Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив: визнати довіреність, посвідчену Сушиком О.В., приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області 19 серпня 2014 року, за реєстровим номером 444, недійсною; визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05 вересня 2014 року, посвідченого Турчаком С.М., приватним нотаріусом КМНО, за реєстровим номером 5113, недійсним; витребувати у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0599 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1122, цільове призначення - для індивідуального садівництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада. ІІ. Рух цивільної справи. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року позов [PERSON] задоволено частково, а саме: довіреність, посвідчену 19 серпня 2014 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушиком О.В. та зареєстровану в реєстрі за №444, визнано недійсною. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 05 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. та зареєстрований за № 5113, визнано недійсним. У іншій частині позову відмовлено (т.1 а.с.130-134). Рішенням апеляційного суду Київської області від 29 червня 2017 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року в частині відмови у задоволенні вимоги про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, а також щодо стягнення судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову. Витребувано з володіння [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0599 га, з кадастровим номером 3220882600:04:002:1122 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (т.1 а.с.227-230). Постановою Верховного Суду від 02 вересня 2020 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 29 червня 2017 року скасовано, а цивільну справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с.51-55). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року відповідно до вимог ч.4 ст.198 ЦПК України було призначено підготовче судове засідання (т.2 а.с.75-76). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.111). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Позивач та його представник [PERSON] підтримали пред`явлений позов у повному обсязі та просили суд його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомили. Приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушик О.В. направив до суду заяву, якою просив розглянути цивільну справу за його відсутності. Приватний нотаріус КМНО Турчак С.М. у судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, свої пояснення щодо позову не надала. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0599 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1122, з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, для індивідуального садівництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, згідно з копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 травня 2014 року та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 травня 2014 року (т.1 а.с.22,23-24). 19 серпня 2014 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушик О.В. була посвідчена довіреність, яка зареєстрована в реєстрі за номером 444. Згідно з якою [PERSON] уповноважив [PERSON] продати належну йому земельну ділянку площею 0,0600 га, з кадастровим номером 3220882600:04:002:1122, яка знаходиться на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, за ціною та на умовах на його розсуд (т.1 а.с.10-11) На підставі цієї довіреності 05 вересня 2014 року [PERSON] , діючи від імені [PERSON] , уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,0599 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1122, з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, для індивідуального садівництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада. Дана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 вересня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Турчак С.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 5113 (т.1 а.с.5-8). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються параграфом 2 «Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону» гл.16 «Правочини» розділу IV «Правочини. Представництво» ЦК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо позовних вимог про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу. У відповідності до положення ч.1 та ч.3 ст.244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. За правилами ч.1 ст.245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Відповідно до вимог ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч.3 ст.203 ЦПК України зміст волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). б. норми матеріального права щодо позовних вимог про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння. У відповідності до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з положенням ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. в. норми процесуального права. Відповідно до вимог ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положенням ч.1 ст.77, а також ч.1 та ч.2 ст.80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.2 та ч.6 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо позовних вимог про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу. З висновку експерта №402/тдд від 09 липня 2015 року, складеного старшим експертом сектору технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відділу криміналістичної експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві Соха Ю.В., встановлено, що рукописний текст та підпис від імені [PERSON] в довіреності від 19 серпня 2014 року, яка зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за номером 443, рукописний текст та підпис від імені [PERSON] в довіреності від 19 серпня 214 року, яка зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за №441, а також рукописний текст та підпис від імені [PERSON] в довіреності від 19 серпня 2014 року, яка зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за номером 444, виконані не [PERSON] , а іншою особою (т.2 а.с.99-108). Таким чином, суд приходить до висновку, що довіреність від 19 серпня 2014 року, на підставі якої [PERSON] від імені позивача уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки, видана поза волевиявленням позивача та не відповідає його внутрішній волі. З огляду на це, дана довіреність суперечить вимогам, передбаченим ч.3 ст.203 ЦК України. Тому, для відновлення порушених прав позивача належить визнати недійсною довіреність від 19 серпня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушиком О.В., яка зареєстрована в реєстрі за номером 444. У зв`язку з тією обставиною, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05 вересня 2014 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , був укладений на підставі недійсної довіреності. [PERSON] не мав права відчужувати земельну ділянку, належну позивачеві. З цих міркувань, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05 вересня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Турчак С.М., зареєстрований в реєстрі за номером 5113, слід також визнати недійсним. На виконання вказівок, що викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року (т.2 а.с.51-55), за клопотанням позивача до матеріалів цивільної справи приєднано копію висновку експерта №402/тдд від 09 липня 2015 року з засвідченням копії цього висновку старшим слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві Ведяніною В.О. (т.2 а.с.99-108). б. щодо позовних вимог про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0599 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1122, з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, для індивідуального садівництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, вибула з володіння позивача поза його волею. При цьому, суд критично оцінює наявні в матеріалах цивільної справи повідомлення про початок виконання будівельних робіт №КС062142950068 від 22 жовтня 2014 року, декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання від 11 лютого 2015 року та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 квітня 2015 року, технічний паспорт на садовий будинок (а.с.т.1 а.с.116-117,118-119,70,120-124). Згідно з якими [PERSON] є власником садового будинку загальною площею 200,6 кв.м., який розташовується за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, будівництво вказаного садового будинку на спірній земельній ділянці не призводить до автоматичного переходу права власності на земельну ділянку. Тому суд вважає, що з володіння [PERSON] слід витребувати земельну ділянку площею 0,0599 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1122, з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, для індивідуального садівництва, яка розташовується в Київській області, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада. На підставі викладеного та

Outcome: approved