Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 28.05.2021 надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить скасувати заборону відчуження та виключити відомості про зазначену заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~ [PERSON] \~зазначає,\~що [PERSON] \~є власником житлового будинку з господарськими будівлями під номером [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 02.11.2012, зареєстрованого в реєстрі за № 578. Після звернення до приватного нотаріуса Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області з метою відчуження вказаного житлового будинку, позивачу стало відомо, що на все належне йому майно накладено арешт: 1) реєстраційний номер обтяження 1383459, підстава обтяження: постанова 902/16, 06.10.2003, районний відділ ДВС Мінського ( нині Оболонського) районного управління юстиції; 2) реєстраційний номер обтяження 2179743, підстава обтяження: постанова 260/16, 16.06.2005, районний відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції. Позивач звернувся до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) із заявою про зняття арешту з належного йому майна. Державним виконавцем вказаного відділу 31.03.2021 надано відповідь, що виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, станом на 31.03.2021 не перебувають на виконанні у відділі. Оскільки позивачу не відомо, з яких підстав було накладено арешт на все належне майно, він вважає, що відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за записами № 1383459 та № 2179743 про арешт нерухомого майна належного [PERSON] були внесені відповідачем безпідставно, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Сторона позивача в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення. Подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Надали до суду заяву, згідно з якою просять винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. У разі неявки у судове засідання, просить суд провести розгляд справи за відсутності представників за наявними у справі матеріалами. Крім того представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зазначив, що перевіркою відомостей встановлено, що виконавче провадження №260/16 відсутнє в Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Виконавчі провадження за 2004-2017 року знищені за закінчення терміну зберігання. У зв`язку з чим встановити підстави накладення арешту не являється можливим. Третя особа,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~Двадцять перша\~Київська державна\~нотаріальна контора,\~яка \~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлені належним\~чином,\~в судове засідання явку свого представника не забезпечили. Третя особа,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору\~Центральне міжрегіональне\~управління Міністерства\~юстиції (м.Київ),\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлені належним\~чином,\~в судове засідання явку свого представника не забезпечили. Процесуальні дії вчиненні судом Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2021 було відкрито провадження та призначено судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2021 залучено третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ). Також суд вважає за необхідне винести заочне рішення в порядку ст. 280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Після з`ясування обставин встановлено, що на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт 06.10.2004 за реєстраційним номером обтяження: 1383459, реєстратором: Двадцять перша київська державна нотаріальна контора та арешт нерухомого майна 13.07.2005 за реєстраційним номером обтяження: 2179743 реєстратором: Районний відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції. У графі власник зазначено: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів рухомого майна щодо суб`єкта від 24.03.2021. Перевіривши Інформацію встановлено, що арешт на все майно людину за ПІБ - [PERSON] накладався без зазначення РНОКПП та року народження, у зв`язку з чим, частковим співпадінням по Державному реєстру речових прав мається дві особи з ПІБ - [PERSON] . У зв`язку з цим, [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про звільнення майна з-під арешту, так як заборгованості він не має, не зазначено його РНОКПП, а тому підстави для арешту відсутні. Листом Оболонського\~районного відділу\~державної виконавчої\~служби у\~м.КиєвіМіністерства юстиції (м. Київ) від 31.03.2021 повідомлено, що виконавче провадження №260/16 відсутнє в Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Виконавчі провадження за 2004-2017 року знищені за закінчення терміну зберігання. У зв`язку з чим встановити підстави накладення арешту не являється можливим. Крім того інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів рухомого майна щодо суб`єкта від 24.03.2021 підтверджено, що справа 902/16 із реєстраційним номером обтяження 1383459 перебуває з архівним номером 6140967KIEV21. Згідно з ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Аналогічний висновок міститься в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року. Відповідно до частини 6 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно вирішуються судом. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з під арешту. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Згідно із ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 24.03.2021 рік, інформація щодо наявності виконавчих документів, за якими накладено арешт на все майно [PERSON] відсутня, тому за наявності арешту (обтяження) накладеного на все нерухоме майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Враховуючи, що виконавче провадження знищено, а також жодних спростовних доказів щодо підстав накладення арешту на майно позивача сторонами не надано, а тому є всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Суд зазначає, що ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. Таким чином враховуючи, що жодного документального підтвердження обґрунтування записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер обтяження 1383459 та 2179743) немає, суд дійшов висновку про безпідставність накладення заборони на належне [PERSON] майно, а відтак, в цій частині слід задовольнити позовні вимоги та скасувати заборону відчуження, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 1383459 №2179743. Вимога в частині зобов`язання державного нотаріуса Двадцять першої\~Київської державної\~нотаріальної контори\~скасувати заборону\~відчуження на\~нерухоме майно\~належне [PERSON] \~та виключення\~відомостей про\~зазначену заборону\~з Єдиного\~реєстру заборон\~відчуження об`єктів нерухомого майна до задоволення не підлягає, так як у цій справі Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора не є відповідачем, а лише третьою особою, а тому зазначені вимоги до третьої особи на стороні відповідача не можуть бути заявлені. Отже суд дійшов до висновку про скасування заборони відчуження на майно [PERSON] , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №1383459 №2179743, що в разі набрання рішенням законної сили є підставою для відповідного реєстраційного органу внести зміни до зазначених записів у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. За наведених обставин, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial