Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Комунальне підприємство Кам?янської міської ради «Тепломережі» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Відповідач також звернулась до суду із позовом Комунального підприємства Кам?янської міської ради «Тепломережі» про виключення із суми заборгованості за послуги теплопостачання. Позивач у своєму позові посилався на те, що відповідач [PERSON] перед позивачем має заборгованість за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] за період з листопада 2007 по листопад 2018 року в розмірі 51075,72 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 51 075,72 грн. за період з листопада 2007 року по листопад 2018 рік та сплачений судовий збір. Відповідач [PERSON] в зустрічному позові посилається на те, що в 2006 році Державним проектним інститутом «Дніпродзержинськгражданпроект» було розроблено робочій проект відключення житлової квартири [ADDRESS] від централізованої системи опалення. 06 липня 2006 року були отримані технічні умови на відключення квартири від централізованого теплопостачання та перехід на альтернативне джерело теплопостачання. Таким чином, квартира [ADDRESS] відключена від централізованого опалення, проведено демонтаж системи опалення та проведено відключення гарячої води, тому з 2006 року послуги вказаної квартири не надавались. Тому, просить суд зобов`язати Комунальне підприємство Кам?янської міської ради «Тепломережі» виключити із суми заборгованості [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання квартири [ADDRESS] за період з 2007 року по 2018 рік в розмірі 51 075,72 грн., у зв`язку із ненаданням таких послуг та відсутністю в квартирі системи централізованого опалення. Представник позивача надав до суду відповідь на зустрічний позов, в якому посилається на те, що протоколом обстеження об`єктів споживачів теплової енергії № 2172 від 28 березня 2018 року встановлено наявність у відповідача за первісним позовом автоматичного опалення. Що є кінцевим етапом для припинення нарахування послуг з теплопостачання. Відповідач не надав доказів щодо звернення до підприємства з проханням скласти протокол про відключення у період з липня 2007 року по березень 2018 рік. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, надані суду докази, суд вважає позовні вимоги та зустрічні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що не заперечується сторонами. Відповідно до розрахунків від 15 лютого 2019 р. за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] за період з листопада 2007 по листопад 2018 рік позивачем нарахована заборгованість в розмірі 51 075,72 грн. (а.с.8-10). З наданого суду відповідачем акту про відключення гарячої води № 1466 від 12 січня 2007 року вбачається, що представниками КП «Дніпродзержинськтепломережа» складений акт про те, що за адресою: [ADDRESS] , встановлено що гаряча вода відключена, стояк демонтовано (а.с.33). Окрім цього, працівниками КП «Дніпродзержинськтепломережа» складений акт про те, що за адресою: [ADDRESS] , виконані роботи по демонтажу системи центрального опалення, а також монтажу системи індивідуального опалення (а.с.33). Так, між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р. У відповідності до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, споживач, якому надаються послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та опалення повинен не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з постачальником за спожиті послуги з теплопостачання. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору Згідно до ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У відповідності до п.25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Як встановлено в судовому засіданні в 2006 році Державним проектним інститутом «Дніпродзержинськгражданпроект» було розроблено робочій проект відключення житлової квартири [ADDRESS] від централізованої системи опалення (а.с.29-32). Так, відповідачем 06 липня 2006 року були отримані технічні умови на відключення квартири від централізованого теплопостачання та перехід на альтернативне джерело теплопостачання. Таким чином, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] з 2006 року була відключена від централізованого опалення, тому як проведений демонтаж системи опалення та проведено відключення гарячої води, у зв`язку із чим з 2006 року послуги до вказаної квартири з централізованого опалення не надавались. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання представника позивача на застосування рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 360 від 13 червня 2007 року «Дніпродзержинськтепломережа» прийняло магістральні мережі теплопостачання міста, транспортні засоби та обладнання, що знаходяться в оренді «Дніпродзержинськтеплоцентраль», суд не приймає до уваги, оскільки відключення відповідача відбулося в 2006 році, а рішення прийнято в 2007 році. Так, з урахуванням викладеного та вимог ст. ст. 12, 76, 80, 81 ЦПК України, позивачем інших доказів на підтвердження наявності з 2007 року по 2018 рік централізованого опалення в квартирі [ADDRESS] , представником позивача суду не надано, у зв`язку із чим підстав для стягнення заборгованості з липня 2007 року по листопада 2018 рік суд не вбачає. Окрім цього, суд також не вбачає й підставі для задоволення вимог відповідача щодо виключення із суми заборгованості заборгованість за послуги теплопостачання за період з 2007 року по 2018 рік в розмірі 51 075,72 грн., тому як ст. 16 ЦК України, відсутній спосіб захисту як виключення заборгованості. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed