Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 15 квітня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті батька [PERSON] . 2.\~Позов обґрунтований\~тим,\~що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після\~його смерті\~відкрилась спадщина\~на належне\~йому майно,\~що складається\~із: права власності на житловий будинок загальною площею 36,51 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , яке належало померлому, згідно реєстраційного посвідчення від 04 листопада 1993 року, виданого на підставі договору купівліпродажу посвідченого Шумською державною нотаріальною конторою 26 жовтня 1993 року реєстровий номер 1113. Позивач у позові вказує, що будучи спадкоємцем першої черги, відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, він прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживав з ним до дня його смерті, що підтверджується довідкою Великодедеркальської сільської ради № 85 від 26 лютого 2020 року. Також зазначає, що у встановлений законом строк, він звернувся до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій і рекомендацію звернутися до суду за захистом своїх прав до суду. На підставі\~викладеного,\~позивач просить\~позов задоволити та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] . ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 30 квітня 2021 року, у зв`язку із неявкою сторін підготовчий розгляд відкладено на 17 травня 2021 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 31 травня 2021 року. 5. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 7.\~ [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 20 вересня 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 31, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого\~20\~вересня 2016\~року Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області. 8. На день смерті померлому належало спадкове майно, що складається із права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . 9. Згідно реєстраційного посвідчення від 04 листопада 1993 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Шумською державною нотаріальною конторою 26 жовтня 1993 року реєстровий номер 1113, вбачається, що житловий будинок з надвірними побудовами, яке розташовано в [ADDRESS] належить [PERSON] . 10. Із повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна №8 від 02.04.2021 року ФОП [PERSON] вбачається, що станом на 02.04.2021 року змін в плануванні та складі житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , не виявлено. 11. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 червня 1991 року Виконкомом В.Дедеркальської сільської Ради Шумського райбюро ЗАГС Тернопільської області, позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Великі Дедеркали Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано [PERSON] та [PERSON] , а/з № 15. 12. Відповідач [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », 26 жовтня 1985 року зареєструвала шлюб із гр. [PERSON] та їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 26 жовтня 1985 року Шумбарською сільською Радою Шумського райбюро ЗАГСу Тернопільської області, а.з. №8. 13. Із довідки № 85 від 26.02.2020 року виданої Великодедеркальською сільською радою вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована: дружина [PERSON] , 1966 р.н., син [PERSON] , 1991 року народження, проживав без реєстрації. 14. Постановою приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. від 15.04.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Одночасно в постанові зазначено, що після смерті [PERSON] 01 грудня 2017 року заведна спадкова справа №173/2017 та 01 грудня 2017 року за реєстровим номером 1124, 1125 видані свідоцтва про право на спадщину. ІV. Оцінка Суду. 15. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 16. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 17. Як передбачено ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 18. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 19. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 20. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 21. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 22. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями\~статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за\~ЦК України\~є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 23. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). 24. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися\~внаслідок його смерті. 25. Згідно із ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 26. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 27. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 28. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 29. Із змісту ст. 1272 ЦК України слідує, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За письмовою\~згодою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~спадкоємець,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини,\~може подати\~заяву про\~прийняття спадщини\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій\~на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] також був його син [PERSON] , який в установлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відтак, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його мати [PERSON] , якій було видано свідоцтва про право на спадщину за законом.\~ 30. Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом внаслідок смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок загальною площею 36,51 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , яке належало померлому, згідно реєстраційного посвідчення від 04 листопада 1993 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Шумською державною нотаріальною конторою 26 жовтня 1993 року р. №1113. Однак постановою приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. №89/02-31 від 15.04.2021 року останньому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та зазначено, що спадщину після померлого позивач не прийняв, оскільки не підтвердив постійне проживання з померлим на день смерті та у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини. 31. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що він, постійно проживаючи на день відкриття спадщини разом з спадкодавцем, прийняв її в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки, не заявив про відмову від неї, та у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак такі доводи суд вважає безпідставними, оскільки, позивачем не доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на день відкриття спадщини, а також те, що він у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. 32. Згідно до п. 23 Постанови Верховного Суду №7 від 30.05.2008 року «Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Із довідки № 85 від 26.02.2020 року виданої Великодедеркальською сільською радою вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована: дружина [PERSON] , 1966 р.н., син [PERSON] , 1991 року народження, проживав без реєстрації. Суд розцінює вказану довідку не належною та такою, що не дає підстав прийняття спадщини позивачем в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки судом не встановлено постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 33. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. 34. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом; довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. 35. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст.\~29\~ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. 36. За змістом норм статей 1268, 1269\~ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. 37. Так, відповідно до частин 3, 4 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем па час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.\~1270\~ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 38. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно вимог частини 1 статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 39. Таким чином, постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. 40. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №173/2017, яка була оглянута судом, 18 вересня 2016 року відповідач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . За вказаною заявою відповідача приватним нотаріусом була заведена спадкова справа №173/2017 та видані свідоцтва про право на спадщину. Отже, відповідач у встановлений 6-ти місячний строк прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Крім того, із матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , являються [PERSON] , [PERSON] . Позивач [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав особисто нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі сільської ради заяву про прийняття спадщини. 41. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а тому зі змісту цих норм вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. Отже, відповідач [PERSON] прийняла після смерті чоловіка [PERSON] всю його спадщину, і отримала свідоцтва про право на спадщину на майно після його смерті, однак позивач у позові не ставить питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину законом, виданих на ім`я відповідача. 42. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 43. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, наведене дає підстави вважати, що позивач у відповідності до вимог ст.\~81\~ЦПК України не довів та не надав належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Також, в матеріалах справи немає даних про те, яким чином відповідач порушила права, свободи чи інтереси позивача, оскільки відповідач [PERSON] , дотримуючись чинного законодавства, у визначений законом строк, подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] та прийняла спадщину. Як висновок, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого права на спадкування шляхом визнання за ним саме права власності, оскільки позивач має право набути таке право власності на підставах і порядку встановленому цивільним законодавством, а тому, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити за безпідставністю вимог. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 44. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 60 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: dismissed