Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з березня 2011 року по березень 2019 року в сумі 11986,94 гривні. Ухвалою суду від 25.07.2019 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] 28.08.2019 року подав відзив на позовну заяву, в якій вказував, що позовні вимоги не доведені, розрахунок заборгованості безпідставний, [PERSON] не є власником квартири та споживачем житлово-комунальних послуг. Оскільки мешкає та навчається поза межами України, а також відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у визначений судом в ухвалі про відкриття провадження строк та станом на час розгляду справи судом відзиву на позовну заяву не надали. Позивачем не надавалось відповіді на відзив. Судом розглянуто клопотання відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні та ухвалою від 12.09.2019 року у задоволенні такого клопотання відмовлено. В ході розгляду справи сторонами будь-які інші заяви чи клопотання не подавались та судом не розглядались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Згідно копії договору дарування від 24.12.1996 року та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачеві [PERSON] на праві власності на підставі належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані проживаючими у вказаній квартирі з 10.11.2015 року. з 16.01.1997 року та з 27.04.2013 року відповідно. За розрахунком позивача за період з березня 2011 року по березень 2019 року включно за адресою [ADDRESS] надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які оплачувались не вчасно та не у повному обсягу, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 11986,94 гривні. У березні 2013 року було здійснено оплату в сумі 100 гривень, у травні 2016 року в сумі 200 гривень, які не перевищували нарахувань у поточному місяці, а також у лютому 2019 року здійснено оплату в сумі 3227.66 гривень. Також Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 01.12.2016 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості по оплаті за воду та послуги каналізації за період з 01.10.2014 року по 30.06.2016 року в сумі 10913,40 гривень за заявою КП «Водоканал», поданою 15.11.2016 року, який було скасовано ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 року за заявою боржника [PERSON] . При вирішенні спору суд виходить з наступного. Період виникнення заборгованості, про стягнення якої заявлено вимогу позивачем, підпадає під дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а після цього під дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 року. що діяв до 10.06.2018 року, який діяв на період виникнення зобов`язань та до 01.05.2019 року, визначено, що власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку, а споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Стаття 319 ч. 4 ЦК України вказує, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 20 ч. 3 Закону України № 1875 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 32 ч. 1 Закону № 1875). Як передбачено п. 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~частини 1\~статті 526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч. 1 ЦК України. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виходячи з вищезазначених положень чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків. Відповідач [PERSON] , будучи власником квартири з 1996 року, незважаючи на те, що реєстрація його місця проживання у цій квартирі відбулась лише у 2015 році, має обов?язок оплати житлово-комунальних послуг. Такий же обов?язок має і відповідач [PERSON] , яка зареєстрована проживаючою у квартирі з 1997 року. Натомість обов?язок зі сплати житлово-комунальних послуг у відповідача [PERSON] настав лише після досягнення нею повноліття, тобто вона набула обов?язку оплачувати житлово-комунальні послуги з вересня 2014 року. Посилання відповідача [PERSON] на те, що [PERSON] фактично не мешкала в Україні та не користувалась житлово-комунальними послугами, а отже і не має обв`язку щодо їх сплати, належними та допустимими доказами не доведені, оскільки на підтвердження такий тверджень відповідачем надані нечитабельні копії паспорту [PERSON] , та копія її диплома. Натомість навчання особи поза межами України не виключає можливості її проживання за зареєстрованим місцем проживання в інші періоди часу, тож суд не вбачає підстав вважати, що [PERSON] не має обов?язку з оплати житлово-комунальних послуг. Щодо застосування строку позовної давності, про що заявив відповідач [PERSON] , суд враховує положення 256, 257, 261, 264 ЦК України. Оскільки 15.11.2016 року КП «Водоканал» звернувся з заявою про видачу судового наказу та судом було видано судовий наказ, яким стягнуто заборгованість з двох відповідачів, судовий наказ був скасований лише у квітні 2019 року, тож суд вважає, що, звернувшись до суду із такою заявою, КП «Водоканал» перервало строк позовної давності, тож є підстави для стягнення заборгованості за період з листопада 2013 року. Оскільки позивачем не надано доказів того, що до листопада 2013 року КП «Водоканал» вчиняло якісь дії з пред?явлення вимог до відповідачів про сплату заборгованості, а відповідачі у свою чергу не вчиняли дій, які б свідчили про визнання ними боргу, адже протягом цього часу здійснено лише одну оплату, яка не перевищили нарахувань в поточному місяці, тож суд, враховуючи положення ст. 267 ч. 4 ЦК України, вбачає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог в частині заборгованості, яка виникла до листопада 2013 року. Підсумовуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для відмови у позові до всіх відповідачів в частині вимог про стягнення заборгованості за період часу до жовтня 2013 року включно внаслідок пропуску позивачем строку позовної давності. Заборгованість за період часу з листопада 2013 року по серпень 2014 року включно підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. Заборгованість за період часу з вересня 2014 року по березень 2019 року підлягає стягненню з усіх відповідачів в солідарному порядку з урахуванням сплачених в цей період сум. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в частках пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial