Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 01.12.2020 за вх.№ 7268 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка за життя, а саме 21.09.1994, склала заповіт, за яким, все своє майно заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] , Баришівською районною державною нотаріальною конторою за заявою позивача заведено спадкову справу та видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до вказаного свідоцтва, [PERSON] став власником квартири [ADDRESS] . Нещодавно йому стало відомо про те, що за [PERSON] обліковується державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,4200га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який остання, в зв`язку із своєю смертю не встигла отримати. Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, [PERSON] відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії з посиланням на ту обставину, що спадкодавець за життя не набув права власності на об`єкт спадщини та роз`яснив позивачу на його право для звернення за захистом свого права до суду . Просить суд постановити рішення, яким визнати за ним, [PERSON] , право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,4200га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Садівської сільської ради Броварського (колишнього Баришівського) району. Відповідачі відзиву на позовну заяву не надали. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про витребування копії спадкової справи № 475/2008 року після смерті [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] та представник відповідача подали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. При цьому, представник відповідача проти позовних вимог позивача не заперечує. ( а.с.54, 56) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 01.12.2020 справу для розгляду визначено судді Коваленку К.В. (а.с. 15). 04.12.2020 суддею постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження ( а.с.15). 10.02.2021 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті та витребування доказів по справі (а.с.24). 17.02.2021 на виконання вимог ухвали, до суду надійшли матеріали спадкової справи№ 475/08 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.29-40). Розпорядженням керівника апарату суду № 695 від 08.07.2021 проведено повторний авторозподіл судової справи та її розгляд визначено судді Червонопиському В.С. (а.с.48-49). 22.10.2021 суддею постановлена ухвала про прийняття справи до свого провадження та призначене судове засідання (а.с.50). Судом відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини встановлені Судом [INFO] у віці 80 років померла [PERSON] про що виконавчим комітетом Садівської сільської ради Баришівського району Київської області в книзі реєстрації смертей був зроблений запис за № 4 та видане свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.32) За життя, 21 вересня 1994 року, [PERSON] склала заповіт відповідно до якого, квартиру, яка знаходиться в с. Садове, Баришівського району Київської області та все своє майно заповіла своєму онуку [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем виконкому Садівської сільської ради народних депутатів Юр Леонідою Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за № 48 (а.с.36) Окрім того, 17 червня 2002 року [PERSON] склала ще один заповіт, відповідно до якого, належні їй заощадження в Республіканському агропромбанку Україна вона заповіла своїй онуці [PERSON] , а належні їй компенсаційні виплати за примусові роботи в Німеччині в період Великої Вітчизняної війни заповіла своєму онуку [PERSON] (а.с.35) 22.08.2008 [PERSON] звернувся до Баришівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.30). 09 лютого 2010 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.37). 30 жовтня 2020 року позивач звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4200 га, кадастровий номер : 3220286600:20:066:1145, ділянка 1145, що знаходиться на території Садівської сільської ради, Баришівського району, Київської області та відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 413474 та зареєстрованого 06.06.2008 року - після її смерті. Постановою державного нотаріуса від 30.10.2020 за № 1051/02-31, [PERSON] було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії з посиланням на ту обставину, що спадкодавець за життя не набула права власності на об`єкт спадщини та роз`яснив позивачу на його право для звернення за захистом свого права до суду . V. Оцінка Суду. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до пункту «г» статті 81, частини першої статті 131 Земельного кодексу України (далі ЗК) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи із змісту статті 524 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), статей 1216; 1217; 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст.1269 ЦК ). Згідно із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що 22.08.2008 позивач звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 09 лютого 2010 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] , а у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4200 га, кадастровий номер : 3220286600:20:066:1145, ділянка 1145, що знаходиться на території Садівської сільської ради, Баришівського району, Київської області та відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 413474 та зареєстрованого 06.06.2008 року - було відмовлено , оскільки Державний акт на право власності на земельну частку ( пай) був виготовлений після смерті спадкодавиці. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача в першу чергу пов`язується з правом спадкування і він його набув в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї баби [PERSON] . В свою чергу статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку за заповітом, але оформити своє право на земельну ділянку не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянки не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved