Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі Підприємство) звернулось до суду з позовною заявою в якій зазначило, що відповідач зареєстрований і мешкає в квартирі [ADDRESS], проте не в повному обсязі сплачує послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка на теперішній час становить: за послуги водопостачання за період з 01.03.2009 по 31.01.2015 - 1000,79 грн.; за послуги водовідведення за період з 01.12.1999 по 31.01.2015 - 1168,52 грн., при цьому індекс інфляції за час прострочення виконання зобов'язань з оплати наданих послуг становить 53,89 грн., а 3% річних - 12,26 грн. Вказані суми позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. В суді представник позивача підтримав заявлений позов, просив його задовольнити в повному обсязі та пояснив, що позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з відповідача заборгованості, за якою 08.10.2010 ухвалений судовий наказ, який скасовано 18.03.2011. Вказані обставини просить врахувати при визначення строку позовної давності. Крім того, відповідач періодично здійснює оплату заборгованості за минулі періоди, тим самим визнає наявну заборгованість, що перериває перебіг позовної давності. На даний час послуги надаються відповідачу без письмового договору, хоча Підприємство неодноразово пропонувало останньому укласти відповідний договір на основі типово, і відповідач користується наданими послугами, частково сплачує і не відмовляється від них. Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши що останній не укладав з позивачем договору про надання будь-яких послуг, отже відсутні підстави стверджувати про наявність заборгованості через їх не оплату. Разом з тим представник відповідача не заперечував факту отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, проте зазначив про їх неналежну якість. Також просив застосувати до вимог Підприємства позовну давність. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: відповідач зареєстрована та мешкає в квартирі [ADDRESS], який підключений до системи централізованого водопостачання та водовідведення, що сторонами не заперечується (а.с. 3). Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем вказаних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. У відповідності до ст.ст. 12, 13 Закону житлово-комунальні послуги включають в себе комунальні послуги, до яких відносять, крім іншого, послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого постачання гарячої води, водовідведення. З погляду на встановлені обставини справи, вищевикладені положення закону, можна дійти висновку, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем (а.с. 23). Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - у відповідності зі звичаями ділового обігу чи іншими вимогами, які звичайно пред'являються. Отже, відсутність письмового договору між сторонами про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не свідчить, що вказані послуги не надаються відповідачу, так як остання мешкає в квартирі, яка знаходиться в будинку, до якого позивачем ці послуги поставляються і доказів того, що відповідач не користується вказаними послугами чи відмовилась від них не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами і наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 30 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної і гарячої води» (далі Правила), затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 21 зазначених Правил у разі відсутності у квартирі засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. З погляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, проте з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв'язку з відповідною заявою відповідача. Підстав для застосування положень ст. 264 ЦК України суд не вбачає, так як оплата відповідачем чергового платежу, навіть з пропуском строку оплати, не може свідчити про його визнання всієї наявної заборгованості. Враховуючи положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, приймаючи до уваги, що після ухвалення судового наказу, на який посилається позивач, та його скасування в наступному минуло більш ніж три роки і позивачем не надані докази стягнення з відповідача заборгованості за судовим наказом за певний період часу, суд позбавлений можливості обґрунтовано вийти за межі загальної позовної давності, отже розглядає позовні вимоги Підприємства в межах позовної давності та заявлених вимог, тобто за період з 20.02.2012 по 31.01.2015. Беручи до уваги існуючі в період з 20.02.2012 по 31.01.2015 норми водоспоживання і водовідведення та тарифи на відповідні послуги, надану відповідачу субсидію, заборгованість останньої з оплати послуг з централізованого водопостачання становить 148,38 грн. (121,49 грн. - за період з 20.02.2012 по 31.12.2014 та 26,89 грн. - за січень 2015 року); за послуги з водовідведення за цей же період часу - 127,85 грн. (99,15 грн. - за період з 20.02.2012 по 31.12.2014 та 28,70 грн. - за січень 2015 року). Визначаючи розмір заборгованості, суд виходив як з наданих позивачем даних (а.с. 4-6), так і з повідомлень про надання субсидій та квитанцій про спалу комунальних послуг, наданих відповідачем (а.с. 24-35). Розмір інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми судом розраховані наступним чином: індекс інфляції в 2012 році становив 99,8%, в 2013 році - 100,5%, в 2014 році - 124,9%, тобто за ці три роки середній показник індексу інфляції склав 108,4% (99,8%+100,5%+124,9 / 3). Індекс інфляції в січні 2015 року склав 103,1%. Таким чином, інфляційні витрати позивача за період часу з 20.02.2012 по 31.12.2014 за несвоєчасну сплату послуг з централізованого водопостачання склали 10,20 грн., що розраховується за формулою: Інфляційні витрати = (Заборгованість х Індекс інфляції/100) - Заборгованість, тобто (121,49 грн. х 108,4% / 100) - 121,49 грн. = 10,20 грн. Інфляційні витрати за січень 2015, розраховані за тією ж формулою, становлять 0,83 грн. Аналогічним чином, беручи до уваги розмір заборгованості, розраховуються інфляційні витрати позивача за вказані періоди часу за несвоєчасну сплату послуг з централізованого водовідведення, які складають за період з 20.02.2012 по 31.12.2014 - 8,32 грн. та за січень 2015 року - 0,88 грн. Три відсотки річних від простроченої суми платежу за послуги водопостачання склали 13,13 грн., що розраховується за формулою: 3% річних = (Заборгованість х 3% / 365) х кількість днів прострочення, тобто (148,38 грн. х 0,03 / 365) х 1077 = 13,13 грн.; за послуги водовідведення - 11,31 грн. Враховуючи положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справи в межах заявлених вимог, з відповідача має бути стягнуто інфляційні витрати в розмірі, встановленому судом, а 3% річних від простроченої суми - в розмірі, вказаному в розрахунку позивача. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що загальна сума яка підлягає стягненню з відповідача як заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання складає 167,52 грн., а за послуги з водовідведення - 141,20 грн., отже позов має бути задоволений частково. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial