Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

І. Зміст доводів пред`явленого позову. 02 квітня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вказаним позовом та посилається на те, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 13.08.2010 року. В цей же день відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9900.00 грн.. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 11.03.2020 року має заборгованість - 42173.69 грн., яка складається з наступного: 22013.56 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0.00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 22013.56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0.00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0.00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 6764.12 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 10911.55 грн. - нарахована пеня; 0.00 грн. - нараховано комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1984.46 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». Тому АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.08.2020 року у розмірі 42173.69 грн. станом на 11.03.2010 року та судові витрати. ІІ. Процесуальні дії, вчинені у цивільній справі. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного провадження (а.с.72-73). ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник АТ КБ «Приватбанк» не з`явився у судове засідання, надав клопотання про розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] також не з`явилась у судове засідання, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позов визнає частково. Згідна сплатити заборгованість за тілом кредиту та штрафи. ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 13.08.2010 року АТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу кредитну картку «Універсальна», за допомогою якої [PERSON] набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Вона зобов`язалась повертати позивачу зняті або витрачені грошові кошти протягом 30 днів з дня здійснення кожної трансакції та сплачувати проценти за користування кредитом. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов`язань [PERSON] зобов`язалась сплачувати пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. Ці умови кредитного договору викладені у довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.8), а також у витязі з умов та правил надання банківських послуг (а.с.31-54). Факт отримання відповідачем кредитної картки та його ознайомлення з тарифами обслуговування кредитної картки «Універсальна» підтверджується копією підписаної ним анкети-заяви (а.с.7). Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. V. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.4 ст.1056-1 цього Кодексу у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Водночас, кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовується нова ставка. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України у разі порушення зобов`язання боржник повинен сплатити неустойку (пеню, штраф). Як роз`яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. VІ. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 1. щодо стягнення боргу по поверненню кредиту, пені та штрафу. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.9-11, 12-19, 20-28), вбачається, що [PERSON] неодноразово знімала грошові кошти та розраховувалася ними, однак, вона неналежним чином виконує зобов`язання по поверненню кредиту. Тому у відповідача виникла заборгованість в розмірі 22013.56 грн. та штраф в розмірі 2484.46 грн. (500.00 грн. + 1984.46 грн.). Крім того, у [PERSON] виникла пеня в розмірі 10911.55 грн. Однак, за вказане порушення на неї вже накладений штраф. Додаткове стягнення ще й пені буде свідчити про притягнення відповідача до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж порушення, що прямо суперечить ст. 61 Конституції України. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що розмір пені взагалі підлягає виключенню зі складу боргу за кредитним договором. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 24498.02 грн. (22013.56 грн. + 2484.46 грн.). 2. щодо стягнення боргу по сплаті процентів за користування кредитом. З письмового розрахунку, приєднаного до позову, вбачається, що у [PERSON] виник також борг по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 6764.12 грн.. Протягом дії кредитного договору розмір процентів за користування кредитом збільшувався двічі: 01.09.2014 року - до 34,8 % річних, а 01.04.2015 року - до 43,2 % річних. Однак всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України АТ КБ «Приватбанк» не подав жодного доказу на підтвердження того, що у виконання ч.4 ст.1056-1 ЦК України позивач повідомляв [PERSON] про збільшення розміру процентів за користування кредитом. В такому випадку АТ КБ «Приватбанк» не мав права застосовувати новий розмір процентів за користування кредитом. Вказані обставини свідчать про те, що письмовий розрахунок, приєднаний до позову в частині розміру боргу по сплаті процентів за користування кредитом не відповідає дійсності. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення із [PERSON] заборгованості за відсотками в розмірі 6764.12 грн. відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги АТ КБ «Приватбанк» належить відмовити. VІІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 2102.00 грн.. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням № ZZ427B0VNI від 17.03.2020 року (а.с.1). Пред`явлений позов задоволений на 58 % (24498.02 : 42173.69 х 100%). З огляду на це суд вважає, що із [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1219.16 (2102.00 : 100% х 58%).

Outcome: partial