Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В травні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя [PERSON] з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини та сумісне проживання між ними фактично припинено, наміру зберегти сім`ю немає. Тому, [PERSON] просить розірвати шлюб. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, якою розгляд справи просить здійснити за її відсутності та наполягає на задоволенні позову (а.с.32). Відповідач у судове засідання також не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.17-18). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.28). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 12 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №103 (а.с.8). Від подружнього життя [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.9). V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved