Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Згідно Розпорядження голови Великоновосілківської районної Державної адміністрації №229 від 01.06.2009 року «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» та Додатку до нього, у користуванні кожного з позивачів на території Роздольненської сільської ради, Великоновосілівського району, Донецької області з 2010 року по 2020 рік знаходились земельні ділянки, а саме: у [PERSON] -2,0 га, у [PERSON] -2,0 га, у [PERSON] -2,0 га, а всього 6 га землі. Довідкою Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району від 30.04.2020 року № 47 підтверджується, що позивач [PERSON] , також у період з 2010 року по 2020 рік мала у користуванні земельну ділянку, розміром 2,0 та на території Роздольненської сільської ради. Зазначене підтверджується також Агрономічними паспортами поля, земельної ділянки, зі схемами полів, з номерами відповідно: [PERSON] № [NUMBER] , [PERSON] № [NUMBER] , [PERSON] № [NUMBER] за 2020 рік. З 2010 року по 2015 рік позивачі самостійно обробляли вказані земельні ділянки та платили податок за користування землею. З 2015 року по 2017 рік включно позивачка [PERSON] за усною домовленістю з мешканцем с. Роздольне, Великоновосілківського району, [PERSON] віддала йому в оренду земельну ділянку, розміром 2,0 га, яка була їй виділена в користування. За вказаний період тобто за три роки оренди землі [PERSON] заплатив [PERSON] 60 000 гривень. Повіривши [PERSON] позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також, за усною угодою передали земельні ділянки розміром по 2,0 га, які раніше були передані їм в користування, в оренду [PERSON] .. Чотири земельні ділянки, які були у користуванні цих позивачів з 2017 року по 2020 рік включно орендував мешканець с. Роздольне, Великоновосілківського району, [PERSON] , проте земельний податок платили самі позивачі. Цей факт підтверджується наступними документами: 1. Розпискою [PERSON] від 02 жовтня 2017 року, в якій зазначено, що [PERSON] отримала від покупця, [PERSON] за оренду землі за три роки кошти у сумі 60000 гривень (шістдесят тисяч) гривень. 2. Розписками [PERSON] від 04.05.2020 року та від 05.05.2020 року, в яких зазначено, що [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі, відповідно 6400 гривень (шість тисяч чотириста) гривень та 1600 гривень (одна тисяча шістсот) гривень, за оренду землі, тобто загалом 8000 гривень (вісім тисяч) гривень. Таким чином відповідач повинен був, за усною домовленістю виплатити кожному з позивачів 8000 гривень за оренду 2,0 га землі за кожний рік, починаючи з 2017 року по 2020 рік, а позивачці [PERSON] - з 2015 року по 2020 рік включно. При цьому, позивачці [PERSON] - за три роки (2015-2017 роки) по 20 000 гривень за рік та за останні три роки (2017-2020 роки) по 8000 гривень за рік. Загальна сума боргу відповідача позивачці [PERSON] з 2015 року по 2020 рік включно становить 84 000 гривень (вісімдесят чотири тисячі) гривень. В дійсності відповідач заплатив [PERSON] лише 8000 гривень, (оренда земельної ділянки яка була у користуванні [PERSON] за 2020 рік), а повинен був заплатити 24000 гривень за три роки, борг відповідача позивачці [PERSON] становить 16000 гривень. [PERSON] відповідач, з власної волі заплатив 60000 гривень, за оренду 2,0 га землі, за три роки (2015-2017 роки)., що підтверджується Розпискою [PERSON] , завіреною 02.09.2017 року секретарем виконкому Богатирської сільської ради. Борг відповідача позивачці [PERSON] становить 24 000 гривень за оренду земельної ділянки відповідачем з 2017 року по 2020 рік включно. Факт оренди земельних ділянок [PERSON] також підтверджується його листом від 14.09.2020 року на ім`я [PERSON] , де відповідач вказує, що оскільки [PERSON] не є власником 2,0 га земельної ділянки, то отриманий дохід та земельний податок сплачується відповідачем. Відповідач заборгував за оренду 2,0 га землі, яка була у її користуванні, за три роки (2017-2020 роки) по 8000 гривень за рік, всього 24000 гривень (двадцять чотири тисячі) гривень. [PERSON] відповідач заборгував за оренду 2,0 га землі, яка була у його користуванні, за три роки (2017-2020 роки) по 8000 гривень за рік, всього 24000 гривень (двадцять чотири тисячі) гривень. Загальна сума боргу відповідача, [PERSON] позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] складає 16000 грн.( [PERSON] ); 24000 грн.- [PERSON] ; 24000 грн.- [PERSON] ; 24000 грн,- [PERSON] , а всього 88000 гривень (вісімдесят вісім тисяч) гривень. Просять суд стягнути з відповідача, вказані суми. 16.09.2021 р. позивачем [PERSON] надані додаткові пояснення по справі, у яких зазначено, що вона віддала у оренду земельну ділянку відповідачу по усній домовленості, він обробляв земельну ділянку, але орендну плату не сплачував у повному обсязі (а.с. 92-94). Позиція відповідача У встановлені строки та в установленому порядку відповідачем надано відзив на позовну заяву (а.с. 65-68,72). У відзиві відповідач заперечує наявність орендних відносин між ним та позивачами, зазначаючи, що відповідачі не є власниками земельних ділянок, оскільки відповідно до положень ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Вказане, з урахуванням положень ст.ст. 3,6,13,14,15,17,21 ЗУ «Про оренду землі», підтверджує відсутність укладеного договору оренди та відповідних правовідносин між відповідачем та позивачами. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Процедура судового розгляду У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] не з`явились, про дату, час місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від даних позивачів надійшла заяви про розгляд справи за їх відсутності, інтереси відповідача забезпечені участю його представника у справі, а тому судом ухвалено розгляд справи проводити за відсутністю позивачів, зважаючи на подані заяви та за відсутності відповідача на підставі п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, зазначила, що розрахунок орендної плати вираховує з розрахунку 8 000 грн. на рік, зазначила, що просить стягнути суму орендної плати за 2017, 2018, 2019 р.р. з відповідача. Вказала, що можливо сталася помилка при визначення нею у позовних вимогах суми орендної плати, натомість заяв про збільшення позовних вимог відповідно до положень ст. 49 ЦПК України не заявила. Вказала, що відповідач безпідставно користувався належною їй земельною ділянкою, уникав сплати податків, натомість вона їх сплачувала, в зв`язку з чим несла збитки. Відповідач сам ухилявся від укладання договору оренди. Зазначила, що за нею право власності на ділянку не зареєстровано (відсутній державний акт), але вона є землекористувачем, оскільки їй надавався дозвіл на розробку проектної документації. Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та наголосив, що жодних договорів оренди між сторонами не укладалося та не могло бути укладено, оскільки позивачі не є власниками земельних ділянок, дозвіл на розробку проектної документації не є правовстановлюючим документом на землю.. Відсутній кадастровий номер земельних ділянок, інші істотні умови договору оренди. Фактичні обставини, встановлені судом Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінал кримінального провадження 12020055620000079 судом встановлено наступне. Розпорядженням голови Великоновосілківської районної Державної адміністрації №229 від 01.06.2009 року «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» та Додатку до нього позивачам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою замальних ділянок, які знаходяться на території Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області: у [PERSON] -2,0 га, у [PERSON] -2,0 га, у [PERSON] -2,0 га, а всього 6 га землі (а.с. 15-16). У довідці Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району № 47 від 30.04.2020 р. зазначено, що [PERSON] в 2010-2020 р. мала земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га (а.с. 19). Для розробки проектної документації позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , були виготовлені агрохімічні паспорти (а.с. 24,25,26). Довідкою від 30.04.2020 року № 47 підтверджується, що позивач [PERSON] , також у період з 2010 року по 2020 рік мала у користуванні земельну ділянку. Аналогічна інформація вказана й у відповіді Роздольненської сільської ради від 28.07.2020 р. (а.с. 28). Як вбачається з відповіді Роздольненської сільської ради від 06.10.2020 р. № 01-19/294 стосовно земельних відносин між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , земельна ділянка, на яку вказує [PERSON] , розташована за межами населеного пункту селища Роздольне, на території Роздольненської сільської ради. Землі, що знаходяться за межами населених пунктів Роздольненської сільської ради, відносяться до земель державної власності. На даний час розпорядником земель є ГУ «Держгеокадастру в Донецькій області, а тому сільська рада не має компетенції створювати комісію по вирішенню спорів (а.с. 33). Позивачем [PERSON] сплачувався земельний податок за 2018 р., 2019 р. (а.с. 39). 31.12.2020 р. біло закрито кримінальне провадження № 12020055620000079 від 18.09.2020 р. за ст. 356 КК України позивача [PERSON] (а.с. 88-89). Згідно довідки від 25.05.2020 р., [PERSON] зазначає, що з 2018 по 2020 р. виплатив кошти в сумі 60 000 грн. за оренду земельних ділянок загальною площею 10,00 га; гроші отримала [PERSON] (а.с. 95). 14.09.2020 р. відповідач звертався до позивача [PERSON] з вимогою повернення безпідставно набутих коштів, у заяві зазначає, що незаконно обробляє земельну ділянку, розташовану на території Роздольненської сільської ради (а.с. 96). Згідно довідки від 25.05.2020 р. відповідач [PERSON] підтверджує, що [PERSON] отримала від нього 8000 грн. за 2020 р., як плату за оренду землі, в т.ч. 4000 грн. за земельну ділянку, яка належить на праві користування [PERSON] (а.с. 103). Як вбачається з розписки від 04.05.2020 р. [PERSON] отримала від [PERSON] 6400 грн. в рахунок оплати оренди землі та 05.05.2020 р. в рахунок оплати за оренду землі 1600 грн. (а.с. 21). Інші документи не мають правового значення для вирішення справи. Мотиви суду і застосовані норми права Частина 1 ст. 93 Земельного кодексу України (далі - ЗКУ) встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (ст. 125 ЗКУ). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як зазначено у ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови такого виду договору, якими є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Враховуючи наведене, позивачами не доведено факту укладання договору оренди земельних ділянок між ними та відповідачем, не обґрунтовано порядку, строків розрахунку, розміру орендної плати, яку позивачі просять стягнути з відповідача, враховуючи, що зазначені позивачами земельні ділянки не були сформованими на час виникнення спірних правовідносин. Крім того, оскільки позивачі не є власниками земельних ділянок, а власником вказаних земельних ділянок у зазначений позивачами період є Держава (а.с. 33), право користування вказаними земельними ділянками у позивачів із державою у особі відповідного органу позивачами не оформлялось, не можна казати й про наявність кондикційних зобов`язань між позивачами та відповідачем (факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої). Інтереси позивачів у даному випадку відповідачем не порушені. Висновки суду Дослідивши надані сторонами докази, проаналізувавши їх у сукупності та у логічному взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Позивачами не доведено належними, допустимими та достатніми доказами існування орендних правовідносин між ними та відповідачем, не обґрунтовано розрахунку орендної плати. Оскільки власником земельних ділянок у вказаний період у позові (2017, 2018, 2019 р.р.) була Держава, кондикційні правовідносини у позивачів із відповідачем не виникли.

Outcome: dismissed