Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Куйбишевський міжрайонний прокурор Запорізької області (далі прокурор) 23 червня 2015 року в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області (далі позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому прохає: визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області (діла відповідач -2) від 30.11.2010 № 621 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства [PERSON]А.».; від 06.12.2011 № 791 «Про передачу земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства»; від 26.03.2012 № 197 «Про передачу земельної ділянки (рілля, із земель запасу Мар'янівської сільської ради площею 57.1032 га) в оренду [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Визнати недійсним договір оренди землі № 60 від 25.04.2012, укладений між Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області та [PERSON] (відповідач 1) та скасувати державну реєстрацію права оренди за цим договором. Зобов'язати [PERSON] повернути земельну ділянку площею 57,1032 га, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, державі в особі Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Запорізькій області. Вимоги прокурором обґрунтовані тим, що Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області, в порушення діючого законодавства було прийнято ряд розпоряджень, в наслідок чого відповідач -2, будучи головою фермерського господарства, отримав за договором оренди земельну ділянку не для створення фермерського господарства, а для розширення вже існуючого фермерського господарства «Енергія Плюс», що є порушенням Закону України «Про фермерське господарство». В судовому засіданні прокурор підтримав доводи позовної заяви та предявлені вимоги, надавши судові відповідні пояснення. Представник Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, як позивача у справі, підтримав заявлені прокурором вимоги. Відповідач 1 [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечує повернути земельну ділянку в належному стані. Відповідач 2 Куйбишевська районна державної адміністрації Запорізької області позов визнала та не оспорювали зазначені у ньому обставини, про що надала судові відповідну письмову заяву, в якій просить розглядати позов за відсутності представника відповідача. Треті особи заперечень проти позову не мають, просять справу розглядати без участі їх представників, про що подали відповідні заяви. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності відповідача 2 та представників третіх осіб, що узгоджується із положеннями ст.ст.27,158,169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення прокурора, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи випливає, що 20 жовтня 2010 року до Куйбишевської райдержадміністрації звернувся громадянин [PERSON] щодо надання йому земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району. При цьому, [PERSON], в порушення вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції станом на 20.10.2010 р.) до заяви не додав рішення професійної комісії з питань створення фермерських господарств щодо наявності у нього достатнього досвіду роботи у сільському господарстві або необхідної сільськогосподарської кваліфікації, що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалось. Відповідачем-2 на підставі вказаної заяви, прийнято розпорядження від 30.11.2010 № 621, яким [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 57,1032 га (біля поля № 10) для ведення фермерського господарства із земель запасу на території Мар'янівської сільської ради. 30 листопада 2010 року на засіданні робочої групи, рішення якої було враховано при прийнятті розпорядження від 30.11.2010 року, було встановлено, що заявник на момент вирішення питання є засновником фермерського господарства «Енергія плюс», що підтверджено витягом з протоколу засідання робочої групи від 30.11.2010 року, Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.124 Земельного кодексу України ( далі ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обгрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додається рішення професійної комісії з питань створення фермерських господарств щодо наявності у громадянина достатнього досвіду роботи у сільському господарстві або необхідної сільськогосподарської кваліфікації. Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розпорядження від 30.11.2010 № 621, яким [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 57,1032 га (біля поля № 10) для ведення фермерського господарства із земель запасу на території Мар'янівської сільської ради було видано в супереч ст.ст.124, 134 ЗК України, ч.ч.1,2, 3 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» (в ред.станом на 30.11.2010). 23 серпня 2011 року до райдержадміністрації надійшла заява від голови фермерського господарства «Енергія Плюс» [PERSON] про затвердження вказаного вище проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства. На підставі вказаної заяви, Відповідачем-2, всупереч ст.ст.124, 134 Земельного кодексу України, прийнято розпорядження від 06.12.2011 № 791, яке за своєю суттю є похідним від вказаного вище розпорядження від 30.11.2010 № 621. Так, розпорядженням від 06.12.2011 № 791 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства із земель запасу на території Мар'янівської сільської ради (біля поля № 10). Відповідно до п.п.2. З, 4 цього розпорядження також [PERSON] передано в оренду строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 57,1032 га для ведення фермерського господарства із земель запасу на території Мар'янівської сільської ради (біля поля № 10) зі ставкою орендної плати в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі та рекомендовано в місячний термін укласти з Відповідачем-2 договір оренди земельної ділянки. 28 жовтня 2011 року голова фермерського господарства «Енергія Плюс» [PERSON] звернувся до Відповідача-2 із заявою про надання дозволу на проведення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки. В подальшому на підставі цієї заяви, 21.11.2011 року Відповідчем-2 прийнято розпорядження № 744, яким голові ФГ «Гнергія Плюс» [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (рілля), розташованої біля поля № 10 площею 57,1032 га із земель запасу на території Мар'янівської сільської ради. Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про оцінку землі» технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. 19 березня 2012 року до Відповідача-2 надійшла заява від голови ФГ «Енергія Плюс»[PERSON] , в якій останній прохає затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та укласти договір оренди землі. На підставі відповідної заяви Відповідач-2, порушуючи вимоги ч.2 ст.23 Закону України «Про оцінку земель», а саме будучи не компетентним органом на розгляд таких заяв, прийняв розпорядження від 26.03.2012 № 197, в якому затверджено саме технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Мар'янівської сільської ради, дозвіл на яку взагалі не надавався. В п.2 розпорядження також помилково було вказано і цільове призначення земельної ділянки «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 57,1032 га (рілля), яка передавалася [PERSON] строком на 10 років, що підтверджується інформацією Куйбишевської райдержадміністрації від 08.05.2015 №01-16/0486. 25.04.2012 року Відповідач-2 уклав з [PERSON] (орендарем) договір оренди землі № 60 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, із земель запасу (рілля), розташовану на території Мар'янівської сільської ради, для ведення фермерського господарства, відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 26.03.2012 № 197 (п.1 Договору); в оренду передається земельна ділянка загальною площею 57,1032 га (п.2 Договору); договір вступає в дію з моменту його державної реєстрації і діє до 25 квітня 2022 року (п.7 Договору); земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.14 Договору); цільове призначення земельної ділянки -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.15 Договору); передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п.19 Договору). Договір зі сторони орендаря посвідчено підписом [PERSON], а також печаткою фермерського господарства «Енергія Плюс» (згідно печатки код ЄДРПОУ 37419517). Відповідно до Кадастрового плану земельної ділянки, як невід'ємної частини цього Договору, земельній ділянці, що передана в оренду, присвоєно кадастровий номер 2322784400:05:001:0133. Договір зареєстровано 13 липня 2012 року у відділі Держкомзему у Куйбишевському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №232278444001519. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фермерське господарство «Енергія Плюс» зареєстровано 29.11.2010 року, код юридичної особи 37419517, місцезнаходження юридичної особи - 71014, Запорізька область, Куйбишевський район, с.Вершина, вул.Садова, 12, засновник та керівник фермерського господарства «Енергія Плюс» - [PERSON]. Таким чином, [PERSON] на момент вирішення питання про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства вже являвся головою та засновником ФГ «Енергія Плюс», що свідчить про факт отримання в користування ним спірної земельної ділянки площею 57,1032 га з метою розширення за її рахунок діяльності фермерського господарства. [PERSON] під час звернення до Відповідача-2 із заявою про отримання земельної ділянки в оренду вже був засновником фермерського господарства «Енергія Плюс» та відповідно займався фермерським господарством (тобто з часу набуття фермерським господарством статусу юридичної особи з 29.11.2010 року). Таким чином, процедура формування земельного фонду вже створеного та зареєстрованого у відповідності до законодавства України фермерського господарства «Енергія Плюс», фактична передача зазначеній юридичній особі земельних ділянок без проведення земельних торгів (аукціону) здійснені з порушенням вимог Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про фермерське господарство» та інших нормативно-правових актів, які регулюють вказані питання. Аналізом чинного законодавства встановлено, що можливість передачі земельних ділянок державної та комунальної форми власності для ведення фермерського господарства юридичним особам, а саме після створення громадянином фермерського господарства та його державної реєстрації відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про фермерське господарство», без проведення земельних торгів діючим законодавством України не передбачена. Також, відповідно до положень ст.134 ЗК України передача земельних ділянок державної форми власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підлягають передачі в користування з дотриманням процедури проведення земельних торгів (аукціону). Передача земельної ділянки для ведення фермерського господарства здійснюється без проведення земельних торгів (аукціону) тоді, коли земельна ділянка передається громадянину, який виявив бажання займатися фермерським господарством саме для створення фермерського господарства як юридичної особи та реєстрації його у встановленому законом порядку, а не для розширення вже існуючого фермерського господарства. Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України та ст.1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ізч.5 ст.126 ЗК України (в редакцій чинній станом на 25.04.2012 року - час укладення спірного договору оренди землі) встановлено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про фермерське господарство» після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації. Згідно із п.2 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема щодо відповідності змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства; наявності у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності; вільного і відповідного внутрішній волі волевиявлення учасника правочину, тощо. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що прийняті Відповідача-2 розпорядження: від 30.11.2010 № 621 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства [PERSON]А.» , від 06.12.2011 № 791 «Про передачу земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства»; від 26.03.2012 № 197 «Про передачу земельної ділянки (рілля, із земель запасу Мар'янівської сільської ради площею 57,1032 га) в оренду [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» суперечать вимогам земельного законодавства України та мають бути скасовані. Таким чином, договір оренди землі № 60 від 25.04.2012 року, укладений між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 на підставі зазначених розпоряджень, також суперечить вимогам законодавства України та має бути визнаний судом недійсним, а спірна земельна ділянка повернута державі в установленому законодавством порядку. Визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позов прокурора в інтересах держави задоволено, а він звільнений від сплати судового збору при предявленні позову до суду, то у відповідності з вимогами, передбаченими ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави пропорційно задоволеним позовним вимогам: з Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області за вимогами немайнового характеру в сумі 243,60 гривень, а з [PERSON] за позовними майнового характеру (витребування земельної ділянки) в сумі 3654,00 гривень.

Outcome: approved