Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Короткий зміст та фактичні обставини. 08 липня 2019 року позивач, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборогованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 04 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування кредитним рахунком складає між нею та банком договір. В свою чергу відповідач, зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує та порушила умови кредитного договору та правила користування кредитним рахунком. Відповідно до кредитного договору при порушенні (позичальником) відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надала своєчасно позивачу - банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушила умови договору. Станом на 31 травня 2019 року заборгованість становить 311 070.79 грн.; яка складається з суми заборгованості за кредитом - 2498.04 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 301814.55 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 6758.20 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача частину суми заборгованості за кредитним договором, виходячи з наступного: заборгованість за кредитом - 2498.04 грн.; заборгованість за відсотками за період з 04 серпня 2011 року по 31 березня 2018 року - 116664.11 грн., та судові витрати пов`язані з розглядом справи, документально підтверджені, в розмірі 1921.00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю. Надала письмові заперечення в яких позовні вимоги визнала частково зазначивши, що заперечує проти суми заборгованості , в обгрунування заперечень зазначала. 04 серпня 2011 року у відділенні АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вона отримала кредит у сумі 2000.00 грн. з виплато. 20.4% за його користування. Підтвердила факт того, вона що користувалась кредитом та сплачувала необхідні щомісячні платежі.. Окрім того, з документів доданих до позовної заяви вона дізналась, що банком без будь - якої згоди з її боку , була змінена процента ставка з 20.4% на 34.80%, а потім з 1 квітня 2015 року збільшена на 43.20% . Вважає, що до задоволення можуть підлягати вимоги, виходячи із процентної ставки 20.4%, яка була узгоджена сторонами при укладенні кредитного договору. Також враховуючи період заборгованості по кредитному договору, розмір встановлених банком відсотків за використання кредитного ліміту та трирічний строк позовної давності, розмір процентів, які підлягають стягненню, а саме: ((2000.00 х 20.4%) : 365) х 1095 : 100 = 1226.40 грн.; 2000.00 грн. х 20.4% = 408.00 грн.; 408.00 грн. : 365 = 1.12 грн.; 1.12 грн. х 1095 дн. = 1226.40 грн.; 1226.40 : 100% = 1226.40 грн. Тому вважає, що нею було отримано кредит в розмірі 2000.00 грн. за період з 08 липня 2016 року по 08 липня 2019 року (враховуючи трирічний строк позовної давності по день звернення банком до суду) за користування кредитом до сплати підлягає 1226.40 грн. відсотків за процентною ставкою 20.4% + 2000.00 грн., тіло кредиту, а всього 3226.40 грн. Ухвалою суду від 31 липня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У наданий в ухвалі час від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, заяви, що розгляд у прави у загальному провадженні від сторні не надходило. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Мотивувальна частина та застосовані правові норми. Відповідно до договору б/н від 04 серпня 2011 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 2000.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 20.4% за коритсування кредитом на термін дії картки. За умов кредитного договору відповідач повинен виконувати правила користування картковим рахунком для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом (тіло кредиту), за відсотками, комісією та інших витрат. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, згідно якої, договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит на картковий рахунок та видав кредитну картку. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З врахуванням викладеного, станом на 31 травня 2019 року банком рахується заборгованість в сумі 311070.79 грн., яка складається : з сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 2498.04 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 301814.55 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 6758.20 грн. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, тому позивач просить стягнути з відповідача : заборгованість за кредитом в сумі 2498.04 грн. тіло кредиту ; заборгованість за відсотками за період з 04 серпня 2011 року по 31 березня 2018 року в сумі 116664.11 грн. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено виконування зобов`язання належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої - четвертої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процента ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентної ставки ( фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення , попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладання договору. Фіксована процента ставка є незміною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування зміненої процентної ставки кредитором самостійно, з визначенням у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшити проценту ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовутиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку зміненої процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитним договором на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Проте, згідно наданого розрахунку заборгованості, позивачем неодноразово змінена процентна ставка: 1 вересня 2014 року вона була збільшена з 20.4% до 34.80%; 1 квітня 2015 року ще збільшена до 43.20 %. Будь - яких належних та допустимих доказів того, що відповідачу про це було повідомлено і він прийняв умови зміни відсоткової ставки , суду позивачем не надано. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Враховуючи положення ст. 81 ЦПК України , суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд бере до уваги розрахунок відповідача виходячи з 20.4 - відсоткової ставки, за період з 08 липня 2016 року по 08 липня 2019 року який становить : тіло кредиту помножити на відсоткову ставку 20.4 %, отриману суму поділити на 365 днів, помножити на кількість днів прострочення сплати і результат поділити на 100%). (2000.вважає можливим задовольнит00 х 20.4 %) : 365) х 195 (кількість днів за користування кредитом ) : 100 = 1226.40 грн. тіло кредиту 2498.4 грн. + 1226.40 г8рн. = 3724.44 грн. Позивач не вказав та не довів факту настання для нього негативних наслідків через прострочення виконання зобов`язання позичальником. Порушене право банку відновлене шляхом стягнення плати за користування його грошима за весь період прострочення. Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів заборгованість [PERSON] в сумі 116. 664.11 грн. Відповідно до частини 2 пункту 3 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial