Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7524 грн. 29 коп.; та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 25.10.2016 о 09-00 год. в м. Харкові, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «ВАЗ» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; 2) «Skoda» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] .Постановою від 02.12.2016 року Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі №641/9129/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АІ/8930669. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від26.10.2016, та заявою про виплату страхового відшкодування від 26.10.2016. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 7253 грн. 29 коп.Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основізвіту 428В від 07.12.2016 року,наказу 1933 від 09.03.2017;довідки 1 від 04.03.2017.На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 7524.29 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 7253,29 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1933 від 10.03.2017, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 271,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №728рв від 02.02.2017. 06.12.2018 відповідачу було направлено лист-претензію №1108 МТСБУ. Проте на момент подачі позову відповідач так і не відшкодував завдані збитки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 25.10.2016 о 09-00 год. в м. Харкові, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «ВАЗ» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; 2) «Skoda» д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою від 02.12.2016 року Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі №641/9129/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АІ/8930669. Потерпілий [PERSON] своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від26.10.2016, та заявою про виплату страхового відшкодування від 26.10.2016. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 7253 грн. 29 коп. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основізвіту 428В від 07.12.2016 року,наказу 1933 від 09.03.2017 та довідки 1 від 04.03.2017. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 7524.29 грн. Так, позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 7253,29 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1933 від 10.03.2017, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 271,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №728рв від 02.02.2017 (рахунок-фактура №728 від 07.12.2016, акт виконаних робіт від 02.02.2017). Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 7524 грн. 29 коп. Згідно п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так, в зв`язку з тим, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2018 відповідачу було направлено лист-претензію №1108 МТСБУ. Проте на момент подачі позову відповідач так і не відшкодував завдані збитки. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved