Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, про встановлення факту того, що особа є живою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, до КЗ «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради був доставлений невідомий чоловік з явним алкогольним отруєнням, який згодом помер у відділенні лікарні. Із документів, що знаходились у такого невідомого чоловіка, була наявна тільки копія довідки соціального страхування на ім`я позивача [PERSON] , [INFO] . Оскільки невідома особа, яка померла, по явним ознакам була безхатченком, та інших документів, окрім, як довідки на ім`я [PERSON] в неї не було, і приблизний вік померлої особи співпадав з віком зазначеним у довідці виданою на ім`я [PERSON] , уповноваженими особами Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради було видано лікарське свідоцтво про смерть № 608/НЕ від 24.12.2019 року про факт смерті [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаної довідки уповноваженим відділом державної реєстрації актів цивільного стану до державного реєстру було внесено відповідний актовий запис про смерть № 51 від 09.01.2020 року. Внаслідок внесення актового запису про смерть № 51 від 09.01.2020 року, [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , призупинено пенсію, яку [PERSON] , отримує по інвалідності будучі інвалідом 1 групи з 22 квітня 2019 року. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд встановити, що він [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, є живим. Представник відповідача -2 - Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження по справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача -1 - Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник відповідача -2 - Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, у судове засідання не з`явився, надали суду заяву в якій просять розглядати справу у відсутність їхнього представника та закрити провадження по справі за відсутності предмету спору. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Кіровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, має такі анкетні дані: [PERSON] , [INFO] народження , уродженець м. Ладижинка, Уманського району, Черкаської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 06.03.2019 року. Матеріалами справи підтверджено, що згідно картки фізичної особи- платника податків, виданої ДПІ у Кіровському районі, 05.08.1997 року, позивач має такі дані: [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Матеріалами справи також підтверджено, що позивач згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України, має такі анкетні дані: [PERSON] , [INFO] народження , вид пенсії по інвалідності 1 групи, підгр.Б, загальне захворювання. Судом також достеменно встановлено, що [PERSON] , [INFO] народження , на день розгляду даної цивільної справи є живим, та таким, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою № 21/256 про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні, виданою Відділом формування та ведення реєстру території громади міста Кам`янське Кам`янської міської ради. Одночасно із цим, матеріалами справи підтверджено, що 24.12.2019 року Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, було видано лікарське свідоцтво № 608/НЕ, яким засвідчено факт смерті [PERSON] , [INFO] . Матеріалами справи також підтверджено, що на підставі лікарського свідоцтва про смерть (остаточне) № 608/НЕ від 24.12.2019 року, виданого Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), було вчинено актовий запис про смерть № 51 від 09.01.2020 року [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у віці 44 роки, причина смерті: судинне ураження головного мозку. Оскільки уповноваженим органом державної реєстрації до Державного реєстру актів цивільного стану було внесено відомості про факт смерті [PERSON] , то по відношенню до такої особи настали відповідні цивільно-правові наслідки. Зокрема, правоздатність такої особи вважається припиненою у зв`язку зі смертю, за нею не зберігаються відповідні економічні та соціальні права, у тому числі на отримання пенсії, та є припиненими її майнові права тощо. Таки чином, внаслідок вказаних дій відповідачів утворилась юридична невизначеність щодо статусу [PERSON] . У свою чергу, позивач вважає вказані дії відповідачів такими, що були вчинені без належних на те підстав, у зв`язку є істотно порушеними, у тому числі, цивільні права, вказаної особи. Зазначене обумовлює наявність між сторонами відповідного правого спору, що підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Суд зазначає, що право людини на життя, є невід`ємним, невідчужуваним, непорушним та підлягає безумовному захисту з боку держави. Одним із видів державного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав є захист цивільних прав та інтересів судом. Так, статтею 55 Конституції України прямо передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У Рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) вказано, що частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Незважаючи на внесені зміни до Конституції України Законом України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», вказане Рішення Конституційного Суду України не втратило свого значення. Рішення Конституційного Суду України від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) має висновки про те, що судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Аналіз вищевказаних положень закону дає можливість дійти висновку про те, що як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати судовий захист прав і свобод людини і громадянина, тобто саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до зазначених вище конституційних норм, право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Одним із засобів усунення юридичної невизначеності, що виникає внаслідок відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання, є визнання особи безвісно відсутньою та оголошення її померлою. Як наслідок, чинним законодавством України врегульовано переважну більшість проблемних ситуацій, що можуть виникнути внаслідок виникнення таких обставин, зокрема на процесуальному рівні врегульовано процедуру скасування рішення про оголошення фізичної особи померлою. Разом із цим, чинне законодавство не закріплює відповідного процедурного механізму поновлення статусу живої фізичної особи, у тому випадку, якщо компетентні органи виконавчої влади з помилкових мотивів прийняли рішення про реєстрацію факту смерті такої особи. Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Таким чином, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. При цьому, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Дослідженні судом докази по даній справі, дозволяють дійти суду висновку, що саме через помилку, допущену співробітниками Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради під час ідентифікації померлої особи, та видачі вказаного свідоцтва про смерть, позивач вважається померлим. На думку суду, єдиним ефективним способом поновлення в правах позивача по справі є встановлення у судовому порядку юридичного факту того, що [PERSON] є живим. Оскільки встановлення такого юридичного факту у судовому порядку дозволить уповноваженому державному реєстратору на підставі судового рішення внести відповідні зміни до бази даних Державного реєстру актів цивільного статну щодо відомостей, які стосуються [PERSON] , що, у свою чергу, дозволить поновити правоздатність такої особи, та відновити відповідні соціальні права, у тому числі право на отримання пенсійних виплат у зв`язку із інвалідністю. Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, та необхідності встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] , є живим. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв`язку із чим, суд стягує на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляд судового збору в розмірі 840 грн. 00 коп. по 420 грн 00 коп. із кожного відповідача окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved