Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулася [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести за відсутності відповідача та постановити законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права з забезпеченням прав, свобод та законних інтересів позивача. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За життя [PERSON] отримала земельну ділянку загальною площею 3,33 га, розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 034641 від 29.08.2002 року. Але вище вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку був втрачений. Підтвердженням є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення» № 28 (8249) від 15 липня 2017 року, а також довідкою Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області № 5033 від 10.07.2017 року про те, що втрачений державний акт на ім'я [PERSON], в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП в Чернігівської області не надходив. 13 грудня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 023140, яке видане 14 грудня 2005 року виконавчим комітетом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 110. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,33 га, розташована на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 30.01.1996 року секретарем Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 7, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON], тобто позивачу у справі. Позивач, як спадкоємець за заповітом на дану спадщину, прийняв її, оскільки своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 229/2017, заведеної Козелецькою районною державною нотаріальною конторою, але оформити дану спадщину не може, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку був виготовлений на імя [PERSON], та переданий їй втрачений, а видати новий неможливо у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в даній спадщині та інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач у справі [PERSON] змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: approved