Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровоградазвернувся до суду з вищевказаним позовом, просив: - зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди позивачу у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом знесення гаражу протягом 10 календарних днів з дня набрання рішення законної сили; - стягнути з [PERSON] на користь КЕВ м. Кіровограда судовий збір у сумі 243,60 грн. На обґрунтування позову зазначено, що під будівництво житлових будинків Міністерству оборони України в 1993 році було виділено земельні ділянки загальною площею 2,775 га у [ADDRESS]. Право постійного користування цією земельною ділянкою було надано Кіровоградській квартирно-експлуатаційній частині району, яку в подальшому було переоформлено у Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кіровограда, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею. Земельна ділянка перебувала у державній власності, але Кіровоградська міська рада рішенням № 3157 від 16.02.2010 року безпідставно передала у власність гр. [PERSON] частину цієї земельної ділянки площею 0,003 га, розташовану біля житлового будинку [ADDRESS], під будівництво гаража. Гараж було побудовано, земельну ділянку під ним - оформлено у приватну власність гр. [PERSON] Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду № 2а-2813/10/1170 від 22.12.2010 року було задоволено позов військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровограда, рішення Кіровоградської міської ради № 3157 від 16.02.2010 року було скасовано. Рішення Кіровоградського районного суду м. Кіровограда № 404/996/13-ц від 05.07.2013 року визнано недійсним та скасовано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,003 га, розташованого біля житлового будинку [ADDRESS]. Дане рішення не було оскаржене та, відповідно, набрало чинності. Таким чином, відпала правова підстава для використання відповідачем цієї земельної ділянки, яка порушувала право позивача. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] від 22.10.1993 року Квартирно-експлуатаційному відділу м. Кіровограда належить земельна ділянка площею 2,775 га у [ADDRESS], яка була передана під будівництво житлових будинків Міністерству оборони України. Згідно ст. 395 ч. 1 п. 1 ЦК України право володіння є одним із речових прав на чуже майно. Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього майна відповідно до положень глави 29 ЦК України (ст. 396 ЦК України). Главою 29 ЦК України (ст.ст. 386-394) регулюється захист права власності. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позивач як особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього майна, тобто, має право вимагати усунення перешкод в користуванні майном. Рішенням Кіровоградського районного суду м. Кіровограда № 404/996/13-ц від 05.07.2013 року позов Кіровоградського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави, в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда, до [PERSON], за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Кіровоградської міської ради та Головного управління Держкомзему у Кіровоградській області, про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, задоволено повністю та визнано недійсним та скасовано державний акт від 06 травня 2010 року, серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,0030 га, що розташована в [ADDRESS], що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011039000262, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с. 8-9). Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду № 2а-2813/10/1170 від 22.12.2010 року задоволено позов військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровограда та скасовано рішення Кіровоградської міської ради № 3157 від 16.02.2010 року «Про передачу громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] безоплатно у власність земельних ділянок по [ADDRESS]» (а.с. 6-7). Стороною відповідача доказів законного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться його гараж, суду не надано. Відповідно до ст. 42 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 р. N 483, землі, які виділені в користування Міністерству оборони України, забороняється займати для будівництва індивідуальних і кооперативних житлових будинків, гаражів, інших господарських будівель. Згідно ч. 1 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача і про необхідність їх задоволення. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved