Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття; позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що із відповідачем позивач проживала однією сім`єю, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , відповідач являється батьком дитини. Згодом спільне життя не склалось, сторони розійшлись, і відповідач переїхав на проживання до міста Шостка, Сумської області. Більше трьох років батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не утримує дитину та взагалі не спілкується. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки комунального закладу «Заклад дошкільної освіти № 58 «Лісова казка», за час відвідування закладу освіти , [PERSON] приводила та забирала мама; батько заклад дошкільної освіти не відвідував. Зазначає, що здоров`ям, навчанням та придбанням всього необхідного для розвитку дитини, займається позивач, без участі відповідача. Відповідач не цікавиться освітнім життям, успішністю та здоров`ям сина; не надає кошти на утримання та розвиток. Позивач вважає, що відповідач не бажає виконувати свої батьківські обов`язки, тому просить позбавити його батьківських прав. У зв`язку з тим, що дитина росте та на його утримання постійно необхідні великі кошти, позивач вважає , що стягнення аліментів для забезпечення сина [PERSON] є необхідним. Тому просить стягнути із відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.04.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.05.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У вступному слові позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у матеріалах справи докази. Додатково пояснила, що з відповідачем зовсім не спілкуються, на даний час у неї нова сім`я, в якій дитині добре. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Представник третьої особи підтримала позовні вимоги. Вважає, що відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Додатково пояснила, що відповідач на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явився. Тому, підтримує висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина. Допитана у якості свідка [PERSON] показала, що вона являється сусідкою позивача. [PERSON] не проживає у квартирі більше трьох років, з сином не спілкується. Позивачка зараз проживає разом із сином та цивільним чоловіком по [ADDRESS] . Вона інколи допомагає забирати [PERSON] із садочка, потім позивач його забирає у неї вдома. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками записані: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 07.04.2016 року (а.с.6). Відповідно до довідки про склад сім`ї ОСББ «НЕЗАЛЕЖНІСТЬ 12» від 28.12.2020 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до довідки Комунального закладу «Заклад дошкільної освіти» № 58 «Лісова казка» від 08.02.2020 року № 042.7/2, [PERSON] є вихованцем середньої групи № 5, дитина проживає разом із мамою. За час відвідування закладу освіти [PERSON] приводила та забирала мама. Батько заклад дошкільної освіти не відвідував (а.с.8). Відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» № 123.21/2-05/41 від 01.03.2021 року, [PERSON] працює у філії - Чрнігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» з 12.08.2019 року на посаді старшого контролера-касира, середньомісячна заробітна плата становить 11 161 гривень 88 копійок. (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17 червня 2021 року затверджено висновок, відповідно до якого виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням та станом здоров`я сина не займається, матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому враховуючи висновок виконавчого комітету Чернігівської міської ради як органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, відповідача позбавити батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, тому вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2021 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved