Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи. Позивач - [PERSON] звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області до Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на: - житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого входить: одноповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 78,4 кв.м, житловою площею 50 кв.м, Літня кухня «Б», Комора «В», Комора «Г», Курник «Д», Стодола «Е», Стайня « Є», Ворота №1, Криниця № 2, Огорожа»3; - земельну ділянку площею 0,8466 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288400:01:001:0656, що розташована на території Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; - земельну ділянку площею 3,3008 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288400:01:001:0048, що розташована на території Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна. Позивач вважає, що саме він повинен успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за заповітом, спадщину належним чином прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з ним. [PERSON] після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 16.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 12.08.2019 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області підготовче засідання в даній цивільній справі відкладено з підстав зазначених в п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав позивача для оформлення документів щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з вищевказаних земельних ділянок та житлового будинку, які належали померлому [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - представник Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву у якому вказав, що позов визнає повністю з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 82 років в [ADDRESS] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №11. Ще за життя померлому належали: - житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого входить: одноповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 78,4 кв.м, житловою площею 50 кв.м, Літня кухня «Б», Комора «В», Комора «Г», Курник «Д», Стодола «Е», Стайня «Є », Ворота № 1, Криниця №2 , Огорожа»3, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» від 03.06.2019 року №158, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2 під реєстровим №118, згідно якої житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] , належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, яке видане 26.12.2002 року, Швейківською сільською радою, згідно рішення виконавчого комітету Швейківської сільської ради від 26.12.2002 року за №69, довідкою від 18.02.2016 року №136 видану виконкомом Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області; - земельна ділянка площею 0,8466 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288400:01:001:0656, що розташована на території Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що підтверджується інформацією Відділу Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 03.11.2016 року №653/86-16 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка належала [PERSON] , довідкою від 18.02.2016 року №136 видану виконкомом Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102829212016, сформованого 08.11.2016 року; - земельну ділянку площею 3,3008 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288400:01:001:0048, що розташована на території Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], що підтверджується інформацією Відділу Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 03.11.2016 року №653/86-16 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка належала [PERSON] , довідкою від 18.02.2016 року №136 видану виконкомом Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102829192016, сформованого 08.11.2016 року. Згідно складеного [PERSON] . 11.11.2002 року в [ADDRESS] заповіту, посвідченого секретарем Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за №202, останній на випадок своєї смерті заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати йому на день її смерті по Закону - [PERSON] . У відповідності до довідки від 18.02.2016 року №136, виданої виконкомом Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, встановлено, що [PERSON] проживав по [ADDRESS] де і помер [INFO] . До дня смерті [PERSON] проживав разом із своїм сином [PERSON] - позивачем по справі. Згідно інформації наданої Монастириською державною нотаріальною конторою від 24.07.2019 року №431/01-16 встановлено, що станом на 24.07.2019 року свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не видавались. Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та свідоцтво про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями в [ADDRESS] - втрачено, про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Вісті Придністров`я» від 22.09.2017 року. В зв`язку з втратою вищевказаних правовстановлюючих документів, нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій у відповідності до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори від 14.06.2019 року №352/01-16. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В зв`язку з вищевказаним суд дійшов висновку, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] який помер [INFO] , як спадкоємець за заповітом, та особа, яка на час смерті спадкодавця та відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується Довідкою виданою виконкомом Швейківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 19.02.2016 року за №136. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на будинковолодіння та державного акту на право власності на землю, позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується відмовою нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину. Втрата оригінала правовстановлюючого документа, а саме Свідоцтва про право власності, яке видане 26.12.2002 року, Швейківською сільською радою, згідно рішення виконавчого комітету Швейківської сільської ради від 26.12.2002 року за №69, підтверджується повідомленням розміщеним позивачем в засобах масової інформації, а саме в газеті «Вісті Придністров`я» від 22.09.2017 року. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним в позовній заяві щодо спадщини у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, а отже, позивач [PERSON] має право на прийняття спадщини за заповітом у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями. Щодо спадкування позивачем вказаних в позовній заяві земельних ділянок, суд зазначає наступне. Як слідує з матеріалів справи оригінали Державних актів на земельні ділянки були втрачені. На даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку міг лише її власник. Окрім цього, з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, судом встановлено, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стало причиною неможливості [PERSON] реалізувати своє право на спадщину (оформлення свідоцтва про право на спадщину) згідно заповіту після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки. На підставі викладеного

Outcome: approved