Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . 2. Позов обґрунтував тим, що згідно судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача - [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 02 березня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Однак з листопада 2016 року позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу зі [PERSON] , [INFO] та від спільного проживання у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Позивач разом з [PERSON] проживають у його квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом з її неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окрім вищезазначеного, з 2004 по 2007 роки позивач перебував у шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] , під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , але шлюбні відносини було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач добровільно щомісяця сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина- [PERSON] , у розмірі 1000 гривень, про що свідчить розписка від [PERSON] від 06 жовтня 2020 року. З огляду на зазначене, окрім [PERSON] , позивач щомісячно утримує ще двох своїх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також, позивач зазначає, що відповідачка з 2016 року знаходиться у фактичних шлюбних відносинах та проживає разом з [PERSON] , з яким має спільну доньку [PERSON] . У зв`язку з невеликим заробітком, йому тяжко матеріально виплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у визначеному судовим наказом, розмірі. Так як, на його утриманні дружина та двоє малолітніх дітей, це стало підставою для звернення до суду із проханням зменшити розмір аліментів, які він сплачує на утримання доньки [PERSON] . У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 3. На адресу суду, 22 березня 2021 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів. У відзиві відповідачка зазначає, що у відповідності до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника, або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу даної норми вбачається, що можливість зменшення розміру аліментів залежить від певних обставин, які мають наступити саме після ухвалення відповідного судового рішення (судового наказу) про стягнення аліментів, а не існувати до його ухвалення. В свою чергу позивач у своїй заяві посилається на обставини, які виникли та існували до видачі судового наказу про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки. Відповідно до ст. 81 ЦПК України та змісту положень ст. 192 СК України, позивач повинен довести наявність обставин щодо зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я (чи інших обставин), що настали після видачі Біляївським районним судом Одеської області судового наказу № 496/919/20 від 11.03.2020 року про стягнення з нього аліментів на корить [PERSON] на утримання їх доньки, позивачем не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після видачі погіршився стан його здоров`я, змінився матеріальний стан, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в його житті, та у відповідності зі ст. 192 СК України, є підставами для зменшення розміру аліментів. Також, відповідачка зазначила, що позивач посилається на те, що має невеликий заробіток. Адже, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно вимог ст. 180 СК України, позивач зобов`язаний утримати спільну доньку до досягнення нею повноліття. Позивач є працездатним (здоровим, знаходиться у працездатному віці.) Не є особою, що має інвалідність. Він має врахувати, що окрім свого утримання він зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання спільної доньки. А тому має прикладати для цього максимально зусиль. Верховним Судом у постанові від 03.02.2021 року по цивільній справі № 125/2525/18 зроблено наступний висновок: факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Вказує, що у параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2020 року по цивільній справі № 313/310/18. Отже, небажання позивача сплачувати аліменти у розмірі визначеному судовим наказом Біляївського районного суду Одеської області №496/919/20 від 11 березня 2020 року, не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів. Також, позивач вказує, що сплачує аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON] , у розмірі 1000 гривень, що підтверджується розпискою , однак, дана розписка є недопустимим та недостовірним доказом. Позивач [PERSON] вказує, що підставою для зменшення аліментів є те, що він проживає без реєстрації шлюбу зі [PERSON] та вони мають спільного сина [PERSON] , та з ними проживають також діти його співмешканки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , однак, позивачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, що він надає утримання іншим дітям та у зв`язку з цим не може сплачувати аліменти на утримання їх спільної доньки у розмірі ј частки від заробітку (доходу). Сам факт того, що позивач разом зі своєю співмешканкою [PERSON] та дітьми проживають разом за однією адресою, не підтверджує обставини надання позивачем утримання [PERSON] , а саме, зазначені обставини мають бути підтвердженні відповідними належними та допустимими доказами. Окрім цього, твердження позивача про те, що разом з ним начебто проживають діти його співмешканки [PERSON] та [PERSON] та він також надає матеріальну допомогу на їх утримання, не можуть слугувати однією з підстав для задоволення позову, та позивач не має передбаченого законом обов`язку з їх утримання, на відміну від обов`язку з утримання їх доньки. Позивач посилаючись на те, що відповідачка проживає зі своїм чоловіком [PERSON] , хоче сказати про те, що він надає допомогу їх спільній дочці та вона є матеріально забезпеченою, але її чоловік [PERSON] не має передбаченого законом обов`язку утримувати їх спільну доньку, обов`язок з її утримання є лише їх з позивачем обов`язком. Відповідачка зазначає, що позивач просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від усіх видів доходу. Проте всупереч вимогам законодавства (ч. 2 ст. 182 СК України), він не вказує, що у будь якому разі, розмір аліментів, що мають стягатися, повинен бути не меншим ніж мінімальний гарантований розмір, тобто, не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищезазначене, позовна вимога заявлена позивачем суперечить вимогам закону. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та на позовних вимогах наполягав. (а.с. 33) 5. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але надала до суду відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги позивача не визнає, та просила в позові відмовити в повному обсязі (а.с. 32-37) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6.Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2020 року, цивільну справу № 496/4218/20, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Судом встановлено, що у період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 вересня 2007 року, виданого Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області. (а.с. 12) 10.Згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. (а.с. 10-11) 11. На підставі судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, вказано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, з 02.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . (а.с. 13) 12. З довідки про склад сім`ї зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 07 жовтня 2020 року за № 3735, виданою Красносільською сільською радою Лиманського району Одеської області, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї зареєстрованих осіб входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14) 13. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 травня 2017 року виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у відповідача та [PERSON] народився [INFO] син - [PERSON] (а.с. 15) 14. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 січня 2005 року виданого виконкомом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області у відповідача та [PERSON] народився [INFO] син- [PERSON] , (а.с. 17) 15. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 21 лютого 2008 року, серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано (а.с. 16). 16. З розписки від 06 жовтня 2020 року, вбачається, що [PERSON] до позивача ніяких претензій не має, та грошові кошти в розмірі 1000 гривень в рахунок аліметів на дитину [PERSON] , отримує щомісяця, а саме з моменту розірвання шлюбу, та виплати проводяться по домовленості між ними. (а.с. 20) 17. З довідки від 05 лютого 2020 року за № 635 , виданою виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, вбачається, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сім`єю, а саме: співмешканець- [PERSON] , дочка- [PERSON] , дочка- [PERSON] , дочка [PERSON] . (а.с.21) 18. З довідки про доходи від 02 жовтня 2020 року № 0000-000004, вбачається, що [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] , займає посаду електромеханіка з ліфтів - загальна сума доходів за період з лютого 2020 року по серпень 2020 року без урахування аліментів, становить - 39530,55 грн. (а.с. 22) 19. З довідки про доходи від 02 жовтня 2020 року № 0000-000010, вбачається, що [PERSON] дійсно працює у Товаристві з обмежувальною відповідальністю «Контакт-Ліфт», займає посаду електромеханіка - загальна сума доходів за період з березня 2020 року по серпень 2020 року без урахування аліментів, становить -381,78 грн. (а.с. 23) V. Оцінка Суду. 20. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 21. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 22. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 23. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 24. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 25. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 26. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 27. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 28. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 29. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 30. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. 31. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 32. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 33. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. 34. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. 35. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 36. На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що має невеликий заробіток, у нього є інша сім`я, та має він має на утриманні двох синів, 2017 року народження та 2005 року народження. 37. Доводи сторони відповідача стосовно того, що народження іншої дитини істотно не впливає на можливість сплати аліментів у визначеному раніше розмірі відхиляються судом, оскільки: здовідки про доходи від 02 жовтня 2020 року № 0000-000004, вбачається, що [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] , займає посаду електромеханіка з ліфтів - загальна сума доходів за період з лютого 2020 року по серпень 2020 року без урахування аліментів, становить -39530,55 грн.; з довідки про доходи від 02 жовтня 2020 року № 0000-000010, вбачається, що [PERSON] дійсно працює у Товаристві з обмежувальною відповідальністю «Контакт-Ліфт», займає посаду електромеханіка - загальна сума доходів за період з березня 2020 року по серпень 2020 року без урахування аліментів, становить -381,78 грн., що сплачується ним на утримання ще двох синів, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та необхідність утримання доньки [PERSON] істотно впливає на матеріальне становище позивача. Вказані обставини свідчать про сімейні обставини та матеріальний стан позивача, які відповідно до закону є підставами для зменшення розміру сплачуваних ним аліментів. 38. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). 39. Враховуючи позовні вимоги позивача та додані докази, зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього доньки [PERSON] з ј частки на 1-6 частку від його заробітку, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дитини. 40. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд, вважає, що позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню.

Outcome: approved