Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 09.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину та просила стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина [PERSON] в сумі 7184 грн., мотивуючи тим, що дитина має вади зору, відповідно до висновку спеціаліста йому встановлено діагноз «міопія середнього ступеня, складний міопічний астигматизм обох очей», на його лікування нею понесені витрати в загальному розмірі 14368 грн. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню 50% фактично сплаченої нею суми, а саме 7184 грн. Аргументи учасників справи Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, згідно її усних та письмових пояснень відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, має матеріальну можливість сплатити 1/2 частину фактично понесених нею витрат на лікування сина, по теперішній час працює на судах іноземних власників, отримує заробітну плату моряка, про що свідчать зібрані у справі докази щодо перетину державного кордону, підтвердження кваліфікації, крім того, отримує пенсію, має задовільний стан здоров`я. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що відповідач є її сином, який за рішенням суду сплачує аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , коштів на оплату додаткових витрат не має, оскільки на даний час не працює, є пенсіонером, має поганий стан здоров`я, несе витрати на своє лікування, здійснює за нею догляд. Позивачка чинить перешкоди у спілкуванні батька із сином. Згідно усних пояснень відповідача, наданих у підготовчому судовому засіданні, та письмових заперечень від 10.02.2020 року відповідач на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2013 року сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 грн., що з урахуванням індексації становить 2100 грн., вважає, що його зобов`язання по утриманню дитини виконані в повій мірі та є достатнім для забезпечення відповідного лікування дитини. Додатково пояснив, що є пенсіонером, його пенсія становить 1650 грн., постійно хворіє, у нього стійка втрата працездатності у зв`язку із захворюванням хребців, на його утриманні перебуває 77-річна мати, яка потребує постійного догляду. Стягнення додаткових витрат на дитину поставить його у тяжке становище та унеможливить задоволення особистих фізіологічних потреб (харчування, оплату комунальних послуг, інше), а також потягне заборгованість по аліментам та додаткову відповідальність у вигляді сплати пені та штрафу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження від 17.10.2007 року серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 707 (а.с. 5). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2013 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2012 року, та з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає з матір`ю, що є обставиною, яка відповідачем не оспорюється. Згідно консультативного висновку лікаря-офтальмолога ТОВ «Ексімер Одеса» від 01.11.2019 року [PERSON] встановлено діагноз «міопія середнього ступеня, складний міопічний астигматизм обох очей», рекомендовано серед іншого постійне носіння окулярів/ м`яких контактних лінз, лінз нічного носіння (а.с. 9). За комплексне діагностичне обстеження позивачкою сплачено 700 грн., що підтверджено фіскальним чеком від 01.11.2019 року (а.с. 10). Відповідно до рекомендацій лікаря-офтальмолога 02.11.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Ексімер Одеса» укладено договір № 46746/19, предметом якого є проведення Програми рефракційної терапії на обох очах, яка включає: обстеження та консультації, що необхідні для проведення рефракційної терапії, пару терапевтичних лінз та флакон розчину для обробки лінз, навчання пацієнта користуванню терапевтичними лінзами та періодичний контроль за станом лінз протягом 12 місяців, планові огляди пацієнта за схемою, вартість якої відповідно до п. 3.1 становить 12100 грн. (а.с. 7). Згідно фіскального чеку № 84426 від 02.11.2019 року за річну програму позивачкою сплачено 12100 грн. (а.с. 8). Згідно заказам № 6280 від 20.11.2019 року та № 542 від 09.12.2019 року позивачкою додатково сплачено 1658 (862 + 706) грн., що підтверджено фіскальними чеками від 23.11.2019 року та 12.12.2020 року (а.с. 11, 12). Загальна сума витрат становить 14368 (12100+700+862+706) грн. Позиція суду Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права. Згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та пропорційність. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Вислухавши позивачку, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За змістом вказаної норми, в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. В судовому засіданні встановлено, що позивачкою на обстеження та лікування дитини за рекомендацією лікаря-офтальмолога з ТОВ «Ексимер Одеса» сплачено в загальній сумі 14368 грн. Необхідність проведення обстеження та лікування дитини та їх вартість відповідачем не оспорювались. Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на матеріальну неспроможність сплатити половину вартості вищевказаної суми з огляду на те, що на теперішній час він є пенсіонером, не працює, єдиним доходом є пенсія в розмірі 1650 грн., хворіє, витрачає кошти на своє лікування, на його утриманні знаходиться непрацездатна матір, яка потребує догляду. В свою чергу, позивачка стверджувала, що відповідач має можливість сплатити заявлену суму додаткових витрат, оскільки по теперішній час працює на судах іноземних власників, окрім пенсії має дохід у виді заробітної плати моряка, який приховує від суду, мати відповідача також має самостійний дохід у виді пенсії та коштів, які надходять на її банківські рахунки, отже вона не перебуває на утриманні відповідача, стан здоров`я відповідача задовільний. Згідно довідки Ізмаїльського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.01.2020 року та довідки про доходи від 03.02.2020 року [PERSON] перебуває на обліку з 16.09.2019 року та отримує пенсію за вислугу років, яка станом на січень 2020 року складає 1650,28 грн. (а.с. 31, 32), що перевищує встановлений ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який за відповідний період становив 1638 грн. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.03.2020 року та 28.07.2020 року [PERSON] в період з 24.10.2018 року по 27.07.2020 року періодично перетинав державний кордон України, останній виїзд 19.06.2020 року (а.с. 68, 139). Згідно інформації Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України від 30.03.2020 року [PERSON] останній раз звертався до Ізмаїльської регіональної філії Інспекції у 2019 році з метою підтвердження звання механіка другого розряду та отримав протокол засідання Державної кваліфікаційної комісії від 12.07.2019 року № 0147/2018/01-М (а.с. 93-106). Відповідно до інформації Державної служби морського та річкового транспорту України (Морська адміністрація) від 03.04.2020 року на ім`я [PERSON] 23.07.2019 року видано підтвердження до диплому моряка механіка другого розряду № 10005/2014/1, термін дії до 12.07.2024 року (а.с. 108-119). Згідно листа КНП «Дунайської обласної лікарні» Одеської обласної ради від 18.03.2020 року [PERSON] звертався до консультативно-діагностичного відділення 16.08.2019 року з приводу медичного огляду для роботи механіком в приватній фірмі, був обстежений та оглянутий вузькими спеціалістами та надано висновок про придатність до роботи механіком на 12 місяців. 11.02.2020 року зареєстровано звернення до уролога з діагнозом «доброякісна гіперплазія передміхурової залози 1 ст., хронічний простатит», призначено обстеження (а.с. 64). Відповідно до заказу Незалежної медичної лабораторії «Смартлаб» від 12.02.2020 року відповідачем сплачено 609,10 грн., що підтверджено фіскальним чеком від 12.02.2020 року (а.с. 43). За призначенням лікаря-уролога від 18.02.2020 року відповідачем придбано медичні препарати в загальній сумі 713 (166+547,60) грн., що підтверджено фіскальними чеками від 19.02.2020 року та 23.02.2020 року (а.с. 44). У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності свідчать про те, що відповідач має можливість періодично виїжджати за кордон, підтверджує кваліфікацію та проходить медогляди для роботи механіком в приватній фірмі, за висновками медоглядів є придатним до роботи, що спростовує твердження відповідача щодо тяжкого матеріального стану та поганого стану здоров`я, який потребує значних витрат на лікування. До наданих відповідачем доказів відвідування лікаря-уролога у лютому 2020 року та витрат на обстеження та придбання ліків за його призначенням суд ставиться критично з огляду на те, що відповідач звернувся до лікаря після пред`явлення позову до суду, до цього з середини 2018 по лютий 2020 року (а.с. 35-40) звертався до лікарів лише з метою проходження медогляду для роботи механіком у приватній фірмі. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивачки про те, що мати відповідача [PERSON] має дохід у виді грошових коштів, які надходять на банківські рахунки, та не перебуває на утриманні відповідача (а.с. 66, 69, 77, 92, 121, 140-142, 159, 161-163). Разом з цим, згідно з довідкою Ізмаїльського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України від 23.03.2020 року [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію в розмірі 2217,71 грн. щомісячно (а.с. 74), що перевищує встановлений ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який з липня 2020 року становить 1712 грн., що спростовує доводи відповідача про те, що його мати перебуває на його утриманні. Належних та допустимих доказів того, що мати відповідача потребує догляду та відповідач несе додаткові витрати у зв`язку з доглядом за матір`ю, суду не надано. З урахуванням наданих в судовому засіданні пояснень сторін, зібраних у справі доказів, з огляду на передбачений ст. 185 СК України обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 1/2 частина фактично сплачених нею додаткових витрат на лікування неповнолітнього [PERSON] в сумі 7184 (14368/2) грн. Істотних обставин для стягнення з відповідача додаткових витрат у розмірі, меншому, ніж заявлено позивачкою, або звільнення від їх сплати, судом не встановлено. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved