Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Керівник Немирівської окружної прокуратури Вінницької області Петраш Р. звернувся до суду із вищевказаним позовом в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» до [PERSON] , обґрунтовуючи підставність позову тим, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 02.02.2021 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробування та іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців, із покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України. Вказаний вирок 05.03.2021 набрав законної сили. Вказаним судовим вироком було встановлено, що [PERSON] наніс необережне тяжке тілесне ушкодження [PERSON] , внаслідок таких протиправних дій [PERSON] , потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, належність яких висновками експертів встановлена до тяжких тілесних ушкоджень в результаті чого останній перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні черепно-лицьової хірургії КНП «ВОДКЛ ВОР» в період з 03.10.2020 по 13.10.2020 (загальна кількість ліжко днів - 10) з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, закритий перелом основи черепа, закритий перелом піраміди правої скроневої кістки, забійні множинні садна голови та тулуба. Середня вартість 1 ліжко - дня становить 3 367 грн. 32 коп, загальна вартість лікування (10 ліжко-днів) становить 33 673 грн. 20 коп., які у добровільному порядку відповідач не сплачує, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзив. Судом встановлено, що копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 25.05.2021, в якій надано відповідачеві 15 денний строк для подачі відзиву на позов з моменту отримання копії ухвали суду, отримано відповідачем 24.06.2021 (а.с.29), отож останній день для подачі відзиву 09.07.2021, із урахуванням вихідних днів 12.07.2021. Судом встановлено, що відзив на позов надійшов до суду 16.08.2021, який був направлений засобами поштового зв`язку 13.08.2021, тобто відзив відповідачем направлено до суду по збігу майже місячного строку визначеного для подачі відзиву судом. Згідно з ч.7, 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім цього, відповідно до ч.4 зазначеної вище норми, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Ураховуючи, що відзив подано із порушенням строків визначених ст.178 ЦПК України, не надано доказів направлення відзиву позивачам, отож такий відзив залишається без розгляду в силу приписів ст.183 ЦПК України, а суд вирішує справу за наявними матеріалами у цивільній справі. Ухвалою суду від 25.05.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 02.02.2021 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробування та іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців, із покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 02.10.2020 біля 23.30 години, [PERSON] спільно із [PERSON] на власному автомобілі марки «Opel Astra» державний номерний знак [NUMBER] приїхали в [ADDRESS] , для зустрічі та з`ясування відносин із неповнолітнім [PERSON] , через колишню дівчину неповнолітню [PERSON] , з якою на той час зустрічався [PERSON] . Перебуваючи у вказаному автомобілі біля філії Липовецької ЦРЛ, що розташована в с. Нова Прилука, по вул. Травнева, 4, Липовецького району, Вінницької області, не дочекавшись [PERSON] - [PERSON] запустив двигун свого автомобіля та став їхати в сторону розважального закладу «Вінтаж», де [PERSON] святкував із друзями свій день народження. Рухаючись по вул. Травнева в с. Нова Прилука, Липовецького району, Вінницької області, [PERSON] побачив як по узбіччі дороги у напрямку їх руху йшла група осіб, з-поміж якої він впізнав [PERSON] . Під`їхавши до вказаної групи осіб на автомобілі, [PERSON] зупинився навпроти турнікету Новоприлуцької ЗОШ І-ІІ ступенів, що за адресою с. Нова Прилука, вул. Травнева, 38б, Липовецького району, Вінницької області та при відкривши вікно дверцят переднього пасажирського сидіння, на якому сидів [PERSON] . В цей момент [PERSON] , нічого не пояснюючи наніс один удар рукою в область обличчя [PERSON] , після чого схопив останнього рукою за одяг. В свою чергу [PERSON] схопив руку [PERSON] , якою він тримав його за верхній одяг та намагався, відірвати її від себе. В цей момент [PERSON] , розуміючи те, що група осіб намагається вчинити відносно них протиправні дії, будучи за кермом автомобіля марки «Opel Astra» д.н.з. [NUMBER] , який є джерелом підвищеної небезпеки, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , але легковажно розраховував на їх відвернення, в той момент коли рука [PERSON] знаходилась в салоні автомобіля, а [PERSON] намагався її відірвати від себе, розпочав рух автомобілем в сторону розважального закладу «Вінтаж», внаслідок чого надав прискорення тілу [PERSON] , який лівою рукою схопився за рейлінг автомобіля, щоб не впасти. Внаслідок протиправних дій [PERSON] , [PERSON] почав бігти за автомобілем, при цьому відпустив одяг [PERSON] та схопився правою рукою за стійку автомобіля, щоб не впасти. Проїхавши таким чином дистанцію 90 метрів з моменту початку руху, [PERSON] не втримався та впав на асфальт проїжджої частини, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - лінійного перелому правої тім`яної кістки, скроневої кістки, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу в лівій скроні, підвивиху 1-го шийного хребця, правобічної гострої приглухуватості І-ІІ ступеню, які являлися небезпечними для життя в момент заподіяння через наявність переломів кісток склепіння та основи черепа, та належать до тяжких тілесних ушкоджень. Вирок суду набрав законної сили 05.03.2021. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як визначено в ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат , питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (далі Порядок) затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993. У п. 2 Порядку зазначається, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» № 01/911 від 29.04.2021 потерпілий від злочину [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні черепно-лицьової хірургії КНП «ВОДКЛ ВОР» в період з 03.10.2020 по 13.10.2020 (загальна кількість ліжко днів - 10) з діагнозом закрита черепно-мозкова травма. Закритий перелом основи черепа. Закритий перелом піраміди правої скроневої кістки. Забійні множинні садна голови та тулуба. Середня вартість 1 ліжко- дня становить 3 367 грн. 32 коп. Загальна вартість лікування (10 ліжко-днів) становить 33 673 грн. 20 коп. Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є усі достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілої в медичному закладі від злочину. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 Цивільного процесуального кодексу України, а також приписами Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отож суд присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких позивач був звільнений. На підставі наведеного,

Outcome: approved