Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про обовязкову примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]. В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що [PERSON] знаходиться на обліку у протитуберкульозному кабінеті з лютого 2015 року, вперше захворів на туберкульоз в 2011 році в МПЦ, де лікувався в спеціалізованому закладі ДВК-89. Після звільнення з місць позбавлення волі до фтизіатра не зявився, не обстежувався. У звязку з погіршенням стану здоровя взимку 2015 року [PERSON] зявився до лікаря-фтизіатра у стані середньої тяжкості за рахунок лихоманки, інтоксикації та кахексії, у звязку з чим був госпітальований до протитуберкульозного відділення КЗ «Новомосковська центральна міська лікарня» ДОР, де перебував з 12 лютого 2015 року по 06 березня 2015 року. При до обстеженні виявлено мільтирезистентність збудника туберкульозу, потім пере госпіталізований до КЗ «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне обєднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради» з 06 березня 2015 року по 18 травня 2015 року. Виписаний за порушення лікарняного режиму самовільне залишення відділення. При повторному погіршенні стану здоровя в жовтні 2015 року [PERSON] був знову госпитальований до протитуберкульозного відділення КЗ «Новомосковська центральна міська лікарня» ДОР з 29 жовтня 2015 року по 20 листопада 2015 року з подальшим переведенням до КЗ «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне обєднання «Фтизіатрія» ДОР з 20 листопада 2015 року по 19 травня 2016 року, де знову порушив лікарняний режим і самовільно залишив відділення. За станом здоровя продовжується бактеріовиділення, проте прихільність до лікування вкрай низька: систематично порушує прийом лікарських засобів, не зявляється на прийом до лікаря-фтизіатра, на виклики лікарів не реагує, місце проживання не повідомляє, амбулаторно не ліккується, а також дотримується нездорового способу життя (паління тютюну, зловживання алкоголем). Хворий не абацильований, тобто являє собою загрозу для оточуючих та поширення захворювання серед населення. Оскільки хворий не лікується, він являє собою загрозу для оточуючих, потребує примусової госпіталізації до профільного стаціонару строком на 3 місяці, що змушує заявника звернутись з даною заявою до суду. В судове засідання представник заявника не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути заяву без її участі, вимоги за заявою підтримує в повному обсязі. [PERSON]., незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. У звязку з неявкою осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового розгляду технічними засобами не проводилося. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Як вбачається з висновку лікаря-фізіатра, [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу, знаходиться на обліку з діагнозом МРТБ (28,12.2015) л/х (ФЛ) Д+МБТ+М-МГ+Риф+R+РезІ+(HRS) РезІІ+(Еt) гіст 0 кат 4 ког 4 (2015). Згідно ст. 13 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» особи, хворі на туберкульоз, зобов'язані дотримуватися режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватися вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах, на роботі та в побуті, вживати інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу. Відповідно до ч. 2.3 ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз встановлено, що хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутнім захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобовязані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обовязкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], хворіючи на заразну форму туберкульозу, всіляко ухиляється від лікування, що є підставою згідно ст.. 12 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» для його обовязкової примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Обовязкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність визнання обовязковою госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] строком на три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Outcome: approved