Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення коштів в сумі 44066,82 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2018 року між Кременчуцькою міської радою Полтавської області та ФО-П [PERSON] від імені якого діє [PERSON] за довіреністю укладено договір про відшкодування територіальній громаді м.Кременчука збитків внаслідок використання земельних ділянок з порушенням законодавства, загальною площею 1452 кв.м., яка розташованою за адресою: [ADDRESS] в період з 01.05.2015 по 10.04.2018 року включно та використовуються для експлуатації та обслуговування майданчику відстою маршрутних мікроавтобусів біля пункту діагностики легкового транспорту. Підставою для укладання вищевказаного договору слугував акт по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства від 10.07.2018, затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 17.08.2018 № 1032. Згідно п. 3.1 договору відповідач зобов`язувався перераховувати кошти по збитках, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, в сумі 74066,82 грн. на спеціальний рахунок міського бюджету за графіком: до 30.09.2018 - 14813,37 грн., до 30.10.2018 - 14813,37 грн., до 30.11.2018 - 14813,37 грн., до 30.12.2018 - 14813,37 грн., до 30.01.2019 - 14813,37 грн. На виконання умов договору відповідачем сплачено лише 29626,74 грн. збитків. Залишок складає 44440,08 грн., які просять стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 30.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 08.09.2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. Зазначає, що позивачем не надано жодного розрахунку суми нанесених збитків та не надано доказів факту користування земельною ділянкою загальною площею 1452 кв. м., що розташована в [ADDRESS] , яка використовуються для експлуатації та обслуговування майданчику відстою маршрутних мікроавтобусів біля пункту діагностики легкового транспорту. Вказує, що уповноважував [PERSON] розпоряджатись (з правом управління, продажу, обміну, оренди (найму) належним йому на праві власності приміщенням пункту діагностики легкового транспорту по [ADDRESS] , на підтвердження чого видана довіреність НМХ № 066554 від 06.03.2018 року. Будь-яких вказівок, або ж права представляти його інтереси щодо визначення чи погодження суми збитків або заборгованості [PERSON] не надавав, що підтверджено повноваженнями визначеними довіреністю. Крім того, приміщення пункту діагностики легкового транспорту розташоване на іншій ділянці ніж визначена у договорі. Враховуючи викладене, вважає, що договір про відшкодування територіальній громаді м.Кременчука збитків є неукладеним, так як підписаний від його імені не уповноваженою на те особою. 17.09.2020 року представником Кременчуцької міської ради Полтавської області подано відповідь на відзив. Зазначає, що розмір збитків визначений актом комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства від 10.07.2018 року. 14.09.2020 року в межах повноважень самоврядного контролю проведено обстеження земельної ділянки загальною площею 1452 кв.м., що розташована по [ADDRESS] з метою фактичного використання земельної ділянки та наявності об`єктів нерухомого майна. В ході обстеження встановлено, що пункту діагностування легкового транспорту знаходиться на сформованій земельній ділянці комунально власності площею 1452 кв.м. (кадастровий номер 5310436100:06:003:0542), що є предметом договору від 03.09.2018. 28.09.2020 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Басай М.М. подано заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що приймаючи рішення про встановлення розміру та порядку відшкодування збитків, позивач діяв як суб`єкт владних повноважень, а тому всі питання пов`язанні з вирішенням такого спору підлягають розгляду виключно в порядку адміністративного судочинства. Наголошує, що [PERSON] уповноважив [PERSON] виключно розпоряджатися належним йому майном - приміщенням пункту діагностування легкового транспорту, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Отже [PERSON] не мав жодних повноважень на підписання договору про відшкодування збитків від 03.09.2018 року, а тому вказаний договір неукладеним та не створює будь-яких правових наслідків для відповідача. 02.10.2020 року представником Кременчуцької міської ради Полтавської області подано відповідь на заперечення. Зазначає, що відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин, зокрема належать повноваження щодо розпорядження землями територіальних громад. Кременчуцька міська рада Полтавської області у спірних правовідносинах виступає як власник земельних ділянок та з огляду на суб`єктний склад сторін та суть спірних правовідносин, вказаний спір належить до юрисдикції судів загальної юрисдикції. Вказує, що довіреною особою від імені відповідача сплачено частину суми боргу, а тому, з огляду на приписи ст. 642 ЦК України не можна вважати неукладеним договір після його часткового виконання стороною. Представник позивача Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Басай М.М. у судове засідання не з`явився, просить справу розглянути без його участі та без участі відповідача, у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві та запереченнях. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 10.04.2018 року [PERSON] , діючий від імені [PERSON] продав ТОВ «Преміум груп плюс» пункт діагностування легкового транспорту, розташований за адресою: [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці комунальної власності, площею 0,1452 га, кадастровий номер: 5310436100:06:003:0542, вид використання земельної ділянки: для розміщення, експлуатації та обслуговування майданчику відстою маршрутних мікроавтобусів біля пункту діагностики легкового транспорту. 13.09.2018 року між Кременчуцькою міської радою Полтавської області та фізичною особою-підприємцем [PERSON] від імені якого діє [PERSON] за довіреністю, посвідченою Вариводою В.В., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, зареєстрованою в реєстрі 10.07.2018 за № 3299, укладено договір про відшкодування територіальній громаді м.Кременчука збитків внаслідок використання земельних ділянок з порушенням законодавства, загальною площею 1452 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] в період з 01.05.2015 по 10.04.2018 року включно та використовуються для експлуатації та обслуговування майданчику відстою маршрутних мікроавтобусів біля пункту діагностики легкового транспорту. Підставою для укладання вищевказаного договору слугував акт по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства від 10.07.2018, затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 17.08.2018 № 1032. Згідно п. 3.1 договору відповідач зобов`язувався перераховувати кошти по збитках, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, в сумі 74066,82 грн. на спеціальний рахунок міського бюджету за графіком: до 30.09.2018 - 14813,37 грн., до 30.10.2018 - 14813,37 грн., до 30.11.2018 - 14813,37 грн., до 30.12.2018 - 14813,37 грн., до 30.01.2019 - 14813,37 грн. Як зазначає позивач, на виконання умов договору відповідачем сплачено 29626,74 грн. збитків. Залишок складає 44440,08 грн., які просять стягнути з відповідача. 22.10.2019 року [PERSON] припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Аналізуючи положення ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. 46 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язання для фізичних осіб-підприємців є те, що у випадку припинення підприємницької діяльності-фізичної особи її зобов`язання за укладеними договорами не припиняється, а залишається за нею як фізичною особою. Таким чином фізична особа відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю. За змістом ч.1, п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ч. ст. 628 ЦК України). За змістом ст.207 ЦК, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до довіреності від 06.03.2018 року НМХ № 066554, посвідченою Вариводою В.В., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, зареєстрованою в реєстрі 10.07.2018 за № 3299, [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися (з правом управління, продажу, обміну, оренди (найму)) належним йому на праві приватної власності приміщенням пункту діагностування легкового транспорту розташованого по [ADDRESS] , а також представляти інтереси з питань які будуть стосуватись його як власника вищезазначеного нерухомого майна. Як зазначає відповідач, довіреність видана 06.03.2018 року втратила свою юридичну силу, оскільки відповідач перестав бути власником майна на розпорядження яким її видано, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.04.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Вариводою В.В. Крім того, як постає з вищевказаної довіреності права представляти його інтереси щодо визначення чи погодження суми збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства [PERSON] не надавав. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що відповідач [PERSON] не підписував договір про відшкодування територіальній громаді м.Кременчука збитків внаслідок використання земельних ділянок з порушенням законодавства від 13.09.2018 р., довіреність видана на ім`я [PERSON] 06.03.2018 року втратила свою юридичну силу 10.04.2018 року після продажу майна на розпорядження яким її видано та не містить повноважень щодо визначення чи погодження суми збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства, а відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором про відшкодування територіальній громаді м.Кременчука збитків внаслідок використання земельних ділянок з порушенням законодавства від 03.09.2018 року задоволенню не підлягають. Твердження представника позивача, що вказаний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів не заслуговують на увагу, оскільки виходячи з положень чинного законодавства, земля та земельні ділянки є об`єктом цивільних прав, а територіальна громада бере участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних прав як власника земельних ділянок. Не заслуговують на увагу посилання представника позивача, що не можна вважати неукладеним договір після його часткового виконання стороною, а саме, що відповідачем сплачено частину суму боргу, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду не надано. Також, позивачем не надано розрахунку розміру завданих збитків територіальній громаді внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, внаслідок чого суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення з відповідача плати за фактичне користування земельною ділянкою з період з 01.06.2015 року по 10.04.2018 року. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати згідно ст.141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed