Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

І. Короткий зміст вимог заявників. Представник заявника - адвокат Андрусенко І.Я. звернувся до Монастириського районного суду Тернопільської області в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту його проживання з спадкодавцем [PERSON] . Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] померла бабця заявника - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку площею 1,74 га, яка розташована на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №075020 від 14.09.2004 року. На момент смерті спадкодавця заявник постійно проживав за вищевказаною адресою разом з [PERSON] , яка є його бабцею, однією сім`єю, хоча не був там зареєстрований, а тому вважає, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] .. Заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини. ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 20.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав заявника для оформлення документів щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] просить встановити факт його постійного проживання з [PERSON] на момент відкриття спадщини. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився проте представник заявника в позовній заяві просить розглянути справу без його участі та без участі заявника, заявлені вимоги підтримують повністю. Представник заінтересованої особи Горожанської сільської ради в судове засідання не з`явився, проте подав пояснення в якому просить судовий розгляд справи проводити за відсутності представника Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, заявлені представником заявника вимоги визнають повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне. [INFO] в м.Івано-Франківськ у віці 84 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2020 року, виданого повторно Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №896. Ще за життя померлій належала: - земельна ділянка площею 1,74 га, яка розташована на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №075020 від 14.09.2004 року, Довідкою виданою виконкомом Горожанської сільської ради 22.07.2020 року №423, які містяться в матеріалах справи. На вказане спадкове майно претендує [PERSON] як спадкоємець за законом і внук спадкодавця. Родинні відносини між [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] підтверджуються: -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] є батьком [PERSON] ; -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] є мамою [PERSON] та відповідно бабцею [PERSON] . Заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з ненаданням доказів прийняття спадщини та пропущенням шестимісячного строку звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується відмовою Монастириської державної нотаріальної контори від 12.08.2020 року №383/01-16. Факт проживання [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини по [ADDRESS] підтверджується: -Довідкою, виданою виконкомом Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області 22.07.2020 року за №423, згідно якої [PERSON] , 1967 року народження постійно проживав без реєстрації з [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Джерела права й акти їх застосування. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявникам для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право. Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ч. 1 ст. 379 ЦК України). Фізична особа може мати кілька місць проживання (ч. 6 ст. 29 ЦК України). Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Отже, для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину необхідно, щоб таке проживання було постійним. VІ. Висновки за результатами розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані представником заявника докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підставна та підлягає до задоволення. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved