Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулося з позовом до суду, у якому просить стягнути з відповідача 726,69 грн. заборгованості за використану послугу з центрального опалення та підігріву холодної води, мотивуючи тим, що позивач надає відповідачам відповідні комунальні послуги, а відповідачі їх отримують і у них виникла заборгованість за період з 01.02.2004 р. по 30.04.2013 р. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та можливості ухвалення заочного рішення, у разі відсутності відповідача. Від представника відповідачів надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначено, що позовні вимоги не визнають відповідачі та просять в їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши і зваживши всі доводи, що наведені в матеріалах справи приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надавало відповідачам послуги з центрального опалення та підігріву холодної води, за адресою: [ADDRESS]. Власниками вказаної квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON], який є споживачем житлово-комунальних послуг згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Станом на 30.04.2013 року у відповідача створилась заборгованість перед позивачем у розмірі 726,69 грн. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше встановлено договором або законом. У відповідності із ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги, в т.ч. теплову енергію, береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. У відповідності зі ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно із п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісяця. Згідно п.18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженихпостановою КМ України №630 від 21.07.2005 року плата за житлово-комунальні послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком, якщо договором не встановлено інший строк. [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучі зобов'язаними своєчасно сплачувати надані послуги, в односторонньому порядку в таких місяцях та роках як: 02.2004 р. по 12.2004 р., 03.2005 р., 06.2005 р., 11.2006 р. - 12.2006 р., 08.2007 р., 09. 2007 р, 12.2007 р., 03.2008 р., 05.2008 р., 09.2008 р., 10.2008 р., 07.2009 р., 10.2009 р. не в повному обсязі виконували свої обов'язки, чим порушили права та інтереси позивача. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. 16.07.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова був виданий судовий наказ по справі за заявою КП «Харківські теплові мережі» щодо стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суми заборгованості. 20.01.2014 р. за заявою представника відповідачів, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова судовий наказ скасовано, так як між сторонами вбачається спір про право. Представником відповідачів заявлено клопотання щодо застосування строків позовної давності в три роки до заявлених позовних вимог. Як вбачається з позовних вимог, заборгованість, яка виникла за період з 01.02.2004 р. по 31.10.2009 р. стягненню не підлягає, тому що виникла поза межами періоду, встановленого законодавством щодо трьох річного строку позовної давності. А тому суд вважає, що стягненню з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача підлягає сума заборгованості за надані послуги за опалення та теплопостачання в межах строків позовної давності за період з 20.05.2011 року по 20.05.2014 року (по день звернення до суду) за відрахуванням вищевказаних сум у розмірі 2,78 грн., а саме: 0,05 грн. за червень 2011 р. та 2,73 грн. за жовтень 2012 року. Також, судом встановлено, що відповідачі своєчасно та в повному обсязі сплачують комунальні послуги, що підтверджується квитанціями з відмітками банку. З наведених вище підстав суд вважає, що позовна заява щодо стягнення суми заборгованості з відповідача підлягає частковому задоволенню в межах строків позовної давності. У відповідності зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначенням строку виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовною давності, про застосування якої заявлено стороною у порі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 215 ЦПК України у резолютивній частині судового рішення має бути вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, стягненню з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 0,93 грн.

Outcome: partial