Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач орган Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Мирноградської міської ради звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до відповідачів [PERSON] та [PERSON] у якому зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] знаходяться в юридичному шлюбі з 19 березня 2011 року. [PERSON] є матір`ю малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 13.12.2016 року у відповідачів [PERSON] та [PERSON] відібрано дітей без позбавлення їх батьківських прав. Позов органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради було задоволено судом через зловживання громадянами алкогольними напоями, недотриманням санітарно-гігієнічних умов проживання та безвідповідальне ставлення до здоров`я та виховання малолітніх, що негативно впливало на їхній фізичний та психічний розвиток. Після чого, 26.12.2016 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було взято на первинний облік служби у справах дітей Виконавчого комітету Мирноградської міської ради. Їм надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] . [PERSON] перебуває на первинному обліку служби у справах дітей Виконавчого комітету Мирноградської міської ради з 15.08.2016 року. Має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Статус дитині було надано на підставі акта про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 05.08.2016, складеному адміністрацією КУОЗ «Краматорський будинок дитини « [PERSON] », де малолітній тимчасово перебував на повному державному утриманні за заявою батьків. На підставі рішення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16.11.2016 № 360 [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] . Згідно з висновками про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дітей комунального некомерційного підприємства «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] здорова, [PERSON] та [PERSON] перебувають на диспансерному обліку у лікаря-окуліста, [PERSON] має статус дитини-інваліда через психічне захворювання. Дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та прийомна сім`я [PERSON] і [PERSON] перебувають під соціальним супроводженням, яке здійснюється суб`єктами взаємодії: Мирноградським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, комунальним некомерційним підприємством «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги», загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 8 Мирноградської міської ради, дошкільним навчальним закладом № 4 «Іскринка» Мирноградської міської ради та Мирноградським міським відділенням поліції Покровського відділу поліції ГУНП. За даними суб`єктів соціального супроводження, в прийомних родинах сприятливий мікроклімат, діти почувають себе комфортно, захищено, свідомо розуміють своє місце в більш сім`ї та соціумі, стали жвавими і емоційними. Мати-вихователька [PERSON] та прийомні батьки [PERSON] та [PERSON] виконують зобов`язання щодо здоров я дітей, фізичного та психічного розвитку, виявляють інтерес до їхнього внутрішнього світу, створюють умови для отримання освіти та комфортного проживання. За інформацією загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 від 29.11.2019 № 01-6.467 та дошкільного навчального закладу № 4 «Іскринка» від 01.11.2019 № 117, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , протягом 2017-2019 років не провідували дітей під час навчально-виховного процесу, не надавали допомогу у будь-якому вигляді та не цікавилися їх долею. [PERSON] народилася у пологовому відділенні Мирноградської центральної міської лікарні. У зв`язку з відсутністю у батьків житла, придатного для проживання, матір із донькою було переведено до дитячого відділення ЦМЛ та 01.02.2018 влаштовано до комунального закладу «Донецький обласний соціальний центр матері та дитини» у м. Дружківка. За інформацією зазначеного центру від 20.05.2019, [PERSON] забезпечує умови для виховання доньки тільки під систематичним контролем працівників. Самостійно доглядати за дитиною не може, не вміє готувати їжу для неї. З листа КЗ «Донецький обласний соціальний центр матері та дитини» від 10.06.2019, малолітня [PERSON] була госпіталізована до інфекційного відділення міської лікарні м. Дружківка. Мати дитини, [PERSON] , декілька днів приховувала підвищення температури у доньки, не лікувала її та не зверталася за допомогою до медичної сестри. Без дозволу давала дитині лікарський препарат « [INFO] », щоб дитина її не дратувала та була спокійною. Згідно з інструкцією засіб не рекомендується дітям та його застосовують при неврозах, лікуванні легких нападів стенокардії, гіпертонічної хвороби, тахікардії функціонального генезу, при спазмах шлунку та кишечнику тощо. Діагностика, проведена зазначеним центром, показала, що громадянка має нестійкий емоційний стан, низький рівень пізнавальних та емоційно-мотиваційних процесів. Вона нездатна до відповідальної поведінки, інфантильна до потреб дитини. Після закінчення терміну перебування у КЗ «Донецький обласний соціальний центр матері та дитини» [PERSON] разом із донькою повернулася до м. Мирнограда. Але батьки дівчинки не змогли забезпечити належні умови для проживання, розвитку та виховання своєї доньки. Малолітню [PERSON] 21.06.2019 взято на облік служби у справах дітей як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах, та влаштовано до дитячого відділення Мирноградської центральної міської лікарні. 