Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 13.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 24.10.2011 року станом на 31.05.2020 року в розмірі 40872,14 грн. та судові витрати на судовий збір в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання Заяви б/н від 24.10.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В порушення умов договору, відповідач своєчасно не сплатив банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 31.05.2020 року має заборгованість в сумі 40872,14 грн., з якої заборгованість за простроченим тілом кредиту 26202,96 грн., заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом 12242,70 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1922,48 грн. На даний час відповідач продовжує не виконувати свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Узагальнені доводи відповідача у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] не укладався кредитний договір шляхом приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів Банку, згідно з якими Банк може встановлювати та змінювати кредитний ліміт, відсоткову ставку за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту, неустойку за невиконання зобов`язань за цим Договором, оскільки [PERSON] не підписував ані Умови та правила надання банківських послуг, ані Тарифи Банку, ані Пам`ятку клієнта. Подані Банком Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи Банку не містять дати їх складання та підпису [PERSON] , тому могли бути змінені Банком в односторонньому порядку. Банком не доведено факт видачі кредиту [PERSON] . Більш того зазначена Банком сума заборгованості за тілом кредиту є більшою, ніж встановлений ним ліміт кредитування. Банк неправомірно збільшив розмір відсоткової ставки за користування кредитом без погодження з [PERSON] , неправильно провів розрахунок заборгованості відсотків за користування кредитом, неправомірно нарахував комісію за користування кредитом. Банк не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, подані Банком копії документів не завірені належним чином. Нарахування Банком неустойки не передбачено підписаною [PERSON] заявою, а стягнення двох штрафів суперечить положенням ст.61 Конституції України, згідно з якими особа не може бути двічі притягнута до юридичної відповідальності. За таких обставин [PERSON] просив частково задовольнити позовні вимоги Банку, стягнути з нього заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26206,96 грн., відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.07.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позиція учасників в судовому засіданні. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 43). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем реєстрації. [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі з врахуванням поданого ним відзиву на позов. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позиція суду першої інстанції. Дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2011 року шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н, відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з внесеними в подальшому змінами, в розмірі 25500 грн. (а.с. 31-33). Таким чином між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виникли договірні зобов`язання про надання кредиту на підставі підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 24.10.2011 року. З поданих суду доказів вбачається, що [PERSON] не підписував Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи Банку, Пам`ятку клієнта. (а.с.34-59). На виконання умов договору, П`ятницький отримав кредитну карту із встановленим лімітом кредитування. Строк дії кредитної картки, виданої [PERSON] , закінчився в лютому 2020 року. (а.с. 32). Таким чином Банк виконав взяті на себе зобов`язання за договором кредиту з надання [PERSON] грошових коштів. Згідно з розрахунком АТ КБ «ПриватБанк», у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором від 24.10.2011 року, яка станом на 31.05.2020 року становить 40872,14 грн., з якої заборгованість за тілом кредиту 26206,96 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 12242,70 грн., відсотки нараховані на прострочений кредит на підставі ст.625 ЦК України 0,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1922,48 грн. (а.с.6-30). Разом з тим зі змісту поданого відзиву на позов вбачається, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в розмірі 26206,96 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За змістом статті 1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 30 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Суд погоджеється з позицією сторін, що зобов`язання позичальника з повернення всієї суми кредиту пов`язане із строком дії кредитної картки, яка була видана на термін до лютого 2020 року, отже строк виконання у спірних правовідносинах настав 01.03.2020 року із закінченням терміну кредитування, невиконання боржником зобов`язання у цей строк свідчить про його прострочення (частина перша статті 612 ЦК України), тому сума неповернутих коштів за тілом кредиту є простроченою заборгованістю. Розмір такої заборгованості визначається за розрахунком заборгованості за договором, наданим Банком - 26206,96 грн. Правильність розрахунку тіла кредиту не спростовано відповідачем. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18). Таким чином вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] в частині стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту підлягають повному задоволенню в межах суми заборгованості по тілу кредиту, що виникла станом на 31.05.2020 року в розмірі 26206,96 грн. Разом з тим вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, штрафів за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, пені, штрафів комісій не містять підпису [PERSON] , а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розумів саме ці умови та погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. У анкеті-заяві зазначено, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомився і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. З урахуванням встановлених у цій справі обставин, а саме, що належними доказами підтверджено лише погодження сторонами умов, зазначених у анкеті-заяві, тому відсутні підстави для застосовування висновків Верховного Суду України про те, що правила користування платіжною карткою також є складовою кредитного договору, оскільки у справі відсутні будь-які докази на підтвердження погодження сторонами такої умови. Отже, при вирішенні справи судом застосовано правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№ 14-131цс19), суть яких зводиться, до того, у яких випадках Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» можна вважати складовою укладеного між сторонами кредитного договору. З урахуванням застосованих правових висновків, та відповідно встановлених у справі обставин, суд вважає відсутніми підстави вважати не підписані відповідачем Тарифи та Умови частиною укладеного з нею договору кредиту. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте позивач не просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором від 24.10.2011 року з врахуванням положень ст.625 ЦК України. За таких обставин, з дотриманням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне стягнути з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання суму боргу станом на 31.05.2020 року в розмірі заборгованості за простроченим тілом кредиту 26206,96 грн. За таких обставин суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки позов задоволено частково, то з дотриманням положень ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позову в сумі 1347,79 грн.

Outcome: partial