Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Моторне (транспорте) страхове бюро України звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат у сумі 37315,18 грн., сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.08.201 року в м. Харкові по вул. Гв. Широнинців сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля марки ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки FORD, державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль FORD отримав механічні пошкодження. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] . ПДР України. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована, потерпіла особа звернулася до МТСБУ з повідомленням про настання ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі наказу № 11340 від 06.12.2017 року розмір регламентної виплати склав 36365,18 грн., які позивач виплатив потерпілій особі, також позивачем були понесені витрати за визначення матеріального збитку в розмірі 950,00 грн. 09.08.2018 року на адресу відповідача було направлено лист про досудове врегулювання спору, оскільки відповідач не сплатив страхове відшкодування в добровільному порядку вони вимушені звернутись до суду з відповідним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала до суду заяву із проханням слухати справу за її відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.08.2017 року о 19-10 годині водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-2103, державний номерний знак [NUMBER] рухався по вул. Гв. Широнинців, виконуючи маневр лівого повороту на вул. Валентинівську не впевнився в безпеці при зміні напрямку руху внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Форд державний номер [NUMBER] , чим порушив п. 10., 10.5, 16.6 ПДР України, тобто скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Заподіяна матеріальна шкода. Постановою Московскього районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року, що набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у скоєні вищезазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно з ч. 2.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Стаття 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 1.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Як було встановлено, відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимоги вищевказаного Закону України та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Потерпіла особа скористалась своїм правом передбаченим ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подала заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, що вказано у ст. 11 ЦК України. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Як вбачається з Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 11340 від 06.12.2017 року та платіжного доручення № 1262462 від 07.12.2017 року, у зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] у розмірі 36365,18 грн. Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. З вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положення ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Після проведення виплати потерпілій особі у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. Претензією від 08.08.2018 року № СУ/44391/4 Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була. Крім того МТСБУ понесло витрати за складання звіту № 626/М/2017 та звіту № 773/М/2017 по визначенню вартості відновлювального ремонту в розмірі 950,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1262047 від 24.11.2017 року ну суму 700,00 грн. та платіжним дорученням № 1262058 від 24.11.2017 року на суму 250,00 грн. Таким чином, враховуючи вищезазначене та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved