Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Керівник Знамянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Знамянської центральної районної лікарні Знамянської районної ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в сумі 2250 грн. 17 коп. на лікування потерпілої від злочину [PERSON] Обґрунтувавши вимоги тим, що відповідач вчинив кримінальне правопорушення стосовно [PERSON], яка внаслідок злочинних дій отримала тілесні ушкодження, у звязку з чим перебувала у лікарні. На лікуванні перебувала з 14.12.2016 по 26.12.2016 року, тобто 13 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня на момент лікування потерпілого становила 173 грн. 09 коп., а 13 ліжко-днів 2250 грн. 17 коп. Просить стягнути з відповідача на користь Знамянської центральної районної лікарні Знамянської районної ради кошти, витрачені на лікування [PERSON] у розмірі 2250 грн. 17 коп. Прокурор у судове засідання зявився. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач у судове засідання зявився. Позовні вимоги керівника Знамянської місцевої прокуратури визнав в повному обсязі. Не заперечував проти стягнення з нього на користь Знамянської центральної районної лікарні Знамянської районної ради витрат на лікування [PERSON] Заслухавши думку прокурора, пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.02.2017 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України у звязку з примиренням винного з потерпілою. Кримінальне провадження стосовно останнього закрито. В ухвалі зазначено, що о 14.12.2016 року приблизно о 14.00 год. [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходився на території домоволодіння, розташованого по вул.Миру,4 в с.Дмитрівка Знамянського району Кіровоградської області.\~Перебуваючи у вказаному місці, між [PERSON] та [PERSON], на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у [PERSON] виник умисел на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. \~Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, [PERSON] наніс [PERSON] не менше пяти ударів руками в область голови та тулуба, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у вигляді гематом та забоїв в ділянці голови та кінцівок, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №24 від 20.01.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя. В звязку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на лікуванні 13 ліжко-днів, вартість яких становить 2250 грн.17 коп. Відповідно до вимог статті 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.93 №545, стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, в якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до зазначеного Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно п.3 ППВС України №11 від 07.07.95 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» - витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Конституційний Суд України в рішенні від 08.04.1999 року у справі №3-рп/99 визначив, що прокурори та їх заступники вправі звернутися до суду з позовною заявою виключно в інтересах держави. Згідно ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок представництва інтересів держави у випадках, передбачених законом. Ч.6 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння. За наявності таких підстав, з метою представництва громадянина або держави, прокурор має право в порядку передбаченому процесуальним законом, звертатися до суду з позовами. Згідно з п.14 ч.1 ст.15 ЗУ «Про прокуратуру» керівник місцевої прокуратури має статус прокурора органу прокуратури. Отже, керівник Знамянської місцевої прокуратури, мав підстави для звернення до суду з даною вимогою, а у суду є підстави для її задоволення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, Конституції України, ст.1166, ст.1206 ЦК України та

Outcome: approved