Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстрований як за місцем проживання також його син [PERSON] . З серпня 2016 року [PERSON] не проживає у вказаному житловому будинку та місце його проживання на даний час невідоме. Наявність факту реєстрації [PERSON] в житловому будинку порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження майном. Тому [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. ІІ . Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.17). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2020 2019 року, занесеної до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик свідків (а.с.28-29). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.30). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2020 року, занесеної до протоколу судового засідання, (а.с.42-43) суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. ІІІ. Ставлення сторін до пред`явленого позову. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Про поважні причини, які перешкодили йому з`явитися у судове засідання, суд не повідомив. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинком [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 лютого 2019 року, виданого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок С.І. (а.с.27). В даному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON] , який є сином позивача. Таким чином, [PERSON] набув право користування квартирою як член сім`ї власника. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Крім того, згідно з ч.2 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. З акту обстеження фактичних умов проживання від 15 липня 2019 року, складеного депутатом Гірської сільської ради Київської області Верозуб С.В., вбачається, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] , починаючи з 2016 року (а.с.9). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] близько п`яти років назад поїхав до США та протягом останніх трьох років не приїздив до України. З батьками не підтримує зв`язок. Необхідність визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення викликана тим, що [PERSON] має намір отримати субсидію. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач є братом її чоловіка. Востаннє відповідача свідок бачила близько п`яти років тому, коли він від`їжджав з сім`єю до США. В матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б підтверджували поважність причин відсутності [PERSON] у вказаному житловому будинку. Враховуючи викладене, суд вважає за допустиме визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . VІІ. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 29 липня 2019 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. Пред`явлений ним позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved