Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 31 059,08 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 грудня 2018 року близько 01 години 30 хвилин по вул. Ужанській у м. Перечин Закарпатської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, та автомобіля марки «Volkswagen Jetta», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті даної ДТП транспортному засобу марки «Volkswagen Jetta» було завдано механічних пошкоджень, а власнику такого - матеріального збитку. Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2019 року доказано, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , який на момент ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий разом із своїм представником повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся із заявою про відшкодування шкоди. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження від 04 грудня 2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta», державний номерний знак [NUMBER] , складає 41 368,59 грн. Згідно з наказом № 320 від 10 січня 2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, позивач здійснив регламентну виплату потерпілому у сумі 29 329,08 грн. Також позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у сумі 1 730 грн. Оскільки відповідач як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду, тому просить позов задовольнити. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2018 року близько 01 години 30 хвилин [PERSON] по вул. Ужанській у м. Перечин Закарпатської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість та скоїв наїзд на транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по зустрічній смузі руху, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. п. 2.10. «а», 12.1. Правил дорожнього руху України. Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, і на підставі ч. 2 ст. 36 цього Кодексу йому призначено стягнення за ст. 122-4 КУпАП у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин. Дана постанова набрала законної сили 04 лютого 2019 року. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 31 жовтня 2019 року представник потерпілого [PERSON] адвокат Цьорох Ю.Р. подав до моторного (транспортного) страхового бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 3432/19 від 04 грудня 2019 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Volkswagen Jetta», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження такого під час дорожньо-транспортної пригоди, приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 41 368,59 грн. Згідно з платіжними дорученнями № 300075 від 11 січня 2020 року та № 989544 від 06 лютого 2020 року, представнику потерпілого в порядку відшкодування шкоди МТСБУ було здійснено виплату страхового відшкодування з фонду захисту потерпілих в сумі 29 329,08 грн. та суму витрат на збір документів (оплата послуг експерта) у розмірі 1 730 грн. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір з правовідносин страхування. Вирішуючи спір, суд виходить з наступних норм закону та відповідних їм обставин справи. Так, згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Стаття 1191 ЦК передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб, яким керував відповідач, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди 25 грудня 2018 року не був застрахований, що підтверджується довідкою № 3018362343165879 про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав належних заперечень та доказів на спростування наведених позивачем обставин, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Отже, беручи до уваги встановлені обставини справи та враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована і позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за відсутності доказів про наявність пільг, передбачених п.13.1 ст.13 Закону, а також доказів про сплату відповідачем розміру завданої шкоди, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму, сплачену на рахунок потерпілого в рахунок відшкодування шкоди у розмірі 29 329,08 грн., а також 1 730 грн. витрат, понесених моторним (транспортним) страховим бюро України на збір документів (оплату послуг експерта). Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2102 гривні. На підставі наведеного,

Outcome: approved