Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Кредитна спілка «Істок» (далі - КС «Істок») звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 11.12.2019 [PERSON] звернувся до відповідача із заявою на вступ до кредитної спілки, того ж дня, він сплатив вступний внесок та обов`язків пайовий внесок, чим набув членства у кредитній спілці. 11.12.2019 [PERSON] подав відповідачу заяву на отримання кредиту. Після розгляду поданої заяви, кредитний комітет прийняв рішення про надання кредиту члену кредитної спілки. 11.12.2019 між [PERSON] та КС «Істок» було укладено договір про споживчий кредит № ДКЛ -2 в розмірі 35000 грн. строком на 18 місяців до 11.06.2021, зі сплатою 0,001% річних за користування кредитом та 35,48 грн. щоденно - за надання кредиту, на умовах зворотності, платності, строковості, забезпеченості та цільового використання. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 11.12.2019 між КС «Істок» та [PERSON] укладено договір поруки № ДКЛ-2ДП1. Оскільки, позичальник [PERSON] свої зобов`язання по договору належним чином не виконав, у нього утворилась заборгованість перед кредитною спілкою в загальній сумі 29011,82 грн. З огляду на викладене, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про споживчий кредит № ДКЛ -2 від 11.12.2019 в розмірі 29011,82 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилась про причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, крім того шляхом розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України. Судом встановлено, що 11.12.2019 [PERSON] звернувся до КС «Істок» із заявою про вступ до кредитної спілки (а.с. 07). Відповідно до витягу з протоколу правління КС «Істок» №182 від 11.12.2019 (а.с. 28), правління прийняло рішення прийняти до членів КС «Істок» [PERSON] . 11.12.2019 [PERSON] подав заявку на отримання кредиту. 11.12.2019 між [PERSON] та КС «Істок» було укладено договір про споживчий кредит № ДКЛ -2 в розмірі 35000 грн. строком на 18 місяців до 11.06.2021, зі сплатою 0,001% річних за користування кредитом та 35,48 грн. щоденно - за надання кредиту, на умовах зворотності, платності, строковості, забезпеченості та цільового використання. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 11.12.2019 між КС «Істок» та [PERSON] укладено договір поруки № ДКЛ-2ДП1. Пунктом 2.1. Договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель та інші особи, які дали поруку по кредитному договору, відповідають перед кредитором солідарно, нарівні з позичальником, за повернення суми кредиту та нарахованих згідно умов кредитного договору зобов`язань, відшкодування збитків, у відповідності до ст.ст. 553-559 ЦК України. Наявність між позивачем та відповідачами зобов`язальних правовідносин, що випливають з кредитного договору та договору поруки підтверджені наявними у справі доказами. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за вбачається, що у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі - 29011,82 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту - 2993,24 грн., заборгованість за платою - 13127,71 грн., заборгованість по відсотках - 0,58 грн., компенсація, згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК та п. 4.7.3 кредитного договору - 6890,30, штраф - 6 000 грн. Згідно з умовами договорів позичальнику та поручителю направлялись письмові вимоги про виконання зобов`язань з метою досудового врегулювання спору, в якій пропонувалось сплатити прострочену заборгованість за кредитом (а.с. 19, 20). Вимоги про погашення заборгованості залишені відповідачами поза увагою. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. А тому, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками підлягає до задоволення в повному обсязі в розмірі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідачів слід солідарно стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 29011,82 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених ним судових витрат.

Outcome: approved