Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належною позивачу на праві особистої власності квартирою [ADDRESS] шляхом його примусового виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття його з реєстрації з квартири. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу [PERSON] на праві особистої вланості належить квартира [ADDRESS] . В квартирі проживають позивач, відповідач (син позивача). З травня 2019 року спільне проживання з відповідачем в одній квартирі стало неможливим, оскільки з цього часу відповідач не виконує свої обов`язки по оплаті Ѕ частини комунальних послуг за користування квартирою. 26.12.2019 року позивач направила відповідачу претензію щодо сплату боргу за комунальні послуги, однак умови претензії він не виконав. Крім того, відповідач систематично порушує правила співжиття, у зв`язку з чим позивач неодноразово зверталась до поліції про притягнення його до відповідальності за сварки та погрози позивачу. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від представника позивача адвоката Леоновець А.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. В разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою мешкання відповідача. Про поважність причин неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. [INFO] народився [PERSON] . Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2113 /а.с.9/. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Бєдновим О.А. 22.11.2016 року, зареєстрованого в реєстрі № 2445 /а.с.10/. Крім того, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів /а.с. 11-13/. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02 лютого 2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та мешкають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (син) /а.с.14/. Згідно характеристики голови правління ЖБК № 34 «Алмаз» від 02.02.2020 року [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] , яка належить його матері [PERSON] . [PERSON] не своєчасно сплачує за комунальні послуги. Його мати після інфаркту важко хворіє, потребує постійного лікування, не може в повному обсязі сплачувати за комунальні послуги. Зі слів матері та сусідів відносно матері поводить себе досить грубо, висловлюється відносно неї нецензурною лайкою, принижує, постійно свариться /а.с.15/. Згідно постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2019 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП /а.с.16/. Згідно відповіді Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 13.12.2019 року № 12572/60/02-2019 на адвокатський запит встановлено, що від [PERSON] надходило звернення (відносно [PERSON] ), яке було зареєстроване до ЖЄЕ Мелітопольського ВП № 24152 від 14.09.2019 року та складено матеріал 20024 від 05.10.2019 року згідно Закону України «Про звернення громадян» /а.с.19-20/. 26.12.2019 року [PERSON] направляла поштою на адресу [PERSON] вимогу щодо сплати 4\~830 грн. 94 коп. за Ѕ частину сплачених нею комунальних послуг протягом 10 днів з моменту отримання вимоги /а.с. 22/. 28.12.2019 року вимога [PERSON] була отримана /а.с.20/. [PERSON] на теперішній час має багато захворювань, потребує постійного догляду /а.с.24-29/. [PERSON] сплачує самостійно всі витрати за комунальні послуги /а.с.30-33/. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Згідно ст.10\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ст.ст.\~12,81,89\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Стаття 41 Конституції України\~гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою\~статті 316 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями\~статті 321 ЦК України\~встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. При цьому власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Згідно із\~статтею 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення\~статті 391 ЦК України, про те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК України\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Крім того, згідно\~ст. 109 ЖК України\~виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 157 ЖК України\~членів сім`ї власника будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою\~статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно вимог\~ст. 116 ЖК України\~якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують або псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Оскільки відповідач хоч є членом сім`ї позивача, однак на теперішній час спільним побутом з позивачем не пов`язаний, поводить себе аморально відносно своєї матері, жодним чином в утриманні квартирі, її ремонті, завдає моральних страждань та негативно впливає на позивача, суд вважає, є підстави для задоволення позову у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved