Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 03 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 19.02.2000р. в виконкомі Нижньовербізької сільської ради, Коломийського району, актовий запис №2. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO] та дочку [PERSON] - [INFO] . На даний час діти є повнолітніми та продовжують навчатися. Так, син [PERSON] навчається в Надвірнянському коледжі Національного транспортного університету за денною формою навчання за спеціальністю «Комп`ютерні науки» за кошти державного бюджету. Термін закінчення навчання 01,07.2021р. Дочка [PERSON] навчається в Косівському інституті прикладного та декоративного мистецтва Львівської національної академії мистецтв на III курсі за спеціалізацією графічний дизайн. Форма навчання - денна. Термін закінчення навчання 30.06.2021р. Діти навчаються на денній формі навчання та не можуть самостійно себе утримувати, в частині доїзду до місця навчання, придбання підручників, канцелярських приладів тощо, а тому потребують допомоги батьків. Відповідач надає мінімальну та не постійну допомогу дітям, які продовжують навчання. Позивач на даний час тимчасово не працює, що підтверджується копією трудової книжки, а тому не спроможна самостійно надавати допомогу дітям. Відповідач є фізично здоровою людиною, має постійне місце роботи в Російській федерації в філії компанії «Халлібуртон Інтернешнл Гм6Х», де отримує високу заробітну плату, в зв`язку з чим в змозі утримувати дітей, які продовжують навчання. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Таким чином при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітніх дітей, які навчаються слід врахувати факт навчання дітей на денній формі навчання, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат, як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровим, відсутність інших утриманців. А тому просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, та судові витрати в розмірі 1500 грн. 07 жовтня 2020 року від відповідача [PERSON] поступив відзив, відповідно до якого вказує, що позовна заява підлягає до часткового задоволення. Він змушений був переїхати до місця свого проживання в с. Н. Вербіж , де вони разом проживали з сім`єю. Спершу вони жили на заощаджені гроші, але згодом їм прийшлося більш економно їх витрачати. З цього часу між ними почали виникали різні суперечки , в тому числі і щодо коштів. На даний час він втратив роботу, фактично не працює з лютого 2020 р. і тому взмозі сплачувати аліменти в твердому розмірі, а не в частці на утримання дітей. Він не може знайти постійну роботу, вимушений виконувати будь-яку тимчасову роботу щоб отримати хоч які кошти. Тому просить суд визначити аліменти в твердій грошовій сумі , так як він не працює та враховуючи, що він не погоджується з приводу визначеного позивачем розміру аліментів по 1/4 частці на кожну дитину, який є необгрунтовано завеликий виходячи з його матеріального становища, відсутності постійної роботи та доходу , а погоджується на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1330 грн. на кожну дитину. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 06 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі, без повідомлення сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 19.02.2000 року у виконкомі Нижньовербізької сільської ради Коломийського району, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] (а.с. 3). Від спільного проживання сторін у шлюбі народилися: дочка: [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 4-5) які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Як вбачається із довідки № 503 від 13 травня 2020 року Надвірнянського коледжу Національного транспортного університету на даний час син сторін [PERSON] , навчається у даному закладі на денній формі навчання за спеціальністю «Комп`ютерні науки» за кошти державного бюджету з 01 вересня 2018 року по 01 липня 2021 рік (а.с. 6). Як вбачається із довідки № 109 від 13 травня 2020 року Косівського інституту прикладного та декоративного мистецтва Львівської національної академії мистецтва на даний час дочка сторін [PERSON] , навчається у даному закладі на ІІІ курсі за спеціалізацією графічний дизайн ІІ освітньо-кваліфікаційний рівень, денна державна форма навчання. Навчається з 07.08.2017 р. наказ № 59 і закінчить навчання 30.06.2021 року (а.с.7). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно вимог ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ч.1 статті 182 СК України наведено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] досягли повноліття, однак продовжують навчатися, проживають з матір`ю - позивачем по справі. Відповідно підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення на їх утримання аліментів. Що стосується розміру аліментів, то при його визначенні суд доходить таких висновків. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дітей та відповідача, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітніх дітей до закінчення навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів). Суд відхиляє посилання відповідача на те, що аліменти з нього слід стягувати у твердій грошовій сумі, оскільки право вибору способу стягнення аліментів відповідно до ст.. 181 СК України належить позивачу. VI. Судові витрати. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного та ст. 180-184, 199, 200 СК України та,

Outcome: partial