Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. Представник позивача адвокат Дягілев В.В. в інтересах [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Лікарняна аптека» в якому просить: - стягнути з КП «Лікарняна аптека» на користь позивача заборгованість по заробітній платі за березень, квітень 2020 року у розмірі 9579,72 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять гривень) 72 копійки; - стягнути з КП «Лікарняна аптека» на користь позивача грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 9343,40 (дев`ять тисяч триста сорок три гривні) 40 копійок; - стягнути з КП «Лікарняна аптека» на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 14661,82 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят одна гривня) 82 копійки; - стягнути з КП «Лікарняна аптека» на користь позивача моральну шкоду у сумі 2000 (дві тисячі) гривень; - стягнути з КП «Лікарняна аптека» на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок. 2. Представник позивача заявлені вимоги мотивує тим, що 24 квітня 2017 року позивач була прийнята на роботу до Комунального підприємства «Лікарняна аптека» на посаду фармацевта 7 (сьомого) розряду, що підтверджується записом у трудовій книжці. 07 травня 2020 року її було звільнено із займаної посади за згодою сторін згідно п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України, про що зроблено запис у трудовій книжці. На час звільнення позивача з роботи, відповідачем КП «Лікарняна аптека» не було сплачено заборгованість по заробітній платі за березень, квітень 2020 року у розмірі 9579,72 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять гривень) 72 копійки. Розрахунок заборгованості по заробітній платі проведений на підставі довідки роботодавця про доходи та виписки банку по надходженням по рахунку. Разом з тим, з моменту прийняття позивача на роботу і по день її звільнення, нею не використано 31 (тридцять один) день щорічної відпустки, за які відповідач також з нею не розрахувався при звільненні. Після звільнення позивача із займаної посади, вона неодноразово зверталася до керівництва КП «Лікарняна аптека» з проханням виплатити їй заборгованість по заробітній платі, а також грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки. Натомість, в порушення приписів вищевказаних норм законодавства та ігноруючи її законні вимоги, відповідач до теперішнього часу відмовляється виплатити їй заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористані нею дні щорічної відпустки. З огляду на вищенаведене позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, оскільки останнім істотно порушені трудові права, передбачені ст.43 Конституції України, ст.ст. 47,83,116 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про відпустки». На момент пред`явлення позову до суду, сума грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки складає 9343,40 (дев`ять тисяч триста сорок три гривні) 40 копійок та сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 14661,82 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят одна гривня) 82 копійки. Внаслідок несвоєчасної виплати позивачу заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, були істотно порушені трудові права, що призвело до погіршення її майнового стану, залишення сім`ї без засобів до існування, втрати нормальних життєвих зв`язків. Все це завдає позивачу моральних страждань, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Моральну шкоду позивач оцінює в 2000 (дві тисячі) гривень. Відтак, з метою захисту своїх порушених трудових прав, позивачу необхідно у судовому порядку стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за час затримки розрахунку. У позасудовому порядку вирішити це питання, є неможливим. 3. Відповідач до суду відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 22) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2020 року, цивільну справу № 496/2576/20, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 03 липня 2020 року було прийнято до провадження цивільну справу та призначену справу в порядку спрощеного позовного провадження. 7. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 8. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України) та в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 9. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 10. Судом встановлено, що наказом № 2-К від 21 квітня 2017 року позивача було прийнято на роботу до Комунального підприємства «Лікарняна аптека» на посаду фармацевта 7 (сьомого) розряду та наказом № 31 від 07 травня 2020 року позивача було звільнено з займаної посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці серії [NUMBER] . (а.с. 5-6) 11. З довідки про доходи, виданої КП «Лікарняна аптека» від 05 травня 2020 року вбачається, що позивач за період з 01 травня 2019 року по 30 квітня 2020 року отримала заробітну плату загальна сума якої становить 106\~997,45 гривень. З вказаної довідки вбачається, що позивачці призначено до виплати за березень та квітень 2020 року заробітна плата у розмірі 18 111 грн. 45 коп. (а.с. 7) 12. З виписки по картці Акціонерного товариства «ПриватБанк» № 5GJPDF9OJ8M3SQU від 16 червня 2020 року, вбачається, що позивачці станом на 16 червня 2020 року було нараховано заробітну плату за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року у сумі 18 199,66 гривень із зазначенням «заробітна плата за першу половину березня 2020 року». Виходячи з чого заборгованість по виплаті заробітної плати відповідача за березень, квітень 2020 року перед позивачкою становить 9579,72 грн. (а.с.8) 13. Відповідно до наданих позивачем розрахунків від 26 червня 2020 року вбачається, що сума грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки складає 9343,40 гривень та сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 14661,82 гривень. (а.с. 9-10) V. Оцінка Суду. 14. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 15. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 16. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. 17. Згідно зі ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. 18. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. 19. Враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачкою підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає можливим стягнути її. 20. Крім цього, позивачка зазначає, що з моменту прийняття її на роботу і по день її звільнення, нею не використано 31 днів щорічної відпустки за які відповідач також з нею не розрахувався при звільненні. 21. Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. 22. Відповідно до п. 2 розділу І та п. 7 розділу ІV Постанови Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Нарахування виплат за час щорічної відпустки, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року (за винятком святкових і неробочих днів). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. 23. Позивачка, відповідно до вказаних положень, долучила до позовної заяви розрахунок суми компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, згідно якого: -період з травня місяця 2019 року - по квітень місяць 2020 року складає розрахунковий період для розрахунку компенсації за невикористані дні щорічної відпустки; -сума заробітної плати за період з травня місяця 2019 року - по квітень місяць 2020 року становить 106997,45 грн. (сумарний заробіток за 12 місяців, згідно довідки про доходи позивачки); -середньомісячна заробітна плата становить: 106997,45 грн. (сумарний заробіток за 12 місяців) : 366 календарних днів року (з вирахуванням святкових і неробочих днів) = 301,40 грн.; -компенсація за невикористані дні щорічної відпустки становить: 301,40 грн. (середньоденна заробітна плата) х 31 (число календарних днів відпустки) = 9343,40 грн. 24. Дослідивши вказаний розрахунок, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 9343,40 грн. 25. Одночасно, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 14661 грн. 82 коп. 26. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. 27. Згідно до п. 2 розділу І та п. 8 розділу ІV Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. 28. З долученого позивачкою розрахунку вбачається, що: -середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є періодом з 07 травня 2020 року по 26 червня 2020 року; -розрахунковим періодом є: березень 2020 року - квітень 2020 року (42 робочих дні); -заробітна плата за два місяці: березень 2020 року - квітень 2020 року = 10110,69 грн. + 8000,76 = 18111,45 грн.; -середньоденна заробітна плата розраховується як: 18111,45 грн. (заробітна плата за два місяці) : 42 (кількість робочих днів) = 431,23 грн.; -кількість робочих днів за період з 07 травня 2020 року по 26 червня 2020 року становить: 15+19 = 34 (робочих днів); -сума середнього заробітку за час затримки розрахунку виходить з наступного: 431,23 грн. (середньоденна заробітна плата) х 34 (робочих днів) = 14661,82 грн. 29. Судом встановлено, що вказаний розрахунок є вірним та розрахований відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», а тому позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача на її користь суми середнього заробітку за час затримки розрахунку на час звернення з позовом до суду обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 30. Позивачка зазначає, що неправомірні дії відповідача призвели до погіршення її майнового стану, залишення сім`ї без засобів до існування, втрати нормальних життєвих зв`язків. Все це завдало їй моральних страждань, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. 31. Право на компенсацію моральної шкоди - це можливість людини, якій заподіяно таку шкоду внаслідок порушення прав чи свобод, вимагати від порушника його обов`язку вчинити певні дії, спрямовані на усунення або ж послаблення в неї негативних психічних станів та процесів, викликаних (внаслідок цього порушення). 32. Оскільки, не виплата відповідачем позивачці заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки призвела до погіршення її матеріального стану, залишення її без засобів до існування, призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, а тому суд,

Outcome: approved