Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів 6563,32 гривень заборгованості - за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.07.2004 р. по 31.12.2006 р.; за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.10.2008 р. по 30.09.2013 р.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2009 р. по 30.09.2013 р.; інфляційні витрати - 62 грн. 19 коп.; три відсотки річних від простроченої суми - 176 грн. 70 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі своїх обов'язків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не погашають. Представник позивача у судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити та просила постановити по справі заочне рішення. Відповідачі у судове засідання неодноразово не з'явилися, про час, місце та дату слухання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. 3i згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог i заперечень, докази подаються сторонами i іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] i є споживачами КП «Харківводоканал» шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER]. Позивач надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Між відповідачем і позивачем склалися фактично договорні відносини, оскільки позивач надавав послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач користувався зазначеними послугами, від них не відмовлявся, претензій щодо їх якості не висловлював. Даних про те, що позивачем послуги з водопостачання i водовідведення не надавалися у зазначеному розмірі чи надавались не належної якості, відповідачем суду не надані. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання i водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовідведення», затверджених КМУ від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, за споживачами утворилася заборгованість в сумі 6324,43 гривень, із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2004 року по 31 грудня 2006 року у розмірі 492,54 гривень, за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 жовтня 2008 року по 30 вересня 2013 року у розмірі 4359,37 гривень, за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2009 року по 30 вересня 2013 року у розмірі 1472,2 гривень. У відповідності до ст. 68 ЖК України - наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачі від своїх зобов'язань ухиляються, як вбачається зі зведеної картки абонента, вчасно не проводять оплату послуг, хоча користуються послугами підприємства. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо стягнення з відповідачів суми боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми . Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею i документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved