що передбачено частиною 2 цієї статті, даний спір повинен вирішуватися судом. Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 СК України, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України, та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини 4, 5 статті 71 СК України). За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 70 СК України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. На підтвердження вартості машиномісця відповідач надав виконаний суб`єктом оціночної діяльності на його замовлення звіт про оцінку майна, відповідно до якого ринкова вартість машиномісця станом на 15.06.2018 складає 473 609 грн. (т. 1 а.с. 137-156). Не погоджуючись з визначеною відповідачем вартістю цього об`єкта нерухомого майна, позивач надала свій звіт, відповідно до якого ринкова вартість машиномісця станом на 22.04.2019 складає 282 656 грн. (т. 1 а.с. 208-233). Отже враховуючи, що сторони не дійшли згоди щодо вартості машиномісця, судова експертиза щодо цього об`єкта не проводилась, а надані сторонами звіти містять відомості щодо вартості спірного майна на різні дати, суд,

Outcome: approved