Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу 30874,47 грн. витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування, у т.ч. 29984,47 грн. проведеної виплати, 890 грн. витрат на оплату послуг аварійного комісара. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з вини [PERSON] 23.12.2014 р. сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Для визначення розміру майнового збитку власнику пошкодженого автомобіля було залучено аварійного комісара та витрачено 890 грн. на оплату його послуг. Розмір матеріального збитку був визначений в сумі 35981,36 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника наземного транспортного засобу застрахована не була, за заявою власника автомобіля [NUMBER], поданої на підставі страхового поліса №АІ/1329379 з терміном дії з 13.07.2014 р. по 12.07.2015 р., позивач 17.03.2015 р. здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в сумі 29984,47 грн. Тому, на підставі ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. В судових засіданнях представник позивача позов підтримав з аналогічних мотивів. Відповідач в судовому засіданні 04.11.2015 р. позов визнав, підтвердив, що його цивільно-правова відповідальність як власника наземного транспортного засобу застрахована не була і він був визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась 23.12.2014 р. В судове засідання 18.11.2015 р. відповідач не зявився, хоча повідомлявся по час та місце розгляду справи під розписку. Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. 23.12.2014 р. близько 09:15 год. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Хмельницький по вул. Кам'янецькій в районі буд. №62, порушивши правила дорожнього руху, допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], належним [PERSON], під керуванням [PERSON] [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19.01.2015 р. у справі №686/828/15-п, яка набрала законної сили 04.02.2015 р. Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів власника автомобіля [NUMBER] була застрахована відповідно до страхового поліса №АІ/1329379 з терміном дії з 13.07.2014 р. по 12.07.2015 р. Цивільно-правова відповідальність відповідача на дату дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 24.12.2014 р., відомостями з централізованої бази даних МТСБУ. Згідно із звітом №1/0602 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля [NUMBER], проведеної 30.01.2015 р., вартість матеріального збитку визначена в сумі 35981,36 грн. Наказом МТСБУ №1359 від 17.03.2015 р. «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]» наказано сплатити потерпілому відшкодування в сумі 29984,47 грн. Ця сума була сплачена потерпілому платіжним дорученням №1359 від 20.03.2015 р. 23.03.2015 р. Окрім того, згідно із актом №10940 від 26.01.2015 р., позивач отримав від ТзОВ «Експертно - ассистуюча компанія «Довіра» роботи дослідження КТЗ BMW Х-5 реєстраційний номер [NUMBER] на суму 890 грн. Відповідний рахунок №10940 від 18.02.2015 р. був оплачений позивачем платіжним дорученням №9819 від 02.03.2015 р. 26.01.2015 р. та 30.03.2015 р. позивач скеровував відповідачу регресну вимогу на сплату вказаної суми. Ця вимога виконана не була. Відповідно до пунктів 41.1., 41.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином позов слід задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати позивача на сплату судового збору в сумі 1218 грн. Окрім того, позивач просить стягнути сплачені витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до витрат, повязаних із розглядом судової справи. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, факт понесення позивачем витрат на правову допомогу документально не підтверджений. Ст. 9 контракту про надання правової допомоги №82 від 31.01.2013 р. передбачає оплату послуг виконавця протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами акту про виконані роботи. Аналогічне положення міститься і в п. 2 Додаткової угоди №10 від 20.05.2015 р. Однак, акт про виконані роботи суду не наданий, як і докази оплати позивачем витрат на правову допомогу. У звязку із цим зазначена сума стягненню не підлягає.

Outcome: approved