Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26 лютого 2010 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час подружнього життя вони з відповідачем переконались, що в них немає спільних інтересів, вони мають різні погляди на сімейне життя, на шлюб, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки припинилися більше року тому, почуття любові та поваги один до одного втрачені. Вважає, що шлюб з відповідачем є формальним, оскільки особисті відносини між ними мають переважно негативний характер, між ними відсутнє навіть нормальне сілкування. Його неодноразові намагання налогодити нормальні стосунки не дали жодних позитивних результатів. Такі стосунки негативно впливають на морально-психологічний стан в сім`ї, тому вважає, що збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Подальше проживання разом та збереження шлюбу стало неможливим, на примирення не погоджується, просив прийняти рішення про розірвання шлюбу. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 27 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 27 січня 2019 року сторонам було надано шестимісячний строк для примирення. Аргументи учасників справи У судове засідання, призначене по спливу строку для можливого примирення, позивач та представник позивача не з`явилися, в поданій до суду заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі та за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач не з`явилася до суду, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Фактичні обставини справи Судом встановлені наступні факти. Сторони перебувають у шлюбі з 26 лютого 2010 року, є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області 26 лютого 2010 року, свідоцтв про народження: серії [NUMBER] ,виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області 10 серпня 2010 року, серії [NUMBER] , виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 8 червня 2017 року. Встановлено, що між сторонами, як подружжям, фактично не існує сімейних стосунків. Шлюбні відносини між подружжям припинені через різні погляди на сімейне життя, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони не змогли створити в сім`ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги один до одного. Відсутність взаєморозуміння та поведінка кожного з подружжя призвели до втрати почуття поваги та любові між ними. Сторони не проживають разом з листопада 2019 року, з цього часу шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наміру на збереження сім`ї не має. Мотиви та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. За правилами ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сім`я розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу судом були застосовані заходи щодо примирення подружжя. Наданий строк для примирення сплив, проте примирення подружжя не відбулося. Додаткові заходи щодо примирення подружжя є непотрібними. Рішення позивача про небажання збереження шлюбу є категоричним, викликане обґрунтованими причинами. Розлад в сім`ї не носить тимчасового характеру, спільне сумісне життя подружжя стало неможливим. Висновки за результатами розгляду Встановлені обставини вказують на можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними. Судом встановлено що, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. При подачі позову позивачем було сплачено 768 гривень 40 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та згідно з правилами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved