Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Кредитна спілка «Орізон» звернулася з позовом в суд про солідарне стягнення із відповідачів 12198,87 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 16.11.2012 року між кредитною спілкою та [PERSON] був укладений кредитний договір №42, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7000 грн. терміном на 12 місяців, зі сплатою 72% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед кредитною спілкою за вказаним договором, 16.11.2012 року між кредитною спілкою із [PERSON] та із [PERSON] були укладені договори поруки № 42-1 та № 42. Проте, відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки не виконують, зокрема, позичальник припинив сплачувати кредит, а поручителі не забезпечили погашення такого, чому позивач, відповідно до умов зазначених договорів, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом, яка станом на 27.03.2014 року складає 12198,87 грн., з яких 7000 грн. - тіло кредиту та 5198,87 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка представила заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. При цьому, у вказаній заяві зменшила позовні вимоги, оскільки борг частково погашено та просить стягнути із відповідачів заборгованість, яка станом на 20.06.2014 року становить 8198,87 грн. Відповідачі, які були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, що стверджується телефонограмами, оголошенням, опублікованим в газеті «Високий замок», яке знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, 16.12.2012 року між Кредитною спілкою «Орізон» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 42 (а.с. 10-12). У відповідності до п.1.1 кредитного договору Кредитна спілка «Орізон» зобов'язалася надати [PERSON] кредит в сумі 7000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що кредит надано строком на 12 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту, з 16.11.2012 року до 16.11.2013 року. Згідно п.3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (процентами) є фіксованою і становить 72% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 7000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 15). Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16), що [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, станом на 20.06.2014 року, з врахуванням погашення частини боргу, заборгованість [PERSON] становить 8198,87 грн. З метою належного виконання кредитного договору Кредитна спілка «Орізон» надіслало [PERSON] лист-вимогу, в якому боржника попереджено про наявність в нього заборгованості за кредитним договором від 16.11.2012 року та необхідність погашення такої, однак ця вимога позивача залишилась без належного реагування (а.с.23). У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Як вбачається зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Крім цього, як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі п.4.1 кредитного договору №42 зобов'язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується договором поруки №42 від 16.11.2012і і договором поруки №42-1 від 16.11.2012 року (а.с.10). У відповідності до п.1, 2 договорів поруки №42 від 16.11.2012 та №42-1 від 16.11.2012 року поручителі [PERSON] та [PERSON] беруть на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із договору позики №42 від 16.11.2012 року (а.с.13, 14). Пунктом 3 зазначених вище договорів поруки передбачено, що відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання згідно договору позики. Поручителі та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором (а.с.13,14). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а [PERSON] та [PERSON] - за кредитним договором та договорами поруки, зокрема, при виникненні у позичальника заборгованості за кредитом, не сплатили такої і жодних дій, спрямованих на погашення боргу, не вчинили, то, відповідно до наведених вимог закону та умов укладених договорів, позикодавець вправі вимагати повернення відповідачами кредиту та виплати належних за цими договорами платежів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що отримання відповідачем [PERSON] кредиту від позивача є доведеним, а факт неповернення позичальником і поручителями позивачу заборгованості за кредитним договором зазначеній позивачем сумі не викликає сумніву, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це, то суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі і стягнути солідарно з відповідачів в користь Кредитної спілки «Орізон» 8198,87 грн. заборгованості за кредитним договором №42 від 16.11.2012 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із відповідачів слід стягнути на користь позивача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем, та 250,02 грн. витрат, пов'язаних із опублікуванням оголошення в пресі про виклик відповідачів.

Outcome: approved