Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» звернулося до суду із заявою, якою просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар відносно [PERSON] на підставі ст.ст. 13, 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу. Доводи заяви мотивує тим, що [PERSON] направлена на госпіталізацію БШД-104 та була госпіталізована у КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» 13.06.2021. Підставами щодо необхідності госпіталізації стали відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від лікаря Чегеєва №1095. 14.06.2021 [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку про необхідність обстеження та лікування [PERSON] через встановлений діагноз важке психічне захворювання, внаслідок чого становить безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, тому має потребу в примусовому лікуванні лише в умовах психіатричного стаціонару. В судовому засіданні представник заявника підтримав доводи та вимоги заяви. Суд, вивчивши доводи заяви, вислухавши думку прокурора, який просив заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із такого. Встановлено, що [PERSON] направлена на госпіталізацію БШД-104 та була госпіталізована у КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» 13.06.2021. Підставами щодо необхідності госпіталізації стали відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від лікаря Чегеєва №1095. Із акту від 14.06.2021 комісійного психіатричного огляду особи вбачається, що лікарською комісією встановлено у [PERSON] важке психічне захворювання, внаслідок чого остання становить безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, тому має потребу в примусовому лікуванні в умовах психіатричного стаціонару згідно ст.ст. 13, 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». Запис лікаря приймального відділення від 13.06.2021, заява [PERSON] від 13.06.2021 також свідчать про те, що [PERSON] становить небезпеку для себе та оточуючих. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2015 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» надання в примусовому порядку невідкладної амбулаторної чи стаціонарної допомоги у психіатричних закладах охорони здоров`я особам, які мають психічні розлади, але не вчинили жодного суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена КК, за відсутності усвідомленої згоди таких осіб або згоди їхніх законних представників здійснюється на підставі ст.ст. 12, 14 Закону № 1489-ІІІ за рішенням суду, яке постановлюється в порядку цивільного судочинства. Статтею 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених ч. 1 цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст. 14 цього Закону. Так, у відповідності до положень ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи для оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Отже, приймаючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару.

Outcome: approved