Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Інспекція з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області звернулася до суду в інтересах споживача [PERSON] з цивільним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням договору купівлі товару в розмірі 3000,00 грн. Позовні вимоги у позовній заяві обґрунтовано тим, що відповідно до договору від 25.10.2013 року відповідач фактично отримала оплату за товар (вікна) від позивача в розмірі 3000,00 грн., що підтверджується товарним чеком, однак вікон позивачу не надала. На підставі договору і внаслідок таких дій відповідача виникла матеріальна шкода у розмірі сплачених позивачем коштів. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що позов є підставним. Просив позов задовольнити. Представник інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області в судове засідання не з’явилася. Була присутня у одному із судових засідань, в якому позов підтримала. Суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів позивача, який підтримує позов, справу слід розглянути за відсутності представника інспекції, надіславши йому копію рішення для забезпечення можливості оскарження. Відповідач у судове засідання не з’явилася, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи, надіславши відповідачу копію заочного рішення для забезпечення можливості подання заяви про перегляд – реалізації права на справедливий суд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли зобов’язальні правовідносини, і що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що 25.10.2013 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір, відповідно до якого продавець ФОП [PERSON] зобов’язалась передати [PERSON] вікна ПВХ, а він зобов’язався сплатити вартість вікон (а.с. 3). Відповідно до наданого [PERSON] товарного чеку від 25.10.2013 року, він сплатив за вікна ПВХ фізичній особі-підприємцю [PERSON] 3000,00 грн. авансу. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, слід вчиняти в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Суд вважає, що отримані відповідачем кошти є витратами позивача-споживача, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права на отримання товару у будь-якої іншої особи, що продає такий товар. Такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин,

Outcome: approved