18.07.2019 на підставі рішення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 17.07.2019 № 259 [PERSON] тимчасово за заявою батьків було влаштовано до комунальної установи охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини « [PERSON] ». За інформацією установи від 13.11.2019, батьки за час перебування доньки у будинку дитини не відвідували її, життям та здоров`ям не цікавилися, не телефонували, листів не надсилали, не виявляли батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавали, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювали. У висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 24.10.2019 зазначено, що [PERSON] , має діагнози: ураження головного мозку неуточненої етіології, змішані специфічні розлади психологічного розвитку, залізодефіцитна анемія, неуточнена. Для подолання життєвих труднощів родина Гаримових перебуває під соціальним супроводом ММЦСССДМ. За інформацією ММЦСССДМ від 05.11.2019, за адресою фактичного проживання громадян: [ADDRESS] , не створено умов для утримання та виховання малолітньої дитини. Гаримови перебувають на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Для тимчасового поліпшення житлових умов, на підставі рішення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 21.08.2019 № 281 громадянам видано ордер з наданням права проживання за адресою: [ADDRESS] . На сьогодні громадяни не скористалися цим правом та не здійснили реєстрацію місця проживання за новою адресою. Під час рейду 05.11.2019 служби у справах дітей за адресою відповідачів встановлено, що будівля має незадовільний технічний стан: дах пошкоджений, туалет та водопровід на дворі, пічне опалювання. Громадяни не відчинили двері та не впустили спеціалістів у помешкання для обстеження житлово-побутових умов проживання родини. Зі слів квартальної стало відомо, шо подружжя [PERSON] взагалі, нікому не відчиняють двері. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до їхнього внутрішнього світу, матеріально не утримують. Робота щодо збереження біологічної родини Гаримових триває з 2016 року, але, незважаючи на проведення профілактичних заходів соціальними службами міста, не дала позитивних результатів. [PERSON] працює обпилювачем на приватному підприємстві «Новий сервіс» та в середньому щомісяця отримує заробітну плату в розмірі 4300 грн. [PERSON] не працює, перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради та щомісяця отримує державну допомогу інвалідам дитинства в розмірі 1564 грн. За даними Мирноградського міського центру зайнятості від 12.11.2019, Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 07.11.2019, громадяни на обліках установ не перебувають. За інформацією Мирноградської центральної міської лікарні від 06.11.2019, [PERSON] з 06.09.2016 по 06.06.2017 перебував на обліку лікаря-фтизіатра, на сьогодні епідеміологічно небезпечний, [PERSON] перебуває на обліку лікаря-психіатра з приводу хронічного психічного захворювання (F70.0), на обліку лікаря-нарколога громадяни не перебувають. За інформацією Димитровського міського суду Донецької області від 08.08.2019, вирок за обвинуваченням [PERSON] за ст. 121 ч.1 КК України не набрав законної сили, оскільки 18.03.2019 кримінальне провадження було направлено до Донецького апеляційного суду м. Бахмут для розгляду по суті. Таким чином [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо власних дітей, протягом 3 років після ухвалення судом рішення про відібрання дитини зверталися ні до суду, ні до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради з питання повернення їм дітей. Також ними не усунено причини які перешкоджали належному вихованню дітей, а саме: за місцем свого проживання не створено належних умов для утримання та розвитку малолітніх, не змінилося їхнє ставлення до виховання та розвитку дітей. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві. ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи. [PERSON] позов не визнав. Повідомив, що усе, про що повідомив представник органу опіки та піклування неправда. Діти у них грали, а плакали лише через те, що їх забирали у батьків. Він мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2018 року. Про те, що вони не пускають представників органу опіки та піклування йому нічого не відомо, так як він на роботі з 07.00 год. до 19.00 год. Він жодного разу не бачив, щоб приходили представники органу опіки до них до дому. На теперішній час він намагається відремонтувати будинок. У нього не було можливості поїхати до дітей у м. Слов`янськ. З січня 2016 року до грудня 2016 року він проходив лікування у м. Курахово. Він провідував дітей у дитячому садку та у школі, [PERSON] була рада його бачити, а [PERSON] злякалась та повідомила, що поспішає на уроки. Наступного дня купив дітям іграшки та цукерки, але [PERSON] заборонила йому зустрічатись з дітьми, хоча він має право на півгодинну зустріч з ними у присутності прийомних батьків. [PERSON] сказала йому взяти офіційний дозвіл на це, але він не знайшов органу у якому це можна зробити. Вказані події відбувались у 2017 році, після чого він жодних спроб у зазначеному напрямку не проводив. Він працював у колгоспі. Зараз він працює в багатогалузевому об`єднані комунального господарства. Коли вони мешкали за іншою адресою, то до них приходила перевірка, та відібрали дітей. Він вдома зробив ремонт, допомагав [PERSON] у виховуванні дітей, але був засуджений до позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України. Діти завжди були нагодовані та чисті. Дітей не повернув собі, так як поїхав працювати для того, щоб зробити ремонт у помешканні. [PERSON] та ласку він дітям давав, поки їх не відібрали. Їздив до м. Дружківка, щоб побачитись з [PERSON] . Своїм дітям не міг дати одяг, взуття, нормальний розвиток, можливість навчатись, так як діти знаходились у чужій родині, і його до дітей не пускали. У лікарню до сина приходив один раз, та як у той час перебував під домашнім арештом з грудня 2016 року по серпень 2017 року. Крім того, таких випадків, щоб вони не забирали дітей з інтернату на вихідні не було жодного разу. Заперечував проти позбавлення його батьківських прав. [PERSON] повідомила, що коли її дитину забрали до центру матері та дитини у м. Дружківка, [PERSON] захворіла вперше за півтора року. У неї з 4 місяців почали лізти зубки, через що була температура. « [PERSON] » вона дитині не давала. Так він в неї знаходився, але його вона не відкривала. Вона просила медичну сестру купити ліків, але вона відмовилась. Вона прожила у вказаному центрі півтора року. Там були жахливі умови, були летучі миші та криси. У одній кімнаті їх знаходилось 15 чоловік. Після вказаного центру, вона мешкала з дитиною у Мирноградській лікарні, так як вдома не було умов для проживання, бо протікав дах. Будинок не опалюється, бо потрібно було скласти піч. Вдома було відносно чисто, стеля не осипалась. Для дитини вдома знаходилась краватка, ванночку купив [PERSON] через деякий час. У будинок по [ADDRESS] вони не можуть заїхати, так як не можуть там усі прописатись. Останній раз вона спілкувалась з [PERSON] у 2018 році, телефонувала їй, але потім у неї забрали мобільний телефон у Центрі матері та дитини. З іншими дітьми не спілкувалась з 2016 року, бо їй повідомили, що не можна цього робити, щоб не травмувати їх. Про їх життя вона дізнавалась через свою мати. Дітям не допомагала, бо немає можливості. Вона ніде не працює, бо її ніде не беруть на роботу, через те, що вона знаходиться на обліку з ІІ групою інвалідності. У неї дуже поганий зір. До теперішнього часу вона нічого не зробила, для того щоб повернути дітей. З позовною заявою вона не згодна. Заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні третя особа [PERSON] зазначила, що з 25 січня 2017 року у її родині знаходяться малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З дітьми вона познайомилась ще у 2016 році, коли батьки їх не забрали з інтернату. Вона вирішила забрати дітей до себе на вихідні. Коли вона їх привезла до себе додому, то вони були голодні, одяг у них був у вкрай занедбаному стані. Для того, щоб діти знаходились у її родині, вона створила будинок сімейного типу. На теперішній час [PERSON] ходить до 1 класу, [PERSON] до 4 класу, а [PERSON] до 5 класу, крім того вони займаються танцями, відвідують репетиторів та займаються вивченням англійської мови. В квітні 2017 року до дітей у школу приходила їх мати [PERSON] та сказала їм, що забере їх до себе. При цьому [PERSON] була рада такій новині, а [PERSON] не впізнав, та як батьків він не пам`ятає, крім того він її злякався. Діти їй повідомляли, що коли знаходились з батьками, то вони ходили жебракували, при цьому погано про своїх батьків вони не висловлювались, але повертатись до батьків вони бояться і не бажають. В судовому засіданні третя особа [PERSON] показала, що [PERSON] вона забрала з дитячого будинку « [PERSON] » до своєї родини у 2016 році, коли йому було ще 2 роки. Йому у неї подобається. Його розвиток нормальний, він вміє читати та рахувати. Загальний стан дитини також нормальний, раніше він носив окуляри, але зараз вже зняв, на теперішній час відсутня необхідність в них. Раніше родину Гаримових вона не знала, лише один раз бачила [PERSON] у суді, коли приймала участь у судовому засіданні у якості свідка. Батьки [PERSON] не приділяли належної уваги, на день народження нічого не дарували, будь-якої матеріальної допомоги не надавали. Будь-яких письмові заяви по суті справи від учасників до суду не надходили. \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі. 08.01.2020 року ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, призначено справу до підготовчого судового засідання о 09.30 год. 31.01.2020 року, відповідачам запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. 