Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 серпня 2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1674. Вимоги мотивує тим, що 29.08.2017 року між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 1674. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені. Вважає, що основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів , відсутність взаєморозуміння і довір`я. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір`ю. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.09.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Просив вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 142 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 29 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1674. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7) . ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Згідно частин 3 та 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя, що має істотне значення у даній справі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved