Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР звернулося до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено наступне. [PERSON] [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 09.12.2020. Госпіталізований вперше. Зі слів батьків, з липня поточного року став проявляти ознаки психічного розладу - залишив домівку, уникав спілкування з батьком та матір`ю, на 2 місяці відключив телефон. В жовтні зателефонував та сказав, що його переслідують, чаклують, просив допомоги. Дістався домівки за допомогою сторонніх осіб, був пригніченим, майже не їв, через декілька днів поїхав до Запоріжжя, де нібито влаштувався на роботу. 29.11.2020 приблизно о 10.00 наніс собі різану рану лівого передпліччя. З 29.11.2020 по 05.12.2020 знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедотраматологічному відділенні з ліжками політравми КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР з діагнозом: різана рана нижньої третини лівого передпліччя з пошкодженням сухожиль, поверхневих згиначів пальців, ліктьового згинача кисті, довгого долоневого згинача. Протягом перебування в стаціонару поводився неадекватно, самостійно зривав крапельниці, відмовлявся від перев`язувань, погано їв. Після виписки, вдома 4 дні не вживав їжу та не пив, стверджував, що йому не можна їсти домашню їжу. Відмовлявся від перев`язувань, не мився, уникав контакту з батьками, затикав вуха. Казав, що батьки чаклують, за ним слідкують, переслідують: «Я хочу на небо, не хочу в Ад...У меня болит душа... Я не продамИсуса». Був доставлений до приймального відділення батьками. Хворобливих переживань не розкривав, психічно хворим себе не вважав, компрометуючі факти заперечував. У зв`язку з відмовою від госпіталізації, був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе, за заявою матері. 09.12.2020 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП „Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого шизофреноподібного психотичного розладу з суїцидальними тенденціями та відмовою від їжі. За психічним станом є небезпечним для себе. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] в судовому засіданні відносно задоволення заяви заперечував. Законний представник [PERSON] [PERSON] підтримала дану заяву. Прокурор заяву підтримав і просив суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст.14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~психіатричного закладу\~без її\~усвідомленої згоди\~або без\~згоди її\~законного представника,\~якщо її\~обстеження або\~лікування можливі\~лише в\~стаціонарних умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Відповідно до заяви [PERSON] від 09.12.2020 р., адресованої директору КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, вона просить госпіталізувати свого сина, оскільки останнім часом він не адекватно себе поводить, нічого не їсть, завдав собі ножового поранення, не контактує з батьками, говорить дивні речі, не миється, сам себе не обслуговує. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 09.12.2020 року, [PERSON] до психіатричної лікарня госпіталізований вперше. Зі слів батьків, з липня поточного року став проявляти ознаки психічного розладу - залишив домівку, уникав спілкування з батьком та матір`ю, на 2 місяці відключив телефон. В жовтні зателефонував та сказав, що його переслідують, чаклують, просив допомоги. Дістався домівки за допомогою сторонніх осіб, був пригніченим, майже не їв, через декілька днів поїхав до Запоріжжя, де нібито влаштувався на роботу. 29.11.2020 приблизно о 10.00 наніс собі різану рану лівого передпліччя. З 29.11.2020 по 05.12.2020 знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедотраматологічному відділенні з ліжками політравми КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР з діагнозом: різана рана нижньої третини лівого передпліччя з пошкодженням сухожиль, поверхневих згиначів пальців, ліктьового згинача кисті, довгого долоневого згинача. Протягом перебування в стаціонару поводився неадекватно, самостійно зривав крапельниці, відмовлявся від перев`язувань, погано їв. Після виписки, вдома 4 дні не вживав їжу та не пив, стверджував, що йому не можна їсти домашню їжу. Відмовлявся від перев`язувань, не мився, уникав контакту з батьками, затикав вуха. Казав, що батьки чаклують, за ним слідкують, переслідують: «Я хочу на небо, не хочу в Ад.. .У меня болит душа... Я не продамИсуса». Був доставлений до приймального відділення батьками. Хворобливих переживань не розкривав, психічно хворим себе не вважав, компрометуючі факти заперечував. У зв`язку з відмовою від госпіталізації, був госпіталізований у примусовому порядку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе, за заявою матері. Під час огляду: продуктивний контакт не складає, хворобливих переживань не розкриває. Тьмяний, гіпомімічний, монотонний, амбівалентний. Компрометуючі його факти заперечує, суїцидальну спробу та відмову від їжі не пояснює. Кидає звинувачення на адресу батьків. Напружений, підозрілий, закриває вуха руками. Психічно хворим себе не вважає. Відмовляється від госпіталізації. Критичні функції грубо порушені. За результатами огляду [PERSON] комісія лікарів дійшла висновку, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі гострого шизофреноподібного психотичного розладу з суїцидальними тенденціями та відмовою від їжі. За психічним станом є небезпечним для себе. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.. Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що [PERSON] виявляє ознаки шизофреноподібного психотичного розладу з суїцидальними тенденціями, на даний час внаслідок свого психічного стану він є небезпечним для себе, в зв`язку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Outcome: approved