Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Карпатський біосферний заповідник звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , де третя особа без самостійних вимогщодо предмета спору: Угольська сільська рада Тячівського району Закарпатської області про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Свої вимоги мотивує тим, що 21 грудня 2019 року громадянином [PERSON] , [INFO] , мешканцем [ADDRESS] , вчинено адміністративне правопорушення, а саме: порушення правил охорони та використання території та об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема скоєно незаконну рубку деревини породи бука «сухостійна» в кількості 7 дерев. Дане правопорушення стверджено протоколом № 5 від 23 грудня 2019 року, складеним начальником Угольського природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського біосферного заповідника. Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2020 по справі № 307/212/20 провадження № 3/307/278/20 громадянина [PERSON] , мешканця [ADDRESS] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду). В результаті зазначеного правопорушення природно-заповідному фонду завдано шкоду в розмірі 7200 гривень 50 копійок. Карпатський біосферний заповідник направив на адресу громадянина [PERSON] претензію № 01 від 12 травня 2020 року, яка була отримана ним 16 травня 2020 року. Однак, [PERSON] в добровільному порядку суму заподіяної шкоди не сплатив, а отриману претензію залишив поза увагою. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 7 200, 50 гривень завданої шкоди в порядку регресу та судовий збір. Відповідно до ст.274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, позаяк подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов підтримав повністю посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просить позов задовольнити, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Углянська сільська рада Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд розглянув справу у відсутності представника на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 21 грудня 2019 року в кварталі 26 виділ 10 Угольського ПНД відділення здійснив заборонену господарську діяльність, а саме: незаконну рубку сухостійних дерев породи «бук» в кількості 7 дерев в буферній зоні, чим порушив ст.ст. 18, 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». Вина відповідача [PERSON] у вчиненні вказаного лісопорушення підтверджується постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2020 року, яка вступила в закону силу 30 березня 2020 року (а.с. 3). В результаті зазначеного ДТП був пошкоджений магазин « [INFO] », що розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] ( а.с.85, 86, 87). Згідно розрахунку шкоди, внаслідок незаконної рубки сухостійних дерев породи «бук» в буферній зоні природно-заповідному фонду завдано шкоду в розмірі 7200 гривень 50 копійок( а.с.5). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст.16 Цивільного кодексуУкраїни . За змістом п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексуУкраїни,одним із способів захисту порушеного праває відшкодування збитків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях У ч. 6 ст. 82 ЦПК України, яка передбачає підстави звільнення від доказування, зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.п. «б» п.2 ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон забороненої господарської діяльності. Згідно ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь Карпатського біосферного заповідника завдану шкоду, заподіяну в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 7 200, 50 гривень та 2102,00 гривень сплаченого судового збору.

Outcome: approved