Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Мамед заде Н.К. звернулася до суду з позовом до [PERSON] заде Е.С. про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 22.06.1996 року зареєстровано шлюб відділом РАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, запис № 155. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що сторонами не оспорювалось. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами погіршились з серпня 2017 року, оскільки між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки стосовно їх сімейного життя та відносин між подружжям. Примирення і збереження сімї між сторонами не можливе, тому позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала та прохала його задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 22.06.1996 року зареєстровано шлюб відділом РАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, запис № 155, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 002116, видане 20.06.1996 року. Позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище відповідача. Дошлюбне прізвище позивача Беркова. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 160132, виданим Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 557, яка проживає з позивачем, що сторонами не оспорювалось. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами погіршились з серпня 2017 року, оскільки між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки стосовно їх сімейного життя та відносин між подружжям. Примирення і збереження сімї між сторонами не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110, Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, зважаючи на бажання позивача, суд вважає за можливе відновити дошлюбне прізвище позивача «Беркова». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved