Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту проживання із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування у якій позивач просить суд: -встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , який помер [INFO] , більше п`яти років до дня відкриття спадщини; -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер 5120886600:01:005:0168, площею 4,4013 га, що розташована на території Салганської сільської ради, масив 21-22г, ділянка [NUMBER] , та належала покійному згідно державного акту серії ЯМ № 142576 від 12.11.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 512080001004842 та земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер 5120886600:01:005:0146, площею 4,4011 га, та належала покійному згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2017 року. Подану заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер 5120886600:01:005:0168, площею 4,4013 га, що розташована на території Салганської сільської ради, масив 21-22г, ділянка [NUMBER] , та належала покійному згідно державного акту серії ЯМ № 142576 від 12.11.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 512080001004842 та земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер 5120886600:01:005:0146, площею 4,4011 га, та належала покійному згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2017 року. З 2014 року і до моменту смерті [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, позивач постійно доглядав за спадкодавцем, допомагав, разом вели домашнє господарство, проживали разом. На даний час позивач користується та володіє спадковим майном, що у відповідності зі ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття ним спадщини, а також в сенсі статті 3 СК України означає, що позивач зі спадкодавцем проживали однією сім`єю. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 13.08.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Витребувано від Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори (адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24) копію спадкової справи до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 17.08.2021 року до канцелярії суду від завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори надійшла відповідь по справі, згідно якої останній повідомляє, що спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. Ухвалою суду від 17.08.2021 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 26.08.2021 року. 26.08.2021 року сторони у судове засідання не з`явились. 17.08.2021 року від позивача [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява з проханням розгляд справи провести без його участі, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з`явився, 17.08.2021 року до суду надійшла заява Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області відповідно до якої відповідач проти задоволення позову [PERSON] не заперечує, крім того просить справу розглядати у відсутність представника Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Фактичні обставини справи. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер 5120886600:01:005:0168, площею 4,4013 га, що розташована на території Салганської сільської ради, масив 21-22г, ділянка [NUMBER] , та належала покійному згідно державного акту серії ЯМ № 142576 від 12.11.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 512080001004842 та земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер 5120886600:01:005:0146, площею 4,4011 га, та належала покійному згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2017 року. [PERSON] зазначає, що з 2014 року і до моменту смерті [PERSON] та він були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, позивач постійно доглядав за спадкодавцем, допомагав, разом вели домашнє господарство, проживали разом. На даний час позивач користується та володіє спадковим майном, що у відповідності зі ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття ним спадщини, а також в сенсі статті 3 СК України означає, що позивач зі спадкодавцем проживали однією сім`єю. Вказані обставини підтверджуються дослідженим в судовому засіданні актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним комісією у складі депутата Шабівської сільської ради Древаль В.В. від 03.08.2021 року, згідно якого комісією встановлено, що [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , вели спільне господарство, мали спільний побут, [PERSON] надавав покійному [PERSON] матеріальну допомогу у період часу з 2014 року по 2020 рік. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пункт 21: при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Підсумовуючи викладене, суд вважає встановленим факт проживання позивача з померлим [PERSON] більше п`яти років до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] . Таким чином, вимога [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем підлягає задоволенню. У відповідності до частин 1-3 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Стаття 1264 ЦК України: у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відомості про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину та заявили про намір отримати речове право на спадкове майно, у суду відсутні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Висновки за результатами розгляду справи На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими, правомірними та спрямовані на захист прав позивача та відповідач не заперечує проти вимог.

Outcome: approved