Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що він, [PERSON] і мати [PERSON] , є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій також зареєстрований його брат - відповідач [PERSON] . Однак, відповідач у період з 2014 року не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , маючи інше постійне місце проживання та добровільно знятися з реєстрації в їхній з матір`ю квартирі відмовляється. З урахуванням викладеного, з 2014 року відповідач не пов`язаний з ними з матір`ю спільним побутом, не сплачує комунальні послуги, не має з ними спільного бюджету, не цікавиться квартирою за місцем його реєстрації, без будь-яких поважних причин та за відсутності вчинення йому будь-яких перешкод у проживанні, вибувши на інше постійне місце проживання. Отже, на теперішній час, факт реєстрації відповідача у квартирі по б-ру Незалежності 5-20, порушує права та інтереси [PERSON] і [PERSON] , оскільки вони несуть додаткові витрати по утриманню майна та не можуть вільно розпоряджатися своїм майном та оформити пільги на комунальні послуги. На момент пред`явлення позову минуло більше 6 (шести) років, як відповідач постійно не проживає за місцем реєстрації в квартирі по б-ру Незалежності 5-20. Інших домовленостей між відповідачем і позивачем з третьою особою, як власниками квартири не відбувалось. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2021року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.26) Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 02 квітня 2021 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 18.01.2011 року [PERSON] належить 1/2 частка квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] .(а.с.19) На підставі свідоцтва про право власності від 18.01.2011 року [PERSON] належить 1/2 частка квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] .(а.с.20) Відповідно до довідки №59 від 07.12.2020 року виданої [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] за вищевказаною адресою не мешкає з 01.01.2014 року.(а.с.21) Згідно довідки ЖБК №48 від 18.01.2021 року встановлено, що [PERSON] не вчинялись перешкокоди у проживанні за адресою: [ADDRESS] в період з 01.01.2014 року по 18.01.2021 року, а також до голови ЖБК-48 з заявою про вчинення перешкод у проживанні не звертався.(а.с.22) Місце знаходження відповідача на даний час позивачу не відомо. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст.71,72,116,156, ЖК УРСР;ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації. У зв`язку з чим, суд вважає за можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судові витрати у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved