Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

І. Описова частина. 1.1.Зміст вимог та заперечень учасників справи. 1.1.1.Позовні вимоги та заперечення сторони позивача-відповідача [PERSON] [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, СМП «Геодезія», з урахуванням уточнених позовних вимог просить: - усунути їй перешкоди у здійсненні права власності на самовільно захоплену [PERSON] по лінії розмежування між господарствами частину її земельної ділянки площею 0,0228 га по [ADDRESS] зобов`язавши відповідачів [PERSON] та [PERSON] демонтувати самовільно встановлені цегляні стовпчики, металеві ворота, огорожу по її ділянці вздовж всієї межі між домогосподарствами, демонтувати огорожу на в`їзді на її земельну ділянку, а також не чинити перешкод у встановленні межових знаків згідно Державного акту не право власності на земельну ділянку серії ЯК №284598 від 23.12.2011 року; - стягнути з [PERSON] та [PERSON] завдані збитки в сумі 300 гривень та моральну шкоду 5000 гривень; - зобов`язати [PERSON] та [PERSON] оплатити встановлення нових межових знаків на спільній межі; - визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю гр. [PERSON] серії ТР ІУ №003444 зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №697 від 14.12.2000 року. - зобов`язати Великоберезовицьку селищну раду скасувати реєстраційний запис державного акту [PERSON] серії ТР ІУ №003444 зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №697 від 14.12.2000 року. Позов мотивовано тим, що їй на підставі держаного акту серії ЯК №284958 від 23.12.2011 року належить земельна ділянка в селі Кип`ячка Тернопільського району Тернопільської області. Проте, вона не може користуватися своєю власністю, оскільки [PERSON] та [PERSON] перешкоджають їй в цьому. У 2010 році [PERSON] самовільно встановив на її земельній ділянці огорожу, вважаючи, що [PERSON] (попередній землекористувач) захопив його земельну ділянку. 29.03.2012 року в присутності членів комісії селищної ради позивачка встановила межові знаки, витративши на це 300 гривень, однак наступного дня ці межові знаки були знищені та викрадені. Крім того відповідачі вчиняють інші дії щодо перешкод їй в користуванні земельною ділянкою. Також, звертає увагу суду, що протягом слухання справи [PERSON] на її земельній ділянці вимурував цегляні стовпчики та вставив на них металеві ворота, встановив металеву огорожу вздовж всієї межі з її ділянкою, пробив стіну його господарської будівлі та встановив там арматуру. Вважає, що державний акт [PERSON] повинен відповідати державному акту [PERSON] в якого він купив земельну ділянку, однак, він суперечить йому по розмірі ліній БВ та АБ, а тому, виданий з порушенням закону, що встановлено із листа управління Держкомзему. Просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Звертає увагу, що заїзд через його земельну ділянку на земельну ділянку [PERSON] не передбачений. Крім того, є безпідставним покликання на план забудови садиби, оскільки відмітка про заїзд зі сторони земельної ділянки [PERSON] домальована після виготовлення генерального плану забудови. Наголошує, що немає жодних документів, які б підтверджували існування спільного заїзду. Звертає увагу, що його земельна ділянка не включає жодного метра земельної ділянки [PERSON] . В судовому засідання представники [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених в ньому, зустрічний позов заперечили. [PERSON] пояснив, що земельна ділянка та будинок по [ADDRESS] належить його дружині на підставі договору дарування. Він приватизував земельну ділянку під будинком, були встановлені тверді межові знаки. В 2010 році [PERSON] та [PERSON] зайняли частину земельної ділянки, яка належить дружині на праві власності згідно державного акту на право власності на землю. Крім того, державний акт [PERSON] виданий із порушеннями. 1.1.2.Позовні вимоги та заперечення сторони позивача-відповідача [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із зустрічним позовом, просять: - визнати недійсним та скасувати рішення сесії Великоберезовицької селищної ради №117 від 28.07.2011 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] загальною площею 0,2287 га о [ADDRESS] ; - визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 6125255200030010299; - скасувати державну реєстрацію Державного акта на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] ; - усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON] , яка знаходиться в [ADDRESS] і передана у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, шляхом зобов`язання [PERSON] звільнити заїзд до належних на праві власності [PERSON] будинковолодіння та земельної ділянки по [ADDRESS] від кам`яної огорожі та будівельних матеріалів. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,232 га наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель а споруд по [ADDRESS] , яку він придбав в [PERSON] . Генеральним планом забудови земельної ділянки передбачено заїзд з [ADDRESS] , який був спільний для [PERSON] та суміжного користувача, яким на цей час є [PERSON] . Рішенням сесії Великоберезовицької селищної ради №117 від 28.07.2011 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] загальною площею 0,2287 га о [ADDRESS] та на підставі цього рішення видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року. Вважає, що вказаним рішенням та державним актом фактично вилучено частину земельної ділянки [PERSON] а також не враховано існування заїзду. Щодо позову [PERSON] , просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що [PERSON] не підтвердила факт самовільного захоплення земельної ділянки та викрадення та знищення межових знаків, як і відсутні докази вчинення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Зазначає, що він є власником земельної ділянки та житлового будинку, які придбав від [PERSON] . Під час виготовлення державного акту [PERSON] всі зовнішні межі земельної ділянки були погоджені та був підписаний акт погодження меж із [PERSON] , який був власником будинку, яким зараз володіє [PERSON] . На підставі договору купівлі продажу земельної ділянки, [PERSON] виготовив державний акт на своє ім`я, розміри якого ідентичні розмірам державного акту [PERSON] . Фактичні розміри земельної ділянки, якою він користується, відповідає межам земельної ділянки, яка відображена в його державному акті. Звертає увагу, що [PERSON] придбала житловий будинок через 11 років після того, як він придбав земельну ділянку, та при приватизації землі він не погоджував їй межі земельної ділянки. [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] та [PERSON] підтримав, пояснив, що в 2002 році він придбав будинок з приватизованою земельною ділянкою та став там жити. До його земельної ділянки та земельної ділянки сусіда був спільний заїзд, яким вони разом користувалися, та який існував з часу забудови земельних ділянок. В 2009 році помер сусід, і земельну ділянку з будинком набули [PERSON] . В 2010 році сусіди повідомили йому, що він не має права користуватися спільним заїздом. Разом з тим, цей заїзд наявний в генеральному плані забудови, інших документах. Він не погоджував межі із [PERSON] , однак, використовуючи родинні зв`язки в селищній раді, межі замість нього погодила селищна рада. На цей час, він встановив такі межі, які повинні бути відповідно до його державного акту. В останньому судовому засіданні повторно не з`явилася представник [PERSON] та [PERSON] , доказів причин поважності неявки не надала. [PERSON] покинув зал судового засідання, що в силу частини шостої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. 1.2. Рух справи в суді. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2012 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняка В.М. від 12 січня 2021 року після повторного автоматизованого розподілу справи цивільну справу прийнято до свого провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2021 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи головне управління держгеокадастру у Тернопільській області, Великогаївська сільська рада про визнання недійсним рішення, визнання недійсним державного акту на право власності та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Ухвалою суду від 28 травня 2021 року прийнято заяву [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 липня 2021 року із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Великоберезовицька селищна рада не направляла свого представника в судове засідання, до суду надійшло клопотання про розгляд справу у відсутності по наявних документах. Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області не направляло в суд свого представника, до суду надійшло клопотання про розгляд справу у відсутності по наявних документах. Інші треті особи в судове засідання не з`являлися, не повідомили про причини неявки. \~ \~ \~ \~ІІ. Мотивувальна частина. 2.1. Досліджені докази та фактичні обставини встановлені судом. \~ \~ \~ \~ [PERSON] на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії IV №032956 виданого Великоберезовицькою селищною радою народних депутатів 12 квітня 2000 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №598, отримав у власність земельну ділянку площею 0,232 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташовану на території села Кип`ячка Великоберезовицької селищної ради, межі земельної ділянки ВБ - 60,57+14,7 землі [PERSON] , БА 33,20 землі селищної ради, АГ 59,57 землі [PERSON] , ГВ 32.51 землі селищної ради. На підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Василишин С.Й. від 25 травня 2000 року [PERSON] придбав житловий будинок, по [ADDRESS] року(т.1 а.с.9). За результатами інвентаризації 1992 року на будинковолодіння [ADDRESS] господарство складається із житлового будинку А, стайні Б, Погріб ПГ та відмостки. Також, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.05.2000 року, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Василишин С.Й. та зареєстровано в реєстрі за №3393, [PERSON] продав, а [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,232 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташовану на території села Кип`ячка В.Березовицької селищної ради. На підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 25 травня 2000 року, [PERSON] був виготовлений державний акт серії ТР ІУ №003444 на право власності на земельну ділянку площею 0,232 га в селі Кип`ячка Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №697 від 14.12.2000 року, межі земельної ділянки ВБ 60,57+2,70 землі [PERSON] , БА 12+33,20 землі селищної ради, АГ 69,57 землі [PERSON] , ГВ 32,57 землі селищної ради. Як видно із свідоцтва про забудову індивідуальної садиби [PERSON] (т.1 а.с. 16-17), генерального плану забудови земельної ділянки в селі Кип`ячка від 25 квітня 1975 року [PERSON] на якому в лівому верхньому куті є викопіровка з Генплану села Кип`ячка (т.1. а.с.73,74, т.2 а.с. 16-18, 72-78), акту винесення внатурі червоних ліній і проведення розбивки (т.1.а с.75) земельна ділянка трапецієподібної форми, значиться заїзд 8,5+4,9 зі сторони земельної ділянки теперішнього користувача [PERSON] . Згідно висновку спеціаліста від 13.06.2011 року №1-728/11 НДЕКЦ, рукописний текст «заїзд» із стрілкою за ним, розмірна лінія з виносною лінією (лінією контуру) обмежувальні засічки, розмірні числа «8.0» і «4.0» між засічками на розмірній лінії в місці розміщення графічного зображення заїзду на територію земельної ділянки із розмірною прив`язкою його до вулиці (дороги), на схемі її забудови в генеральному плані забудови земельної ділянки [PERSON] від 1975 року були внесені шляхом дописки іншим барвником та пишучим прибором. Встановити, чи дописку виконано тією ж особою, яка виготовила документ і коли зроблено дописку не представляється можливим (т.1. а.с.141-145). [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , відповідно до договору дарування житлового будинку від 24.03.2011 року (т.1 а.с.19). Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, за результатами інвентаризації 2009 року на будинковолодіння [ADDRESS] , господарство складається із житлового будинку А, прибудови А(а), хліва Б, убиральні В, Погріб ПГ (т.1. а.с. 211-214). 23.12.2011 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на землю серії ЯК №284958 на земельну ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 6125255200030010299, яка на відрізку БВ межує з земельною ділянкою [PERSON] . Актом обстеження меж суміжних присадибних земельних ділянок в [ADDRESS] гр. [PERSON] та гр. [PERSON] від 26.06.2010 року комісії Великоберезовицької селищної ради, встановлено, що існуючі фактичні, історично сформовані межі між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] в натурі є неправильної опуклої і ввігнутої форми, що не відображено в державному акті на право власності, серії ТР ІV №003444 [PERSON] , у зв`язку із чим не має можливості провести правильно обміри та обчислення площ земельних ділянок гр. [PERSON] та [PERSON] (п.1.). [PERSON] самовільно порушив існуючу межу між садибами та зайняв шириною 2,5 м. земельну ділянку [PERSON] розділивши стару існуючу господарську будівлю навпіл, яка знаходиться на існуючій межі на відстані 0,5 см. (2). Комісія вирішила [PERSON] демонтувати самовільно встановлену огорожу; сторонам провести геодезичну зйомку для правильного визначення площ земельних ділянок в натурі. Згідно рішення Великоберезовицької селищної ради від 17 вересня 2010 року №839, сільська рада розглянувши акт обстеження меж земельних ділянок в [ADDRESS] гр. [PERSON] та [PERSON] від 26.05.2010 року вирішила: комісії з питань земельних відносин, охорони довкілля та архітектури, спільно з представниками управління Держкомзему у Тернопільському районі та відділу містобудування та архітектури Тернопільської РДА, в присутності власників садиб гр. [PERSON] та [PERSON] в селі Кип`ячка: встановити до\~10.10.2010\~року (з\~виносом межових\~знаків)\~спільний заїзд,\~який знаходиться\~на землях\~загального користування\~до садиб\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~по [ADDRESS] ; зобов`язати власників садиб [PERSON] та [PERSON] за власні кошти до 15.11.2010 року облаштувати спільний заїзд до своїх сади. Як видно з інформації фірма «Матек» (т.7 а.с. 131-135, т.3 а.с. 26), вказаною фірмою проведено зйомку земельної ділянки [PERSON] . На підставі польових вимірів був складений робочий план земельної ділянки і направлений в Великоберезовицьку селищну раду для узгодження із селищною радою та суміжними землекористувачами. При узгодженні меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами встановлено, що в державному акті ТРІУ №003444 виданому 14.12.2000 року допущена помилка від Б до В гр. Небесний (правонаступник [PERSON] ): межа проходить по господарській будівлі, яка збудована до 1976 року. [PERSON] було запропоновано узгодити межу у відповідності до існуючої, але останній відмовився, та фірмою були зупинені подальші роботи по виготовленні технічної документації. Також, з метою виготовлення технічної документації [PERSON] звертався в Тернопільську регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру», фахівцями якої в 2010 році розпочато виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю. (т.1. а.с. 24, т.4 а.с.111-141, т.6 а.с.38-63 т.7 а.с. 136, т.8 а.с. 36, т.11 а.с.57). На засіданні комісії Великоберезовицької селищної ради від 13 липня 2011 року та 16.12.2012 року комісія рекомендувала Великоберезовицькій селищній раді відмовити [PERSON] в погодженні технічної документації, так як така технічна документація не відповідає історично сформованим межам, межа проходить через будівлю. (т.1. а.с. 24, т.6 а.с. 31,31, т.3 а.с. 164-165). Рішенням Великоберезовицької селищної ради від 19 травня 2011 року №76 затверджено акт обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] власником якої є [PERSON] на предмет відповідності даної земельної ділянки тій, що наведена в державному акті на право приватної власності [PERSON] . Рішенням Великоберезовицької селищної ради від 29 червня 2011 року №89 вирішено затвердити акт постійної комісії з питань земельних відносин від 24.06.2011 року, яким комісія рекомендувала сесії селищної ради погодити акт встановлення та погодження меж між сусідами гр. [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення сесії Великоберезовицької селищної ради №117 від 28.07.2011 року Великоберезовицька селищна рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] загальною площею 0,2287 га по [ADDRESS] (п.2) та передати [PERSON] вказану земельну ділянку у власність (п.2.1.). З акту перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки від 29.03.2012 року та акту встановлення межових знаків на земельній ділянці [PERSON] від 29.03.2012 року було встановлено межові знаки в кількості 3 штуки на земельній ділянці [PERSON] в [ADDRESS] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №284958 від 23.12.2011 року (т.3 а.с. 8-9). Згідно акту комісії Великоберезовицької селищної ради від 30 березня 2012 року межові знаки в кількості 3 штуки на земельній ділянці [PERSON] в [ADDRESS] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №284958 від 23.12.2011 року знищені зі сторони [PERSON] (т.3 а.с. 10). З приводу знищення [PERSON] та [PERSON] межових знаків [PERSON] зверталася в міліцію 30.03.2012 року, прокуратуру та державну інспекцію сільського господарства 20.06.2012 року (т.3 а.с. 53,54,55). Згідно інформації державної інспекції сільського господарства від 25 червня 2012 року №723 встановлено знищення межових знаків [PERSON] , та [PERSON] , та за невиконання приписів по відновленню межових знаків на [PERSON] накладене адміністративне стягнення 340 грн., а на [PERSON] 238 грн. Як видно із листа державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області від 14 вересня 2012 року №1460 [PERSON] , при виготовленні державного акту серії ТР ІУ №003444 виданий на земельну ділянку площею 0,232 га на ім`я [PERSON] , ні управлінням Держкомзему в Тернопільському районі, ні Великоберезовицькою селищною радою не надавалася\~технічна документація\~із землеустрою\~для виготовлення\~державного акту\~на ім`я\~ [PERSON] . Також, при перевірці встановлено, що лінія ВБ землі гр. [PERSON] в плані зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON] на 12 м. менша ніж у плані меж зовнішньої земельної ділянки [PERSON] , а лінія АБ (землі селищної ради) збільшилася на 12 метрів у державному акту [PERSON] у порівнянні з державним актом [PERSON] . Тому, зроблено висновок, що державний акт був виданий із порушенням земельного законодавства. В технічній документації по інвентаризації земельної ділянки для підготовки та видачі документів на право власності та користування земельною ділянкою [PERSON] виготовленого СМП «Геодезія» 2000 року (т.4 а.с.148-152, т.6 а.с.217-228, т.9 а.с. 26-35, т.11. а.с.174-199) наявні рішення Великоберезовицької селищної ради, яким [PERSON] передано у власність земельну ділянку 0,232 га, акт обстеження та погодження меж земельної ділянки [PERSON] із підписами суміжних землекористувачів, в тому числі [PERSON] від 30 липня 1999 року, план земельної ділянки [PERSON] складеного техніком [PERSON] . Також в технічній документації наявний журнал польових\~робіт та\~абрис,\~тобто схематичне\~зображення ситуації\~на місцевості\~під час\~польових обмірів\~проведених техніком,\~в яких\~відображені відстані.\~На ділянці\~межі 14,70\~метрів позначено заїзд з лівої сторони, межа із земельною ділянкою [PERSON] становить 60,57 м., відстань від межі господарської будівлі [PERSON] до межі з [PERSON] становить 0,5 метрів. Згідно пояснювальної записки, польові роботи виконані в грудні 1999 року. В технічній документації із землеустрою (не проект землеустрою!) щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд виготовленому ФОП [PERSON] наявні матеріали топографічно-геодезичних зйомок, акт відновлення та встановлення внатурі зовнішніх межових знаків, рішення селищної ради, тощо (т.1 а.с. 233-249). Як видно із інформації прокуратури Тернопільського району Тернопільської області від 16.09.2010 року №59-182-10 на звернення [PERSON] (т.3 а.с.157,158,159), 29 квітня 2010 року [PERSON] , 29.04.2010 року звертався в сільську раду із заявою про встановлення меж із земельною ділянкою [PERSON] та встановлення заїзду. Встановлено факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки [PERSON] , при цьому порушено існуючу межу між земельними ділянками, відносно [PERSON] . Винесено припис та складено протокол про адміністративне правопорушення. Також, прокуратурою встановлено, що опорний план\~села Кип`ячка\~Тернопільського району\~та генеральний\~план забудови\~ [PERSON] \~засвідчують про\~наявність спільного\~заїзду до\~садиб. З викопіровки опорного плану [ADDRESS] (т.4 а.с. 87-88, 91-92, 100, т.7 а.с.50-51) видно наявність заїзду до господарств по [ADDRESS] та [ADDRESS] . Кадастрова зйомка виготовлена ФОП [PERSON] (т.3 а.с. 48, т.2 а.с. 14 т.3 а.с. 222, 239) та фото (т.1 а.с. 45, 125,126,127, т.4 а.с. 40-44), містить відомості про рельєф земельної ділянки, з яких можна зробити висновок, що через рельєф земельної ділянки, без проведення земляних робіт, на подвір`я [PERSON] можна заїхати тільки по існуючому заїзді, інший заїзд до домогосподарства [PERSON] відсутній. Також, фото (т.3 а.с. 49-51, т.8 а.с. 201-205) свідчить про встановлення огорожі [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року у справі №2-8019/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третіх осіб Великоберезовицької селищної ради, управління Держкомзему у Тернопільському районі, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, приватного підприємства «Фірма «Матек», Тернопільського районного госпрозрахункового БТІ про усунення перешкод у здійсненні права власності щодо земельної ділянки шляхом визнання господарської будівлі самочинним будівництвом та її знесенням, суд вирішив в задоволенні позову відмовити. Суд виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав, а саме, що збудована господарська будівля є самочинним будівництвом та знаходиться на земельній ділянці [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 квітня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 10 липня 2014 року та ухвалою суду касаційної інстанції від 04.09.2014 року у справі за позовом Великоберезовицької селищної ради до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд вирішив позов задовольнити, усунути перешкоди Великоберезовицькій селищній раді в користуванні земельною ділянкою площею 0,0033 га. в с. Кип`ячка Тернопільського району згідно додатку №4 земельно-технічної експертизи №2691/13-22 від 14.01.2014 року (т.6 а.с. 64-71) Згідно висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 14.01.2014 року №2691/13-22 у цивільній справі за позовом Великоберезовицької селищної ради до [PERSON] , державний акт на право приватної власності на землю серії ТР-ІУ №00344 виданий на ім`я [PERSON] та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ТР №032956 виданий на ім`я [PERSON] не містить просторових координат (поворотних точок меж земельної ділянки в системі координат 63 року). Державний акт на право приватної власності на землю серії ТР-ІУ №00344 виданий на ім`я [PERSON] був виданий на основі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ТР №032956 виданий на ім`я [PERSON] , який з свою чергу був виданий на основі „Технічна документація по інвентаризації земельної ділянки для підготовки та видачі документів на право власності та користування землею. Точне положення межі земельної ділянки [PERSON] можна визначити з кадастрового плану земельної ділянки [PERSON] та генерального плану забудови [PERSON] . Експертом встановлено, що [PERSON] фактично користується частиною земельної ділянки Великоберезовицької селищної ради, а саме, якщо брати до уваги кадастровий план [PERSON] при виготовленні його держакту, то площа земельної ділянки, яку захопив [PERSON] , становить 0,0033 га, при співставленні державного акту на ім`я [PERSON] та розмір земельної ділянки, якою він фактично користується, то розмір самовільно зайнятої земельної ділянки становить 0,0054 га. Якщо порівняти фактичне користування земельною ділянкою [PERSON] із генеральним планом забудови [PERSON] , то [PERSON] користується земельною ділянкою, яка до його ділянки не відноситься площею 0,0051 га. (т.5 а.с. 182, т.7 а.с. 82-91). Згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 16.07.2014 року №177/14-22 Тернопільського відділення КНДІСЕ, площа земельної ділянки, яка фактично перебуває в користуванні [PERSON] при обмірах 12.11.2013 року становить 0,2274 га., при обмірах 14.03.2014 року 0,2281, фактична площа земельної ділянки [PERSON] складає 0,2196 га.(1) Земельна ділянка по [ADDRESS] , якою Користується [PERSON] не відповідає розміру, яка встановлена в державному акті на право власності на землю виданий на ім`я [PERSON] серії ЯК №284958, фактична площа менша на 0,0091 га.(2) [PERSON] користується частиною земельної ділянки [PERSON] по межі Б-В площею 0,0114 та площею 0,0175 га.(5) Враховуючи розбіжності абрису, тобто схематичного зображення ситуації на місцевості, наявного в технічній документації на виготовлення державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] та відсутність координат та розмірів внутрішніх кутів земельної ділянки [PERSON] в документації, точність кадастрового плану, експерт не зміг дати відповідь на шосте питання, чи мало місце порушення під час передачі земельної ділянки [PERSON] 28.07.2011 року та чи передана частина приватизованої земельної ділянки [PERSON] [PERSON] . Відповідно до рецензії на висновок судової земельно-технічної експертизи від 16.07.2014 року №177/144-22, у зв`язку із тим, що експертом використано обміри земельної ділянки, які проведення для проведення експертизи по іншій справі, рецензенти прийшли до переконання, що експертом неправильно визначено межі фактичного користування по частково встановлені огорожі а не фактично. Зазначено, що немає відомостей про дослідження координат поворотних точок земельних ділянок. В питаннях викладені тільки кінцеві результати. Тому рецензенти прийшли до висновку, що висновок судової земельно-технічної експертизи від 16.07.2014 року має певні недоліки щодо достатності вихідних даних та обґрунтованості проведених досліджень, однак встановити чи могли виявлені недоліки вплинути на результати експертизи можливо тільки за умови проведення повного дослідження (т.7 а.с.96-97). Згідно висновку експертного дослідження експерта Тернопільського відділення Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 06.01.2021 року №416/20-22 на заяву [PERSON] , встановлено, що, фактичні площа і межі (розміри і конфігурація) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] не відповідають межам та площі, що зазначені в державному акті на право приватної власності на землю ТР-ІV №003444 та відомостям про межі що зазначені в кадастровому плані, що виготовлений Тернопільською регіональною філією Центру ДЗК. Як видно із висновку експертного дослідження від 19 березня 2021 року №142/21-22 експерта Тернопільського відділення Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз на замовлення [PERSON] , фактична межа земельної ділянки [PERSON] , що розташована по [ADDRESS] , в частині межування із земельною ділянкою [PERSON] не відповідає лініям ВГ та БВ плану меж земельної ділянки державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №284958. Ця невідповідність зумовлена тим, що частиною земельної ділянки [PERSON] вздовж лінії розмежування площею 0,0228 га фактично користується [PERSON] . Фактична межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] (тепер [PERSON] ) не відповідає лінії розмежування ділянок, відомості про які наявні у копії технічної документації [PERSON] у зв`язку із фактичним користуванням [PERSON] частиною земельної ділянки [PERSON] площею 0,0228 га. Експертом, за відомостями журналу польових робіт при виготовлення державного акту на право власності земельної ділянки [PERSON] , відтворено межі земельної ділянки по [ADDRESS] . Відтак, встановлено, що межа із суміжником [PERSON] ( [ADDRESS] ) не є прямою лінією та налічує 4 поворотних точки, на три з яких здійснювалося орієнтування. Також не є прямою лінією межа із північної сторони земельної ділянки, налічує три поворотні точки на дві з яких здійснювалося орієнтування. Площа земельної ділянки при такій конфігурації становить 0,2281 га. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив свої висновки від 06.01.2021 року №416/20-22 на заяву [PERSON] та від 19 березня 2021 року №142/21-22. 2.2. Застосовані норми права, та мотиви, з яких виходить суд при їх застосуванні. Згідно зі статтею 14\~Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частин першої та другої статті 78 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до частини першої статті 79 ЗК України\~земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Частиною першою\~статті 81\~ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;\~\~в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 90\~ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 91\~ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства. Статтею 96 ЗК України\~передбачено, що землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Згідно з частиною першою статті 103\~ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16\~Цивільного Кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 152\~ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частини другої, третьої цієї ж статті землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно до вимог частини першої статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої статті 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. 2.3.Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить із такого. 2.3.1. Щодо позовних вимог [PERSON] та [PERSON] . Як встановлено судом, [PERSON] придбав в [PERSON] будинок та земельну ділянку площею 0,232 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Як видно рішення Великоберезовицької селищної ради від 17 вересня 2010 року №839, сільська рада вирішила комісії з питань земельних відносин, охорони довкілля та архітектури, спільно з представниками управління Держкомзему у Тернопільському районі та відділу містобудування та архітектури Тернопільської РДА, в присутності власників садиб гр. [PERSON] , та [PERSON] , в селі Кип`ячка: встановити до 10.10.2010 року (з виносом межових знаків) спільний заїзд, який знаходиться на землях загального користування до садиб [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] та зобов`язати власників садиб [PERSON] та [PERSON] за власні кошти до 15.11.2010 року облаштувати спільний заїзд до своїх садиб. Факт фактичного існування спільного заїзду до земельної будинковолодіння [PERSON] підтверджується поясненнями [PERSON] , який зазначив, що він спільно із попереднім власником будинку [ADDRESS] з моменту придбання будинку та земельної ділянки користувався існуючим спільним заїздом та не заперечується [PERSON] . Наявність спільного заїзду також підтверджується дослідженими письмовими доказами: викопіровкою з опорного плану [ADDRESS] (т.4 а.с. 88,92, 100, т.7 а.с.50-51), інформації прокуратури Тернопільського району Тернопільської області від 16.09.2010 року №59-182-10 на звернення [PERSON] (т.3 а.с.157,158,159), генеральним планом забудови земельної ділянки в селі Кип`ячка від 25 квітня 1975 року [PERSON] із наявним в лівому верхньому куті витягом з Генерального плану забудови села Кипячка (попереднього користувача земельної ділянки, якою користується [PERSON] ) (т.1. а.с.73,74, т.2 а.с. 16-18, 72-78), акт обстеження та погодження меж земельної ділянки [PERSON] із підписами суміжних землекористувачів, в тому числі [PERSON] від 30 липня 1999 року та абрисом польових робіт, при виготовлення державного акту на право власності на землю [PERSON] (т.4 а.с.148-152, т.6 а.с.217-228, т.9 а.с. 26-35, т.11. а.с.174-199) на ділянці межі 14,70 метрів позначено заїзд з лівої сторони. Приймаючи рішення №117 від 28.07.2011 року Великоберезовицька селищна рада затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] загальною площею 0,2287 га по [ADDRESS] , який включав, в тому числі і спільний заїзд, що підтверджується поясненнями сторін, а також збірним кадастровим планом який виготовлений виготовлений ФОП [PERSON] (Т.3 а.с.48) та план схема виготовлена центром ДЗК в 2020 році (т.11 а.с. 89). При цьому, селищна рада проігнорувала своє ж рішення від 17 вересня 2010 року №839, про встановлення до 10.10.2010 року спільного заїзду, який знаходиться на землях загального користування до садиб [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] , яке було чинним, не скасовано та підлягало до виконання в силу ЗУ «Про місцеве самоврядування». На думку суду, вказаним рішенням селищна рада також порушила вимоги частин першої та другої статті 118 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на час прийняття рішення, передавши [PERSON] за процедурою приватизації земельної ділянки на підставі технічної документації без розроблення проекту землеустрою частину земельної ділянки яка не була в користуванні останньої, та яка використовувалася як спільний заїзд, в тому числі до господарства [PERSON] . Крім того, частиною четвертою статті 83\~ЗК України визначено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізація відходів, тощо). Стаття 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~визначає що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування в тому числі вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Орган місцевого самоврядування не врахував вимог статті 39 Земельного кодексу України, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням Державних будівельних норм, регіональних та місцевих правил забудови, які передбачають обов`язкове існування доступу (проїзду) до будівель. Також, суд зауважує, що як видно із збірної кадастрової зйомки виготовленої техніком ФОП [PERSON] (т.2 а.с. 14 т.3 а.с. 48, 222, 239) та фото (т.1 а.с. 45, 125,126,127, т.4 а.с. 40-44), можна зробити висновок, що рельєф земельної ділянки не дає можливість зробити [PERSON] заїзд в іншому місці без проведення земляних робіт, іншого заїзду до господарства не існує. За вказаних обставин, суд доходить висновку, що рішення Великоберезовицької селищної ради №117 від 28.07.2011 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] загальною площею 0,2287 га о [ADDRESS] підлягає скасувати як незаконне. Оскільки, на підставі вказаного рішення [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯК №284958 від 23.12.2011 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2287 га по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 6125255200030010299 та скасування державної реєстрації речових прав на підставі цього акту. Суд вважає недоведеним позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод в користуванні заїздом, оскільки як встановлено поясненнями сторін, висновками експертиз [PERSON] на цей час використовує спільний заїзд. Також, суд вважає, що не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] . Оскільки власником житлового будинку та земельної ділянки є [PERSON] саме він є належним позивачем по справі. Тому, в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Суд відхиляє доводи представників [PERSON] про те, що в державному акті виданого на ім`я [PERSON] міститься опис меж БВ землі [PERSON] , правонаступником якого вони є, оскільки вказаний державний акт посвідчував право власності на землю саме [PERSON] , а не [PERSON] . Про помилковість такого запису в державному акті свідчить наявність в технічній документації на виготовлення державного акту [PERSON] абрису, тобто схематичне зображення ситуації на місцевості під час польових обмірів проведених техніком, в яких відображені відстані та на ділянці межі 14,70 метрів позначено заїзд з лівої сторони, межа із земельною ділянкою [PERSON] становить 60,57 м. При цьому, [PERSON] в. 1999 році погоджено акт виносу внатурі межових знаків із наявним заїздом. Суду не надано належних та допустимих доказів, що спільний заїзд перебував у правомірному користуванні чи власності [PERSON] . Також, суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що на генеральному плані забудови садиби відмітка про заїзд зі сторони земельної ділянки [PERSON] домальована після його виготовлення, оскільки факт наявності заїзду підтверджено іншими доказами, яким суд надав оцінку вище. Водночас, [PERSON] не надала жодних доказів користування на законних підставах земельною ділянкою яка використовувалася як заїзд до господарств власниками домогосподарств по [ADDRESS] та [ADDRESS] . 2.3.2.Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , суд виходить із такого. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 25 травня 2000 року [PERSON] був виготовлений державний акт на право приватної власності на землю серії ТР ІУ №003444 виданий на земельну ділянку площею 0,232 га в селі Кип`ячка Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №697 від 14.12.2000 року, межі земельної ділянки ВБ 60,57+2,70 землі [PERSON] ,, БА 12+33,20 землі селищної ради, АГ 69,57 землі [PERSON] , ГВ 32,57 землі селищної ради. Як видно із пояснень [PERSON] , кадастрового плану земельної ділянки виготовлений ДП «Центр ДЗК» Тернопільська регіональна філія в 2020 році ( т.11 а.с. 57-60), інформації та кадастрового плану виготовленого фірмою «Матек» (т.7 а.с. 131-135, т.3 а.с. 26,), в державному акті ТР ІУ №003444 виданому 14.12.2000 року межа від Б до В гр. Небесний (правонаступник [PERSON] ) проходить по господарській будівлі, яка збудована до 1976 року. При цьому суд наголошує, що для проведення повторної експертизи призначеної судом для визначення межі земельної ділянки згідно державного акту, [PERSON] неодноразово не допустив експертів (т.3 а.с.188-189, т.9 а.с. 130). На думку суду, проходження межі під господарською будівлею [PERSON] суперечить вимогам статті 120 Земельного кодексу України та принципам єдності земельної ділянки із розміщеними на них будівлями та порушує права [PERSON] як власника будівлі. Крім того, порядок видачі державних актів на момент його отримання [PERSON] (14.12.2000 року) був врегульований Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43у редакції, яка діяла на той час. Відповідно до інструкції, державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення .. селищної, сільської ради ...(п.1.4) Складання державного акта на право приватної власності на землю, …. після перенесення\~в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх\~довгостроковими межовими\~знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.(1.12) Складання державного акта на право приватної власності на землю, на право власності на землю та на право постійного користування землею при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і товариствам громадян всіх видів, у постійне користування або при\~переоформленні правоустановних\~документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.(1.13) Довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків.(1.14) Розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю … здійснюють державні та інші землевпорядні організації за формою згідно з додатком 8, яка видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України на підставі доручення відповідного органу, яким було прийнято рішення про передачу, надання або продаж земельної ділянки.(1.15) Технічна документація зі складання державних актів на право приватної власності на землю, … розробляється у двох примірниках. Перший (з матеріалами польових вимірювань і обчислень)\~зберігається в\~районних (міських)\~відділах управліннях)\~земельних ресурсів\~Держкомзему України,\~другий -\~у виконавця\~робіт (1.19) Роботи зі\~складання державного\~акта на\~право приватної\~власності на\~землю,\~… виконуються\~в такій\~послідовності: підготовчі\~роботи; встановлення\~(відновлення)\~в натурі\~(на\~місцевості)\~меж земельної\~ділянки та\~меж обмежень\~на \~використання земельної\~ділянки; складання\~кадастрового плану\~земельної ділянки; заповнення\~бланка державного\~акта.\~(2.1) Межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості. (2.3) Перенесення в натуру (на місцевість) або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив`язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі або до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки. Разом з тим, як встановлено судом, при виготовленні державного акту [PERSON] технічна документація не розроблялася, підготовчі роботи не проводилися, межі земельної ділянки внатуру не переносилися, та кадастровий план не складався та не погоджувалася сільською радою, а в матеріалах справи наявна відмова в такому погодженні. Також, як видно із висновків експерта від 14.01.2014 року (т.5.а.с.168-175), порівнянні державних актів, інформації державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області від 14 вересня 2012 року №1460, при виготовленні державного акту серії ТР ІУ №003444 виданий на земельну ділянку площею 0,232 га на ім`я [PERSON] , ні управлінням Держкомзему в Тернопільському районі, ні Великоберезовицькою селищною радою не надавалася\~технічна документація\~із землеустрою\~для виготовлення\~державного акту\~на ім`я\~ [PERSON] . При перевірці встановлено, що лінія ВБ землі гр. [PERSON] в плані зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON] на 12 м. менша ніж у плані меж зовнішньої земельної ділянки [PERSON] , а лінія АБ (землі селищної ради) збільшилася на 12 метрів у державному акту [PERSON] у порівнянні з державним актом [PERSON] . Крім того, як видно із висновку експертного дослідження від 06.01.2021 року №416/20-22 та висновку експертного дослідження від 19.03.2021 року №142/21-22 державний акт [PERSON] не відповідає технічній документації на виготовлення державного акту на земель попереднім власником [PERSON] , оскільки при відтворенні експертом за відомостями журналу польових вимірів, який в силу п.1.19 Інструкції від 04.05.99 N 43 зберігався в відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України, встановлено, що межа із [PERSON] не є прямою лінією та налічує 4 поворотних точки (т.12 а.с. 89) та виявлено інші розбіжності, які детально описані у висновку експерта. Тому, суд приймає до уваги доводи [PERSON] що державний акт виданий на ім`я [PERSON] виготовлений із порушеннями, порушує її права як землекористувача та власника господарської будівлі, а тому позов в частині визнання його недійсним підлягає до задоволення. Суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що господарська будівля є самочинним будівництвом. Вказана будівля внесена до технічного паспорта будинковолодіння, факт її наявності підтверджується викопіровкою з опорного плану [ADDRESS] виготовленим 1975-1976 роках. Також рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року у справі №2-8019/11 встановлено відсутність доказів того, що будівля є самочинним будівництвом. Позовна вимога [PERSON] про зобов`язання Великоберезовицької селищної ради скасувати реєстраційний запис державного акту [PERSON] серії ТР ІУ №003444 є зайвою, оскільки скасування державного акту є ефективним та достатнім способом захисту позивача, а тому в цій частині позов не підлягає до задоволення. Щодо позову в частині усунення [PERSON] перешкоди у здійсненні права власності на самовільно захоплену [PERSON] по лінії розмежування між господарствами частину її земельної ділянки площею 0,0228 га по [ADDRESS] , зобов`язавши відповідачів [PERSON] та [PERSON] демонтувати самовільно встановлені цегляні стовпчики, металеві ворота, огорожу по його ділянці вздовж всієї межі між домогосподарствами, а також не чинити перешкод у встановленні межових знаків згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №284598 від 23.12.2011 року, то суд зауважує, що в обґрунтування вказаних вимог позивачка покликається на висновок експертного дослідження від 19.03.2021 року, який ґрунтується на державному акті [PERSON] , та до якого включена земельна ділянка на якій розміщений спільний заїзд. Разом з тим, судом визнано недійсним вказаний державний акт та встановлено, що спільний заїзд не може бути переданий у власність [PERSON] . Тому, в цій частині позов не підлягає до задоволення, оскільки інших доказів встановлення правомірної межі між господарствами суду не надано. Також, судом з пояснень сторін, актів, фото, встановлено, що [PERSON] встановив огорожу на в`їзд на земельну ділянку [PERSON] . Про це визнав в судовому засіданні [PERSON] , який зазначив, що поставив огорожу, як це зазначено генеральному плані забудови, відділивши заїзд від решти земельної ділянки [PERSON] . Зважаючи на\~те,\~що цим\~чиняться перешкоди\~в користуванні\~присадибною земельною\~ділянкою,\~будинком та\~господарською будівлею,\~унеможливлює проїзд,\~суд доходить\~висновку,\~що позов\~в цій\~часині підлягає\~до задоволення,\~шляхом усунення [PERSON] перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , зобов`язавши відповідачів [PERSON] та [PERSON] демонтувати огорожу на в`їзді на її земельну ділянку. Суд вважає також, що позовні вимоги про стягнення завданих збитків в сумі 300 гривень та моральної шкоди 5000 гривень та зобов`язання оплатити встановлення нових межових знаків на спільній межі не доведені належними та допустимими доказами, а тому не підлягають до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: partial