Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 24.09.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 52135,45 грн. та 3% річних у розмірі 6236,00 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання. Ухвалою від 03.10.2019 року провадження у справі відкрито. 26.11.2018 року представником відповідача [PERSON] адвокатом [PERSON] до суду було подано відзив, в якому представник відповідача частково визнав позовні вимоги, а саме на суму 15571,87 грн., з яких: інфляційні втрати 12730,27 грн., 3% річних 2481,60 грн. 25.02.2019 року представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника з зазначенням банківських реквізитів позивача для належного виконання рішення суду. При цьому стороною позивача відповідь на відзив не надана та будь-яких заперечень щодо заяви про застосування строків позовної давності також не надано. 26.02.2019 року представником відповідача [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що вироком Київського районного суду м. Одеси по справі №1512/5695/2012 від 20.12.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто кошти в сумі 37376,00 грн. Однак вказану заборгованість з відповідача в примусовому порядку було стягнуто лише 06.04.2018 року. Враховуючи прострочення у виконанні грошового зобовязання відповідачем було порушено право позивача на своєчасне отримання коштів за рішенням суду, в звязку з чим позивач звертається до суду для відшкодування матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації за користування відповідачем утримуваними грошовими коштами. У відзиві на позов представник відповідача наполягає на застосуванні строку позовної давності, оскільки вирок, на підставі якого з відповідача були стягнуті грошові кошти, набрав законної сили 08.01.2013 року, в звязку з чим грошове зобовязання по сплаті позивачу грошових коштів у розмірі 37376,00 грн. виникло у відповідача саме 08.01.2013 року. Вказаний обовязок був виконаний відповідачем 06.04.2018 року, що є датою припинення грошового зобовязання відповідача. Враховуючи зазначене представник відповідача зазначає, що задоволенню підлягають вимоги по стягненню з відповідача 3% річних за період з 24.09.2015 року по 06.04.2018 року та по стягненню з відповідача інфляційних втрат за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року. Відповідні розрахунки додані до відзиву на позовну заяву. Також у відзиві представник відповідача просить зазначити в рішенні номер рахунку, на який необхідно сплатити грошові кошти та вирішити питання щодо розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до вироку Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2012 року визнано [PERSON] винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 37376,00 грн. /а.с.19-21/. 08.02.2013 року на підставі вказаного вироку суду було видано виконавчий лист та 24.11.2015 року відкрито виконавче провадження ВП №49428318. З свідоцтва про шлюб серії І-ФП №132699 від 12.11.2016 року, виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вбачається, що [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на «Боровицька». З постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №49428318 від 06.04.2018 року вбачається, що фактично виконано рішення згідно з виконавчим документом, борг та виконавчий збір та витрати сплачено в повному обсязі /а.с.13-14/. IV. [PERSON], ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ [PERSON] СУДУ В ході судового розгляду справи судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Одеси по справі №1512/5695/2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 37376,00 грн. Вказаний вирок набрав законної сили 08.01.2013 року, в звязку з чим суд погоджується з думкою представника відповідача [PERSON] щодо того, що саме 08.01.2013 року є днем, з якого у відповідача виникло зобовязання по сплаті грошових коштів у вказаному розмірі. При цьому з матеріалів справи вбачається, що вказане зобовязання було припинене його виконанням 06.04.2018 року. З матеріалів справи також вбачається, що позивач [PERSON] відповідно до поштового штампу на конверті /а.с.23/ звернулась до суду з позовом 20.09.2018 року. За таких обставин, з урахуванням заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, період, за який підлягають стягненню з відповідача 3% річних та інфляційні втрати, становить з 20.09.2015 року по 06.04.2018 року. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням часткового визнання позовних вимог відповідачем та заяви про застосування строків позовної давності, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. При цьому суд погоджується з наданими представником відповідача розрахунками щодо розміру грошової суми, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON], а саме 15571,87 грн., з яких: інфляційні втрати 12730,27 грн., 3% річних 2481,60 грн. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням сплати позивачем мінімального розміру судового збору при поданні позовної заяви, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 704,80 грн. VІІ.ВСТАНОВЛЕННЯ ПОРЯДКУ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи, що у відзиві представник відповідача просить зазначити в рішенні номер рахунку, на який необхідно сплатити грошові кошти, а також зазначення в заяві від 25.02.2019 року стороною позивача банківських реквізитів для належного виконання рішення, суд вважає доцільним встановити порядок виконання рішення суду шляхом зарахування відповідачем грошових коштів на рахунок позивача з зазначеними в заяві реквізитами.

Outcome: partial