Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось 28.07.2020 р. до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначило, що 10.09.2017 р. о 17.55 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo», державний номерний знак [NUMBER] по а/ш Харків-Сімферополь, допустила зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110307», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суму м.Запоріжжя від 09.11.2017 р. На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Тому, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст.22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життя, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до звіту № 692/М/2017 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження ТЗ «ЗАЗ», д/н [NUMBER] , складає 9 195,89 грн. Витрати на встановлення розміру збитку та збір документів склали 700 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 9895,89 грн. Посилаючись на ст.ст.12, 14, 526, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст.39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за позовом просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду в сумі 9895,89 грн., а також судові витрати в розмірі 2102 грн. Ухвалою від 07.09.2020 р. відкрито провадження та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 12.11.2020 р. 12.11.2020 р. розгляд справи було відкладено на 17.12.2020 р. для повторного виклику відповідача на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. 17.12.2020 р. розгляд справи відкладено на 11.02.2021 р. у зв`язку з тимчасовою непрацезданістю судді. Представник позивача, в поданому до суду позові, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Матеріали справи свідчать, що 10.09.2017 р. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO», д.н [NUMBER] , по а/д Харків Сімферополь на перехресті з вул. Димитрова, не вибрала безпечну швидкість руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110307», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який зупинився попереду на смузі зустрічного руху, чим порушила п.п.12.1, 13.1, 10.1. Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження. Вище викладене підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09.11.2017 р. (а.с.5). На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована (а.с.10). Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, [PERSON] , з метою отримання відшкодування, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою (а.с.6, 35). Відповідно до звіту № 692/М/2017 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, КТЗ ЗАЗ 110307, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 9963,89 грн. без ПДВ та 10945,33 грн. з ПДВ (а.с.11-18). Витрати потерпілого на встановлення розміру збитку та збір документів склали 700 грн. (а.с.36). Витрати в сумі 9895,89 грн. були вішкодовані МТСБУ потерпілій особі (а.с.38). Вищевикладене підтверджено письмовими документами, наданими позивачем. Відповідно до п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За ст.22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до нього, згідно положень ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», перейшло право вимоги на відшкодування вказаних витрат в порядку регресу. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, викладених в абзацах 1, 3-5 пункту 6 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2102 грн.

Outcome: approved