Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви На обліку служби (управління) у справах дітей ЗМР перебуває [PERSON] ,, [INFO] , відомості про народження якого внесені відповідно до ст. 135 СК України. Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28 січня 2019 року малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2018 року дитина була відібрана у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав терміном на 1 рік. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 01 березня 2019 року за №76р [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном [PERSON] , [INFO] . За час перебування дитини у родині опікуна мати дитини не цікавилася фізичним та духовним життям дитини, наміру щодо повернення дитини не виявляла. Вказані обставини вказують на свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, на підставі чого позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Відзив на позовну заяву не надходив Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 25 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. Зобов`язано Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування надати до суду належним чином завірений висновок щодо розв`язання спору. 02 грудня 2020 року ухвалою суду підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача, повідомлена своєчасна та належним чином, не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, у судові засідання на 27 січня 2021 року, 11 лютого 2021 року та на 25 лютого 2021 року не з`явилася, причини її неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибула, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи У витязі з Державного реєстру актів цивільного стану від 13 серпня 2018 року за № 00019740649 зазначено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Запоріжжя. Матір`ю вказано [PERSON] , відомості про батька зазначені на підставі ст. 135 СК України. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28 січня 2019 року за №27/9 малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Заочним рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2018 року (справа №333/2523/18) дитина відібрана у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав терміном на 1 рік. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 01 березня 2019 року за № 76р [PERSON] , [INFO] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Згідно із заявою [PERSON] від 11 червня 2020 року за час перебування дитини [PERSON] , [INFO] , у родині опікуна мати не цікавилась фізичним та духовним життям дитини. Жодного разу не навідувала дитину, не телефонувала, долею дитини не цікавилась. [PERSON] має прихильність до опікуна та називає її матір`ю. Матеріальної допомоги [PERSON] від матері дитини не отримує. Відповідно акту обстеження умов проживання відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 29 травня 2020 року опікун [PERSON] належним чином виконує усі обов`язки по вихованню та утриманню дитини в повну міру, конфліктів у родині не виникають. Дитина забезпечена усім необхідним в повну міру. [PERSON] в родині почувається комфортно, опікуна дитина називає мамою. [PERSON] протягом року до відділу служби по Комунарському району не зверталася та своїх намірів щодо повернення дитини не повідомляла. За висновком Районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування від 10 листопада 2020 року, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, оскільки [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками: не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує сину достатній життєвий рівень, не піклується про його фізичний і духовний розвиток; не забезпечує всебічний розвиток сина, як особистості, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації вказано Вознесенківський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, то рішення суду на після набрання ним законної сили необхідно направити до Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Розподіл судових витрат Беручи до уваги, що позивач на підставі ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1 921 грн.

Outcome: approved