Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття, а також про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою 23 років або до закінчення навчання (а.с.1-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем з 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з грудня 2019 року, спільне господарство не ведеться з 2013 року, в сім`ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. За таких обставин, подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе. Відповідач проживає окремо, надає допомогу на утримання дітей, але нерегулярно та у недостатньому розмірі. Донька [PERSON] є повнолітньою та навчається в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г.Шевченка, отримує стипендію у розмірі 1 800 грн, але даний розмір недостатній для задоволення всіх потреб для навчання та розвитку. Крім того, зазначила, що сама вона займається підприємницькою діяльністю, але її дохід складає 5 000 грн у місяць. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 03 березня 2020 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У запропонований судом строк відповідач подав відзив, згідно якого позовні вимоги визнав частково: згоден на розірвання шлюбу, але не погоджується із розміром стягнення аліментів на дітей. Вказує, що старша донька отримує стипендію, а також професійно займається спортом, що також приносить прибуток. Він на даний час не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, нерухомого та рухомого майна в його власності не має. В той же час він не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та 800 грн на утримання повнолітньої доньки [PERSON] (а.с.30-31). У судове засідання учасники справи не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить стягнути понесені судові витрати, а також зазначила, що відповідь на відзив подавати не буде. Відповідач у відзиві також просить розглянути справу без його участі. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів у матеріалах справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 22.05.1999 року виконкомом Вільшанської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, актовий запис №2 (а.с.6). Від спільного шлюбу мають дітей: повнолітню [PERSON] , [INFO] (а.с.7) та неповнолітню [PERSON] , [INFO] (а.с.8). На даний час діти проживають разом з позивачем (а.с.9) . Відповідно довідки №494 від 19.02.2020 року [PERSON] навчається в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г.Шевченка на 3 курсі, за державним замовленням, строк закінчення - 30.06.2021 року (а.с.12). Відповідач мешкає окремо, що підтверджується довідками, виданими Вільшанською сільською радою Сосницького району Чернігівської області від 13.03 та 20.03.2020 року (а.с.33,35). Згідно довідки Сосницької районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості №139від 13.03.2020 року [PERSON] не перебуває на обліку у центрі зайнятості та не отримує допомогу по безробіттю (а.с.32). Також із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року [PERSON] отримав 127 819,04 грн (а.с.34). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст.7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їхнім дітям, що має істотне значення у даній справі. У відповідності до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги те, що позивач в силу закону також зобов`язана утримувати дитину та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2020 року (а.с.13) та до досягнення [PERSON] повноліття. Виходячи з вимог ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України та п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно правил ч. 2 статті 199 Сімейного кодексу України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до положень ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст..182 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, наявності на утриманні відповідача неповнолітньої дитини, а також беручи до уваги, що позивач в силу закону також зобов`язана утримувати повнолітню доньку, суд вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), починаючи з 22 лютого 2020 року, та до закінчення навчання, до 30.06.2021 року включно, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 1 681 грн 60 коп (за вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 840,80 грн та за вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - 840,80 грн) підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн за вимоги про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: partial