Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал»(далі - КП «Водоканал») звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту воду і послуги водовідведення в розмірі 44 029,30 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у справі проживає за адресою: [ADDRESS] , та користується послугами КП «Водоканал» - безперебійного постачання населенню питної води та водовідведення. Однак, оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.03.2002 року по 30.06.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 44 029,30 грн. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 09.09.2019 року провадження у справі №333/4994/19 відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. 12.12.2019 року на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що позов подано до неналежного відповідача. Зазначений відзив прийнято судом до розгляду. 04.03.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яку судом долучено до матеріалів справи. 14.04.2020 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності по справі №333/4994/19, яку судом прийнято до розгляду. Ухвалою суду від 14.04.2020 року закрито підготовче провадження у справі №333/4994/19 та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідно до статуту КП «Водоканал», затвердженого розпорядженням міського голови від 06.03.2018 року №70р, предметом діяльності Підприємства є, зокрема, забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими в експлуатацію Підприємству параметрами мереж і споруджень; забезпечення постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області технічної води відповідно до існуючого Державного стандарту; забезпечення водовідведення й очищення господарсько-побутових стоків (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3). З матеріалів справи слідує, щоКП «Водоканал»(виконавцем) в період з 01.03.2002 року по 30.06.2019 рокубуло надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 44 029,30 грн. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання та водовідведення. Як вбачається із змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.12.2019 року №193151457, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] у (а.с. 26-27). Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 44 029,30 грн. з [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з відповіді на запит суду з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 04.09.2019 року №01-71/14045, відповідач у справі зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 15.01.2002 року по теперішній час (а.с. 13). При цьому, згідно з довідкою про фактичне місце проживання від 11.11.2019 року №6/11, підписаної головою ОСББ «Космічна 5А», за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , не мешкає і власником житла не являється (а.с. 23). В той же час, як свідчить довідка від 10.04.2020 року №11, за підписом голови квартального комітету №8 Комунарскього району м. Запоріжжя, [PERSON] з 2006 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Згідно з ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Судом відхиляються твердження позивача, викладені у відповіді на відзив від 28.02.2020 року №б/н (Вх. №6549/20Вх від 04.03.2020 року), про те, що [PERSON] , [INFO] , є належним відповідачем, оскільки в період по 30.06.2019 року, за який виникла заборгованість, останній був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує обов`язок сплатити заборгованість. Так, суд виходить з того, що частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3). Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч. 1). Фізична особа може мати кілька місць проживання (ч. 6). При розгляді справи по суті судом враховано, що згідно з розрахунком заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, наданого позивачем, квартиронаймачем житла за адресою: [ADDRESS] , та особою, на чиє ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] є - [PERSON] (а.с. 3). Зазначена обставина також підтверджується довідкою про заборгованість (а.с. 7). Доказів того, що позивачем надано, а відповідач [PERSON] отримав та користувався в період з 01.03.2002 року по 30.06.2019 року послугами з водопостачання та водовідведення, загальна вартість яких становить суму в розмірі 44 029,30 грн., матеріали справи №333/4994/19, станом на час її розгляду, не містять та КП «Водоканал» не надано. Таким чином, в ході розгляду цієї справи судом встановлено, що КП «Водоканал» заявлено вимоги до неналежного відповідача, оскільки, належними відповідачами у справі, згідно з чинним законодавством України, є [PERSON] , який є власником особового рахунку № [NUMBER] та наймачем квартири за вказаною вище адресою, а також [PERSON] та [PERSON] , які, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.12.2019 року №193151457, є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене, враховуючи, що від позивача не надходило будь-яких заяв та клопотань про заміну неналежного відповідача, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України, позбавлений можливості самостійно замінювати неналежних сторін у справі,а також те, що в силу ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, обов`язок щодо сплати за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання та водовідведення, покладено на наймача (власників) квартири, суд, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 44 029,30 грн. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пред`явленням позовних вимог до неналежного відповідача, судом відмовляється у задоволенні заяви [PERSON] про застосування строку позовної давності до заявлених вимог про стягнення заборгованості у розмірі 44 029,30 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 921 грн. покладається судом на позивача.

Outcome: dismissed