Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Орган опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові зазначено, що відповідачі є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, вихованням дитини не займаються, його долею не цікавляться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, про фізичний, духовний та розумовий розвиток дитини не піклуються. Позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їх малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передана дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання представник позивача не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також, в попередньому судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Також, в попередньому судовому засіданні відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що вимоги позивача безпідставні, оскільки вона не ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини - сина [PERSON] . У дитини було все необхідне, дитина була доглянута, чиста та здорова, а вона завжди була з дитиною і ніколи не залишала дитину на самоті. З того часу, коли дитину забрали, вона не відвідувала сина через карантин. Тому просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 липня 2019 року відібрано малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. Позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] . Позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь державного закладу або фізичної особи, під опіку або на виховання якої будуть передані діти, у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 лютого 2019 року та досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , на користь державного закладу або фізичної особи, під опіку або на виховання якої буде передана дитина, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 лютого 2019 року та досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судовий збір в сумі 3842 гривні 00 копійок, в рівних частинах з кожного у розмірі 1280 гривень 67 копійок. Зазначене рішення суду набрало законної сили 02 серпня 2019 року. Згідно свідоцтва про народження, виданого 01 жовтня 2019 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , про що 01 жовтня 2019 року складено відповідний актовий запис № 1194. Згідно акту обстеження умов проживання від 28 січня 2020 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , її дитина [PERSON] та [PERSON] .. Умови проживання: у помешкання проводиться ремонт, пічне опалення, у кімнатах не прибрано, низька температура повітря, повітря важке, вологе, помешкання обігрівається електровентилятором, запаси продуктів харчування відсутні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитячий візок, постільна білизна, одяг за сезоном, засоби гігієни, дитяче харчування на один раз. Результат бесіди: мати ознайомлена зі ст. 184 КУпАП, ст. 164 СК України, ст.ст. 126, 166 КК України; матері рекомендовано привести помешкання в порядок, прибрати, проводити провітрювання помешкання та придбати запас продуктів як мінімум на три дні. Згідно акту обстеження умов проживання від 13 лютого 2020 року, за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , її дитина [PERSON] та [PERSON] .. Умови проживання: не задовільні, у кімнатах антисанітарія, повітря холодне, вологе, важке, просякнуте запахом сечі. Продукти харчування відсутні, помешкання не опалюється. Шибки вибиті, двері напіврозламані. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: незадовільні, дитина не має дитячого ліжка, постільної білизни, відсутнє дитяче харчування, засоби гігієни, речі брудні, з неприємним запахом. Результат бесіди: дитина брудна, у брудному одязі, на обличчі рани, волосся брудне. Члени комісії дійшли висновку, що матір`ю створено умови, які загрожують життю та здоров`ю малолітньої дитини. Згідно рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 13 лютого 2020 року № 19/9, негайно відібрано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та влаштовано малолітню дитину [PERSON] до ВП «Дитяча лікарня» КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області до вирішення питання щодо подальшої долі дитини. Згідно повідомлення/інформації про сім`ю, яка перебуває або може потрапити у складні життєві обставини, КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 13 лютого 2020 року, мати дитини - [PERSON] , не працює, дитина - [PERSON] , [INFO] , сім`я мешкає за адресою: [ADDRESS] . Дитина з багатодітної родини, народилася з низькою вагою. Трьох дітей у матері забрали у лютому 2019 року. Служба у справах дітей проінспектували цю родину 13 лютого 2020 року по заяві сусідів про бійку. Виявлено наступне: для дитини немає харчування, холодильник порожній, в хаті брудно та холодно. Мати приходила на прийом до лікаря кожного місяця. Останній візит 23 січня 2020 року, з приводу щомісячного огляду та проведення щеплення. Після огляду встановлений діагноз захворювання шкіри, надані рекомендації по лікуванню. Мати не виконує свої батьківські обов`язки у повному обсязі. Служба у справах дітей готує документи для вилучення дитини з родини. Згідно повідомлення/інформації про дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 17 лютого 2020 року, дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, - [PERSON] , [INFO] (4 місяці), місце проживання за адресою: [ADDRESS] . 13 лютого 2020 року о 14 годині 45 хвилин у ВП «Дитяча лікарня» КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області була доставлена дитина у супроводі співробітників соціальної служби у справах дітей. Дитина госпіталізована в педіатричне відділення з діагнозом «Атопічний дерматит». Дитина була брудна, у брудному одязі, з дуже неприємним запахом від речей дитини. Зі слів дитина вигодовувалась не за віком (манною крупою, запареною окропом). Психомоторний розвиток відповідає віку дитини. У зв`язку з ухиленням матері від виховання дитини і складних життєвих обставин дитина госпіталізована на медико-соціальні ліжка. З 13 лютого 2020 року по теперішній час мати дитину не відвідувала. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 16 квітня 2020 року, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] встановлено, що батьки [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, не піклуються про його життя і здоров`я, не забезпечують йому належного догляду, харчування, умов проживання, мати своєю поведінкою створила умови, які загрожують життю і здоров`ю дитини. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про невідвідування дитини, покинутої у пологовому будинку або лікувальному закладі, від 22 червня 2020 року, працівниками ВП «Дитяча лікарня» КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області був складений зазначений акт про те, що 13 лютого 2020 року у педіатричне відділення була госпіталізована дитина - [PERSON] , [INFO] , з діагнозом «Атопічний дерматит. Дефіцитна анемія легкого ступеню. Підчелюсний лімфаденіт» у супроводі співробітників соціальної служби у справах дітей. Мати дитини ухиляється від виховання дитини. За час перебування дитини у педіатричному відділенні мати або інші родичі не відвідували дитину, не цікавились нею. Згідно повідомлення/інформації про дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 21 липня 2020 року, дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, - [PERSON] , [INFO] (10 місяців), місце перебування - ВП «Дитяча лікарня» КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фролова, 21, медико-соціальні ліжка. [INFO] о 14 годині 45 хвилин у педіатричне відділення ВП «Дитяча лікарня» КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області поступила дитина у супроводі співробітників соціальної служби у справах дітей, з діагнозом «Атопічний дерматит». Дитина була пролікована, обстежена, оглянута вузькими спеціалістами, діагноз «Диспластична кардіопатія». Стан дитини задовільний. За час перебування дитини у педіатричному відділенні з 13 лютого 2020 року по теперішній час мати та інші родичі дитину не відвідували і не цікавилися нею. Також в судовому засіданні були досліджені матеріали медичної карти дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно відомостей, зазначених у медичній картці дитини - [PERSON] , [INFO] , під час патронажу новонародженої дитини медичними працівниками зазначалось таке: 25 вересня 2019 року - побутові умови незадовільні, води в будинку немає, кімнати маленькі, темні, холодильника і туалету немає; 02 жовтня 2019 року - соціальні умови незадовільні, немає води, туалету (воду приносять з колонки), холодильника, опалення, у дитини немає краватки та візка; 17 жовтня 2019 року - соціальні умови не покращились. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що батько малолітньої дитини [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, не піклується про його життя і здоров`я, не забезпечує йому належного догляду, харчування, умов проживання, а мати малолітньої дитини [PERSON] належним чином не забезпечує малолітній дитині необхідного для дитини такого віку догляду, харчування, умов проживання і своєю поведінкою створила умови, які загрожували життю і здоров`ю дитини, внаслідок чого малолітню дитину було негайно відібрано від матері та влаштовано до ВП «Дитяча лікарня» КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області. За час перебування малолітньої дитини в лікарні (з 13 лютого 2020 року по 21 липня 2020 року) батьки жодного разу не відвідали свого малолітнього сина, будь-якого інтересу до нього не виявляли, тим самим відповідачі фактично самоусунулися від участі у житті своєї малолітньої дитини. Посилання відповідачки [PERSON] на те, що вона не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що відповідачка належним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , останньою суду не надано. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. Натомість, матеріали цивільної справи містять докази неодноразового звернення уваги відповідачки [PERSON] на необхідність забезпечення належних умов проживання та харчування її малолітньої дитини. Так само не можуть бути прийнятті до уваги посилання відповідачки [PERSON] на те, що вона бажає в подальшому виховувати свого малолітнього сина, але не відвідувала дитину через карантинні обмеження, оскільки такі посилання є необґрунтованими та безпідставними. Так, жодних обмежень щодо відвідування малолітніх дітей їх батьками у лікарні у зв`язку із карантином встановлено не було. Крім того, як було встановлено під час судового розгляду, жодних відповідних дій для того, щоб або повернути малолітню дитину додому, або відвідати дитину під час перебування її у лікарні, або будь-яким іншим способом приймати участь у вихованні сина, відповідачкою не вчинено, із відповідними заявами протягом усього часу як-то до лікарні, поліції, суду чи служби у справах дітей вона не зверталася, що свідчить про фактичне свідоме самоусунення відповідачки від участі у вихованні свого малолітнього сина. Крім того, зазначені відповідачкою обставини не звільняють її від обов`язку виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї малолітньої дитини. Тобто, зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідачів від виховання їх малолітньої дитини, оскільки в ході судового розгляду була встановлена винна поведінка батьків, свідоме нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом встановлено, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] систематично, навмисно та свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина протягом тривалого часу: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. Крім того, відповідачі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, хоча є працездатними та мають можливість надавати допомогу на утримання сина. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність, в інтересах малолітньої дитини, позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини та стягнути з відповідачів на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передана дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1681 гривня 60 копійок підлягають стягненню з відповідачів на користь держави в рівних частинах.

Outcome: approved