Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовомв інтересах позивача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 21 червня 2014 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 236. В обґрунтування свого позову вказала, що 21 червня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 236. Від спільного шлюбу вони дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з грудня 2019 року. Однією сім`єю не проживають, оскільки не зійшлись характерами. Вважає, що їхня сім`я розпалася і відновити їхні подружні стосунки не можливо, так як вони стали один для одного сторонніми людьми, які по різному розуміють свої подружні права та обов`язки. Спір про поділ майна, яке було придбано в період проживання однією сім`єю до шлюбу та в період шлюбу, буде вирішений в судовому порядку. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просить розірвати між ними шлюб. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти задоволення позову. Крім того, надав на адресу відзив на позовну заяву в якому зазначено, що оскільки сторони не мають неповнолітніх дітей, то в добровільному порядку Позивач мав можливість розірвати шлюб, звернувшись до РАГС, що позбавило би його нести судових витрат та скоротило би час на розірвання шлюбу. Позивач не запропонував означеного Відповідачу, не надав доказів звернення ним до РАГС та відмову Відповідача щодо здійснення означеного.Шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. Шлюб давно розпався, з відповідними наслідками для сторін. Більше того, сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки та, не ведуть сумісно господарство, мають різні бюджети та проживають в різних частина Дніпропетровської області. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання у порядку загального позовного провадження.(а.с.22) Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між сторонами 21 червня 2014 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 236. (а.с.13) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, фактичне визнання відповідачем позову, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що до розгляду справи по суті відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, тому позивачу [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved