Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

КЕВ м. Одеси звернувся з позовом до [PERSON] , стверджуючи, що відповідачка проживає та зареєстрована\~ за адресою: [ADDRESS] . Проте будівлі військового містечка № [NUMBER] м. Котовськ, зокрема і будівля № 614, є військовим майном, яке обліковується на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси. Таким чином, у спеціально пристосованому приміщені будівлі проживають особи, які не мають відношення до Міністерства оборони України. [PERSON] заселилась у гуртожиток МОУ в складі сім`ї військовослужбовця, згодом шлюб було розірвано, військовослужбовець виїхав з гуртожитку. КЕВ м. Одеси просить виселити відповідачів із житлового приміщення (двокімнатного блоку площею 48,5 кв.м) в гуртожитку МОУ за адресою: [ADDRESS] . Представник КЕВ м. Одеси у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про розгляд справи повідомлялась, чому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи та представлені докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Будівлі військового містечка № [NUMBER] м. Котовськ, зокрема і будівля № 614, є військовим майном, яке обліковується на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси. [PERSON] разом з чоловіком вселились у кімнату гуртожитку [ADDRESS] на підставі дозволу командира військової частини, оскільки на той час її чоловік був військовослужбовцем Збройних сил України. Ордер на вселення до гуртожитку відповідачі не отримували. Однак, шлюб між подружжям Коновал було розірвано, внаслідок чого відповідачка залишила місце проживати у гуртожитку МОУ за адресою: [ADDRESS] . На даний час [PERSON] не проживає та не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 26 листопада 2014 року. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В той же час ст. 1 Закону України Про управління об`єктами державної власності від 21 вересня 2006 року управління об`єктами державної власності визначено як здійснення Кабінетом Міністрів України, уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними. Згідно частини 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків і в порядку, встановлених законом. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений спосіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю. Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 12 Закону України Про соціальний і правої захист військовослужбовців та членів їх сімей держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями. Згідно п. п. 6.3, 6.4 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737 місце для проживання в казармах надається військовослужбовцям на час проходження служби в цьому населеному пункті рішенням КЕВ (КЕЧ) району за клопотанням командира військової частини, список розподілу місць для проживання в казармі затверджується начальником гарнізону. На підставі рішення про надання місця для проживання в казармі квартирно-експлуатаційний орган видає спеціальний дозвіл на проживання в спеціально пристосованій казармі, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Враховуючи те, що [PERSON] не є військовослужбовцем або членом сім`ї військовослужбовця, добровільно більше двох років не проживає за адресою: [ADDRESS] , суд вважає [PERSON] , є такою, що втратив право користування кімнатою. Невиконання відповідачкою обов`язку про звільнення житлового приміщення у гуртожитку призведе до порушення права на житло інших громадян, які дійсно проходять військову службу у ЗС України та не мають житла за місцем проходження служби. Таким чином оскільки відповідачі не перебувають на військовій службі у ЗСУ та не знаходяться на обліку військових пенсіонерів та військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов в гарнізоні, тому не мають права на проживання у гуртожитку МОУ і підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Outcome: approved