31.01.2020 року за клопотанням відповідачів відкладене підготовче судове засідання для ознайомлення їх з позовними вимогами на 09.30 год. 13.02.2020 року. 13.02.2020 року ухвалою судді було призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні о 09.30 год. 24.02.2020 року. Судові засідання у справі відбувались також 05.03.2020, 17.03.2020, 14.04.2020, 12.05.2020. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідач [PERSON] згідно з довідкою Ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Мирноградської міської ради місця реєстрації не має (а.с. 92), але згідно з копією паспорта громадянина України останнє відоме місце реєстрації зазначено [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] на обліках в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, Мирноградському міському центру зайнятості не перебуває (а.с. 74,83). Перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради та отримує Державну допомогу інвалідам з дитинства у розмірі 1564 гривень (а.с.85-86). Перебуває на обліку у лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради з 1996 року з приводу хронічного психічного захворювання. Діагноз: F 70.0 (а.с. 79). На обліку лікаря-нарколога у лікувально-діагностичному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради не перебуває (а.с. 77,80). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14,91). [PERSON] на обліках в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, Мирноградському міському центрі зайнятості, в Управлінні соціального захисту населення Мирноградської міської ради не перебуває (а.с. 75,82,84). На обліку лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 76,78). Працює на посаді робітника з благоустрою Приватного підприємства «Новий Сервіс» з 27 червня 2019 року (а.с. 156). Перебуває на обліку у лікувально-діагностичному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради у туб. кабінеті з 06.09.2016 року. Лікування завершено 06.06.2017 року, в теперішній час епідеміологічно безпечний (а.с. 81). Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 20-24). Відповідач [PERSON] є батьком малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 20-22). Батько [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у свідоцтвах про народження записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері (а.с. 48-49). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 51 від 19 березня 2011 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяв прізвище дружини [PERSON] (а.с. 40). Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 13 грудня 2016 року малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] відібрано у [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відібрано у [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. (а.с. 43-47). Згідно з рішенням Виконавчого комету Мирноградської міської ради № 409 від 29.12.2016 року [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 30). Згідно з рішенням Виконавчого комету Мирноградської міської ради № 302 від 21.09.2016 року [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 31). Згідно з рішенням Виконавчого комету Мирноградської міської ради № 408 від 29.12.2016 року [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 32). Згідно з рішенням Виконавчого комету Мирноградської міської ради № 407 від 29.12.2016 року [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 32). На підставі рішення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 18.01.2018 № 29 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] (а.с. 34). [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] згідно з рішенням Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16.11.2016 № 360 (а.с. 38). Згідно з висновками про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дітей комунального некомерційного підприємства «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги». [PERSON] здорова. [PERSON] , [PERSON] перебувають на диспансерному обліку у лікаря-окуліста, [PERSON] має статус дитини-інваліда через психічне захворювання, [PERSON] має діагноз: ураження головного мозку не уточненої етимології, змішані специфічні розлади психологічного розвитку, залізодефіцитна анемія (а.с. 52-55). За інформацією загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 від 29.11.2019 № 01-6.467 та дошкільного навчального закладу № 4 «Іскринка» від 01.11.2019 № 117, відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , протягом 2017-2019 років не провідували дітей під час навчально-виховного процесу, не надавали допомогу у будь-якому вигляді та не цікавилися їх долею (а.с. 64-65). 18.07.2019 на підставі рішення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 17.07.2019 № 259 [PERSON] тимчасово за заявою батьків було влаштовано до комунальної установи охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини « [PERSON] » (а.с. 37). За інформацією установи від 13.11.2019, батьки за час перебування доньки у будинку дитини не відвідували, її життям та здоров`ям не цікавилися, не телефонували, листів не надсилали, не виявляли батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавали, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювали (а.с. 72). Свідок [PERSON] зазначила, що вона знайома з родиною [PERSON] з грудня 2017 року. Їм надійшов лист, що у пологовому будинку знаходиться жінка, яка народила дитину, а виписатись їй нікуди. Вона зв`язалась з зазначеною родиною і [PERSON] повідомив адресу їх мешкання. Приїхавши за зазначеною [PERSON] адресою, вони побачили, що там мешкає його брат, а [PERSON] з дружиною та дитиною місця не має. Вони запропонували [PERSON] до центру матері та дитини у місто Дружківка, на що вона погодилась та власноруч написала заяву. Знаходячись у вказаному центрі, [PERSON] не виконувала своїх обов`язків по прибиранню, могла зварити яйця у супі. [PERSON] у цей час постійно жалівся та був невдоволений тим, що йому ніхто не допомагає. Взагалі вказана родина дуже звикла до того, що їм постійно хтось повинен допомагати. Коли прийшов час забирати [PERSON] з дитиною з вказаного центру, то дитину залишили у бабусі - матері [PERSON] , для того щоб оформити документи на житло. Часу їм було надано пів року, але вони цим не скористались. [PERSON] казав, що він постійно на роботі, а [PERSON] , що не може нічого зробити одна, так як вона постійно з дитиною. Вона [PERSON] пропонувала роботу двірника та прибиральниці, але вона відмовилась. [PERSON] та [PERSON] зловживають спиртними напоями та вдома проводять гулянки. Вони один раз їздили до інтернату «Антошка» щоб привезти свідоцтво про народження, при цьому з дитиною вони не бачились. При цьому співробітники інтернату не могли відмовити батькам у побаченні з дитиною, якщо б таке бажання батьки висловили. V. Оцінка суду. Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України якого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] допустили всі зазначені фактори щодо своїх малолітніх дітей, самоусунувшись від їх належного виховання протягом тривалого проміжку часу, належного їх утримання. Тривалість невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування ними цими обов`язками. Малолітні [PERSON] , [PERSON] , опитані у судовому засіданні, під час розповіді про умови проживання у родині, у повній мірі підтвердили неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків. Гаримова [PERSON] зазначала, що у сім`ї до дітей інколи застосовувалось фізичне насилля обома відповідачами. Вдома періодично була відсутня їжа, продукти харчування та їжу просили у сусідів. На теперішній час їм подобається жити у прийомних батьків, повертатись до біологічних батьків вони не бажають. В судовому засіданні, на підставі даних, наданих Мирноградською центральною міською лікарнею, Мирноградським міським центром зайнятості, органу опіки та піклування Мирноградської міської ради встановлено, що відповідач [PERSON] здоровий, працює, відповідач [PERSON] має ІІ групу інвалідності, може працювати на окремих видах робіт, але зусиль для працевлаштування не робить. Матеріально дітей належним чином не забезпечують, взагалі не приймають участі у вихованні дітей і не цікавляться їх життям. З часу відібрання дітей та влаштування їх до прийомних сімей та державних установ пройшло вже декілька років. Відповідачі не змогли надати суду докази на підтвердження вжиття ними протягом часу, що сплинув з відібрання дітей, реальних заходів для налагодження матеріально-побутових умов проживання, незважаючи на працевлаштування відповідача [PERSON] . Крім висловленої в судовому засіданні позиції про незгоду з заявленими щодо них позовними вимогами, даних, що б підтверджували реальне бажання повернути дітей і у подальшому здійснювати їх виховання, відповідачі суду не надали. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано. Враховуючи всі обставини, задля захисту інтересів малолітніх дітей, суд вважає необхідним позбавити відповідачів [PERSON] і [PERSON] , стосовно них, батьківських прав. Відповідно до вимог частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. з кожного. На підставі, ст.ст. 150,164,180 СК України,

Outcome: approved