Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 20.08.19. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2016 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником квартири [ADDRESS] . У даній квартирі на умовах договору найму на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 05.10.1993 року № 224 та ордеру від 21.10.1993 року [NUMBER] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазначає, що з дати договору купівлі-продажу від 21.12.2016 року, він став наймодавцем вищевказаної квартири для наймача [PERSON] та членів його сім`ї. 14.11.2018 [PERSON] отримав від позивача вимогу, в якому відповідачу запропоновано підписати договір оренди та сплачувати орендну плату за відповідними реквізитами. 18.11.2018 [PERSON] надав письмову відповідь про відмову укласти договір оренди і продовжував користуватися квартирою, яка належить позивачу на праві приватної власності, без сплати орендної плати. 17.05.2019 року [PERSON] отримав повторну вимогу про укладення письмового договору оренди, однак станом на день пред`явлення даного позову відповіді позивачу не надав. Просив вважати договір оренди (найму) житлового приміщення, яке належить [PERSON] на праві приватної власності (номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 18201851, дата реєстрації 22.12.2016 року), загальною площею 56,0 кв.м., житлова площа 36,1 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , між орендодавцем [PERSON] , паспорт серія та номер [NUMBER] , виданий 23.04.2010 року Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області, з однієї сторони та громадянином України орендарем [PERSON] , зареєстрованим [ADDRESS] , з другої сторони, укладеним на умовах поданого [PERSON] проекту цього договору, зокрема: - на умовах укладення договору на невизначений строк; - на умовах внесення плати за оренду приміщення за цим Договором в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. за місяць шляхом перерахування на поточний рахунок Орендодавця або готівкою під розписку не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим періодом місяця; - на умовах можливості збільшення розміру орендної плати в залежності від зростання цін на ринку аналогічних послуг, але не раніше чим через кожен рік від дати укладання даного договору, що оформляється додатковою угодою до договору. Вважати датою укладення договору оренди (найму) житлового приміщення, розташованого за адресом [ADDRESS] , день набрання законної сили даним рішенням суду. Представник позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві (а.с.2-4). Відповідач та його представник позов не визнали в повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. Представник третьої особи ПрАТ «Чернігівоблбуд» в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином (а.с.66). Від них у справі міститься лист, згідно якого просить розглянути справу без участі їх представника у відповідності до норм закону (а.с.57). Треті особи - [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.64-65), причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань до суду від них не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 05 жовтня 1993 року за № 224 «Про виділення житла підприємствам громадянами міста, повторне заселення звільнених квартир, видачу ордерів, затвердження представлених списків, виділення житла громадянам, які проживають в аварійних будинках і в тих, які підлягають знесенню» було вирішено: 4. Затвердити спільні рішення адміністрацій і профспілкових комітетів підприємств, організацій, житлових комісій про виділення житлової площі та видати ордери: 4.7. Управлінню виробничо-технічної комплектації тресту «Чернігівоблбуд»: - [PERSON] на двокімнатну квартиру [ADDRESS] на місью 3 чол. /він, дружина, син/, зі зняттям з квартирного обліку. Квартирна черга № 1 з 06.03.81 р. Проживали по [ADDRESS], гуртожиток (а.с.5). Відповідно до ордеру [NUMBER], виданого [PERSON] 21 жовтня 1993 року, він отримав право зайняти житлове приміщення площею 31,2 кв.м, яке складається з 2-х кімнат в квартирі ізольованій за адресою [ADDRESS] ; підстава видачі ордеру - рішення № 224 від 05.10.93.; склад сім`ї [PERSON] - дружина, [PERSON] - син (а.с.6). 21.12.2016 року між ПАТ «Чернігівоблбуд» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с.7-8). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 22.12.2016 вбачається, що [PERSON] має у приватні власності квартиру за адресою: [ADDRESS] ; розмір частки - 1/1 (а.с.9). 23.08.2017 рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у цивільній справі № 751/1840/17, провадження № 2/751/747/18 було відмовлено повністю у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про розірвання договору найму та виселення. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2017 року (а.с.34-38) та постановою Верховного суду України від 24 жовтня 2018 року (а.с.68-74) вказане рішення суду залишено без змін. Даним рішенням встановлено, що правомірне володіння квартирою у відповідачів виникло раніше, ніж право власності у ПАТ «Чернігівоблбуд» та [PERSON] . Відповідачі вселилися у спірне приміщення на підставі договору найму, який має місце в силу ст. 61 ЖК УРСР, з правом постійного проживання у цьому приміщення, і на момент розгляду справи цей договір є дійсним. До позивача перейшли права та обов`язки наймодавця за укладеним договором, оскільки ці права та обов`язки вже існували на момент укладення договору купівлі-продажу від 21.12.2016. Встановлені даним рішенням обставини не підлягають доказуванню у даній справі та приймаються судом, згідно приписів ч.4 ст. 82 ЦПК України. 14.11.2017 року [PERSON] отримав вимогу позивача про укладення письмового договору оренди, який було запропоновано в термін до 20 листопада 2017 року підписати та вносити орендну плату за відповідними реквізитами. 18.11.2017 року [PERSON] надав письмову відповідь про відмову укласти договір оренди (а.с.10), де зазначив, що він та члени його сім`ї набули право користування квартирою [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету міської ради народних депутатів м. Чернігова № 224 від 05.10.1993 року, а з 25.11.1993 року проживають у квартирі на підставі договору найму. 05.09.2018 рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова у цивільній справі № 751/3994/18, провадження № 2/751/1070/18 було вирішено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору найму та виселення, відмовити. Рішення набуло законної сили 01.11.2018. Даним рішенням встановлено, що відмова відповідачів, які є безстроковими користувачами спірної квартири, укласти з позивачем договір оренди житла не є підставою для розірвання договору найму та їх виселення з квартири в розумінні вимог ч. 2 ст. 825 ЦК України. Позивачем не доведено належними доказами порушення відповідачами умов договору житлового найму. Встановлені даним рішенням обставини не підлягають доказуванню у даній справі та приймаються судом, згідно приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України. 17.05.2019 [PERSON] повторно направив відповідачу [PERSON] вимогу на підписання наданого екземпляру договору оренди, в якій запропоновано в термін до 10.06.2019 року його підписати та сплатити орендну плату в розмірі 83100 грн. за 27 місяців з 31.01.2017; в разі відмови у сплаті орендної плати просить звільнити орендовану квартиру (а.с.11,12-13). Відповідь [PERSON] не надав. ІV.Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частинами 1, 3 ст. 810 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Згідно зі статтею 61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Як вбачається з вищевикладеного, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] , одночасно отримав права та обов`язки наймодавця. Відносини найму житла у нього виникли з відповідачем [PERSON] та третіми особами - [PERSON] та [PERSON] , які вселені до спірної квартири безстроково. Позивач ставить вимогу про укладення договору оренди з відповідачем. З аналізу чинного законодавства вбачається, що мета договору найму та договору оренди є спільною - передача житла в тимчасове чи довічне користування для проживання в ньому громадян, однак процесуальний порядок передачі житла в користування за ними є різним. Крім того, чинне законодавство встановлює презумпцію свободи договірних правовідносин. Одним із елементів свободи договору є право на вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників. Таким чином, зі справи вбачається, що відповідач уклав договір найму на спірну квартину на підставі ордеру, згідно вимог Житлового кодексу України, який на час розгляду справи чинний, дійсний, з наймодавцем не розірваний. Одночасно, договір оренди (найму) житла, особливості якого визначені нормами Цивільного кодексу України, укладається на умовах строковості та оплатності, а тому відносини між його сторонами повинні характеризуватися юридичною рівністю, вільним волевиявленням, майновою самостійною сторін та ґрунтуються на принципі свободи договору. Отже, оскільки відповідач користується спірною квартирою на підставі договору найму, здійснює необхідні платежі та утримує житло, а тому підстав для укладення між позивачем та відповідачем договору оренди (найму) житла на умовах [PERSON] суд не вбачає, крім того відповідач добровільного бажання на його укладення не виявляє та умови такого договору не визнає. Отже, перевіривши та з`ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем не зазначено законних підстав та не доведено обставини на обґрунтування своїх позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed