Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

І . ПРОЦЕДУРА 13.03.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1694 від 07.09.2016 року. Позов пред`явлено на підставі ст. 110 СК України. Ухвалою від 21.03.2019 року провадження у справі відкрито. 16.04.2019 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить шлюб розірвати, слухати справу без її участі. 16.04.2019 року до суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі та розірвати шлюб, час на примирення не давати. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 07.09.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] року нарождення, у позивача є син від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з березня 2019 року, з цього ж часу сторони проживають окремо. Спорів щодо спільного майна та місця проживання дитини немає. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 07.09.2016 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 1694, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області /а.с.12/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] нарождення, актовий запис № 207, про що суду надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.05.2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області /а.с.5/. На теперішній час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено з березня 2019 року, дитина проживає з позивачем [PERSON] IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved