Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. В листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 02 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Проте, на даний час сума аліментів у розмірі 1000 гривень становить половину від прожиткового мінімуму для дитини та є вкрай недостатньою для забезпечення повноцінного та гармонійного розвитку дитини. Тому [PERSON] просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 28000 гривень. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.33). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bpm.ko.court.\~gov.ua/sud1005 (а.с.30,35). IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що в період часу з 17 січня 2015 року по 27 грудня 2018 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2018 року (а.с.7-9). Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). На підставі заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 02 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно (а.с.7-9). Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №73245 від 02 листопада 2020 року станом на 31 жовтня 2020 року [PERSON] має заборгованість по аліментам у розмірі 28000 гривень (а.с.11). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. а. щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно з положенням ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з положенням ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З роз`яснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. б. щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини. Встановлено, що аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень не можуть у повній мірі забезпечити належний рівень його матеріального утримання та гармонійного розвитку. Зважаючи на\~те,\~що відповідно\~до ст.7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» прожитковий\~мінімуму в\~розрахунку на\~місяць на\~дитину віком\~до 6\~років становить\~з 1\~січня становить 1921 гривню. У зв`язку з цим, суд погоджується з доводами позивача, що у зв`язку з суттєвим збільшенням вартості життя, а також збільшенням розміру мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів, які на даний час сплачує відповідач є занадто низьким та не може в повній мірі забезпечити належний рівень піклування про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому, суд приходить до переконання про допустимість зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] та визначити аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. б. щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. З розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів за період з 02 липня 2018 року по 31 жовтня 2020 року вбачається, що розмір пені становить 132440 гривень. Вказаний розрахунок виконаний з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц. Разом з цим, згідно з положенням ч.1 ст.196 СК України розмір пені за прострочення сплати аліментів не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості. У зв`язку з цим, з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина у розмірі 28000 гривень, тобто у розмірі заборгованості з аліментів. До вказаного висновку суд приходить виходячи також з того, що за правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України саме на відповідача покладається обов`язок з доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, відповідач не надав свого письмового розрахунку на спростування розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем. VІІ. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1681 гривні 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved