Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Ковальова Ірина Миколаївна в інтересах Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між відповідачем та Закритим акціонерним товариством «Український мобільний зв'язок» були укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку: № 4430393/1.11998316 від 20.09.2008 р., наданий телефонний номер [NUMBER], та № 4430123/1.11998316 від 20.09.2008 р., наданий телефонний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 3.1 договорів кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними в абонента телефонами. Відповідачу був наданий особовий рахунок [NUMBER]. За період з 25.09.2008 р. по 30.03.2009 р. в рамках договорів відповідачу були надані послуги мобільного зв'язку на загальну суму 390,32 грн. Пунктом 2.4 договорів передбачені обов'язки абонента, зокрема, своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку (плата за утримання номера сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків). Згідно з умовами договорів відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати вартість наданих послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 3.3 договорів). Відповідно до п. 2.4.6 договорів у разі неодержання рахунків до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, абонент зобов'язаний зателефонувати до УМЗ за вказаним в Договорі телефоном для отримання інформації щодо подальших розрахунків. В порушення вищезазначених умов договорів відповідач сплатив рахунки за надані послуги не в повному обсязі, на суму 250,00 грн. 30.03.2009 р. Договір про надання послуг мобільного зв'язку з відповідачем був припинений через заборгованість. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача за послуги зв'язку складає 140,32 грн. Відповідно до п. 1.3 Додаткових угод до договорів у випадку, коли дія Основного договору достроково припиняється на підставі п. 5.2 Основного договору в зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь МТС договірної санкції в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку дії Основного договору, починаючи з дня припинення його дії. У зв'язку з порушенням умов договорів боржнику була нарахована договірна санкція в сумі 780,90 грн. за кожним з договорів, з розрахунку 2,74 х 285, де 285 - кількість днів, що залишилось до закінчення строку дії договору. Загальна сума заборгованості із урахуванням санкцій склала 1702,12 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» заборгованість за надані послуги в розмірі 1702,12 грн., а також витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що він не підписував жодних договорів із позивачем, а в договорах, які додані до позовної заяви стоїть не його підпис. У кінці жовтня 2008 року він перестав користуватися наданими йому номерами, адже одну із сім-карток він загубив, а іншу подарував іншій особі, про що письмово попередив позивача. Про наявність боргу перед позивачем він не знав, вважає що розмір заборгованості є надуманим. Просить застосувати наслідки спливу позовної давності по відношенню до вказаного позову та відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що договори, на які посилається позивач, він не підписував, експертизу з цього приводу проводити не бажає, оскільки у нього відсутні кошти на це. На його думку, строк позовної давності не переривався, у зв'язку із чим у позові належить відмовити у зв'язку із пропущенням строку позовної давності позивачем. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 1.2 Статуту ПрАТ «МТС Україна» в новій редакції, рішенням загальних зборів акціонерів № 17 від 09.04.2010 р. змінено організаційно-правову форму Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок», а також тип та назву товариства з Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв'язок» на Приватне акціонерне товариство «МТС Україна». Таким чином, ПрАТ «МТС Україна» є належним позивачем у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 3 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 р., телекомунікаційна послуга (послуга) - це продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій. Послуги мобільного зв'язку відносяться до телекомунікаційних послуг, про що зазначено у розділі ІV вказаних правил. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», п. 32 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 р., споживач зобов'язаний виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Судом встановлено, що 20.09.2008 р. між ЗАТ «Український мобільний зв'язок» (оператором), правонаступником якого є ПрАТ «МТС Україна», з однієї сторони, та [PERSON] (абонентом), з другої сторони, були укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку № 4430393/1.11998316 від 20.09.2008 р., наданий абоненту телефонний номер [NUMBER], та № 4430123/1.11998316 від 20.09.2008 р., наданий абоненту телефонний номер [NUMBER] (далі - Договори). Пунктом 2.4.2 Договорів передбачений обов'язок абонента своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку. Згідно з п. 3.1 Договорів кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента телефонами. Згідно з п. 3.3 Договорів за наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до п'ятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу. Згідно звіту від 27.02.2014 р. про баланс особового рахунку [NUMBER] заборгованість абонента [PERSON] за послуги зв'язку складає суму в розмірі 1702,12 грн., яка складається з заборгованості за надані послуги у сумі 140,32 грн. та санкцій за невиконання умов договору у сумі 1561,80 грн. Щодо вимоги ПрАТ «МТС Україна» про стягнення з [PERSON] санкцій за невиконання умов договорів у сумі 1561,80 грн. суд прийшов до наступного. Згідно з п.п. 1.1, 1.3 Додаткових угод до Договорів абонент зобов'язався протягом 365 днів з моменту її підписання не відмовлятись від основного договору та/або додаткової угоди. Забезпеченням виконання зобов'язання абонента перед оператором є договірна санкція, встановлена на підставі ст. 546 ЦК України, зокрема: якщо дія основного договору достроково припиняється в зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку (на підставі п. 5.2 Договору), абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь оператора договірної санкції в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії. Згідно інтерфейсів перегляду ДУ і розрахунку суми штрафу, договори № 4430393/1.11998316 від 20.09.2008 р. та № 4430123/1.11998316 від 20.09.2008 р. між позивачем ПрАТ «МТС Україна» та відповідачем [PERSON] були припинені 29.03.2009 р. за ініціативою оператора через заборгованість за послуги зв'язку, та призначено боржнику штраф у сумі 780,90 грн. за кожним договором, із розрахунку 2,74 грн. х 285, де 285 - кількість днів, що на час припинення договору залишилась до закінчення строку дії договору (враховуючи період тимчасового обмеження). Що стосується тверджень відповідача про необхідність застосування наслідків спливу строку позовної давності за вимогами, які заявляє позивач, то суд звертає увагу на те, що Договори про надання послуг мобільного зв'язку з відповідачем були припинені 29.03.2009 р., про що зазначено в позові та підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості - «Балансом особового рахунку абонента». На вказану дату відповідачу була нарахована договірна санкція та виставлений остаточний рахунок за послуги зв'язку. Таким чином, перебіг позовної давності почався з 29.03.2009 р. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1.3 Додаткових угод до Договорів сторони домовилися, що строк позовної давності до вимоги про стягнення договірної санкції встановлюється також у три роки. Таким чином, позовна давність за вимогою про стягнення заборгованості, в тому числі договірної санкції, спливала 29.03.2012 р. Саме до цієї дати ПрАТ «МТС УКРАЇНА» повинно було звернутися до суду за захистом свого порушеного права. З копії ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.04.2011 року по справі № 2-с-8/11 вбачається, що судовий наказ від 17.12.2010 р., виданий Сєвєродонецьким міським судом за заявою ПрАТ «МТС УКРАЇНА» про стягнення з [PERSON] заборгованості у загальній сумі 1757,62 грн. скасовано. Таким чином, станом на дату звернення до суду із заявою про видачу судового наказу позовна давність пропущена не була. Проте боржник скористався своїм правом на подання заяви про скасування судового наказу, та 13.04.2011 р. судовий наказ був скасований на його вимогу. Таким чином, перебіг позовної давності був перерваний поданням заяви про скасування судового наказу та почався заново. З відповідним позовом після скасування судового наказу позивач звернувся 12.04.2014 року, про що свідчить поштовий штамп на копії відповідного поштового конверту (аркуш справи № 39), тобто до спливу трирічного строку з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та його видачі. Таким чином, позовна давність порушена не була. Суд також не вважає обґрунтованими посилання відповідача на те, що він не підписував жодних договорів із позивачем, а в договорах, які додані до позовної заяви стоїть не його підпис, адже відповідачем не було надано доказів того, що підпис на укладених із позивачем договорах не належить йому, а також не було заявлено клопотання про призначення відповідної експертизи, хоча відповідач був обізнаний про своє право заявити таке клопотання. Відповідачем також не було надано жодного доказу того, що він письмово попередив позивача про те, що у кінці жовтня 2008 року він перестав користуватися наданими йому номерами, адже одну із сім-карток він загубив, а іншу подарував іншій особі, у зв'язку із чим відповідні доводи позивача є необґрунтованими. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язань. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, сторони договору пунктом 1.3 Додаткової угоди передбачили відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за основним договором у вигляді договірної санкції, у тому числі і в період припинення дії договору про надання послуг мобільного зв'язку, у зв'язку з несплатою відповідачем наданих послуг. Договір про надання послуг та додаткова угода до нього між сторонами укладені добровільно, оформлені у письмовій формі та за змістом відповідають вимогам цивільного законодавства. За таких обставин суд вважає, що позов Ковальової Ірини Миколаївни в інтересах Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 177 від 21.03.2014 року, згідно з якою позивачем сплачено судовий збір за подання позову у сумі 218 грн. 10 коп. та ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 13.04.2011 року по справі № 2-с-8/11 про скасування судового наказу, з якої вбачається, що позивачем при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу сплачувався судовий збір у сумі 25 гривень 50 копійок, який має бути зарахований до загальної суми судового збору, яка підлягає стягненню. У зв'язку із викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved