Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

І. Короткий зміст вимог заявника. [PERSON] звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] , яка померла [INFO] , якій він є сином, також встановити факт належності правовстановлюючих документів померлій [PERSON] , а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672472, виданого 12.06.2003 року. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно до якого входить: - земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672472, виданого 12.06.2003 року. [PERSON] , після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,88 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва проте нотаріусом заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки існують розбіжності в актових записах і правовстановлюючому документі та відсутні докази родинних відносин між заявником та спадкодавцем. Так, у свідоцтві про народження заявника у графі «мати» зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] » та в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №672472, виданого 12.06.2003 року мати заявника записана як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть як « [PERSON] ». Через розбіжності в вищевказаних актових записах і правовстановлюючому документі заявник не може підтвердити родинні відносини з своєю мамою, належність його мамі Державного акту на право приватної власності в зв`язку з чим виникають труднощі для реалізації його прав на оформлення документів на спадщину. ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 24.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. ІІІ. Позиції сторін. У зв`язку з виникненням труднощів для реалізації подальших прав заявника для оформлення документів щодо подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , яка померла [INFO] , якій він є сином, також встановити факт належності правовстановлюючих документів померлій [PERSON] , а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672472, виданого 12.06.2003 року. [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте ним подано заяву про розгляд справи у його відсутності, подану заяву підтримує повністю просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Коропецької селищної ради в судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просить судовий розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Частиною 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] у віці 84 років в смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 16.04.2020 року. Ще за життя [PERSON] належала: - земельна ділянка площею 0,88 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Коропецької селищної ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672472. Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] він записаний як [PERSON] , [INFO] , його мамою записана « [PERSON] » а батьком « [PERSON] ». В Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №672472, виданого 12.06.2003 року мати заявника записана як « [PERSON] ». Згідно паспорта громадянина України ім`я заявника записано як [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданого 16.04.2020 року мати заявника записана як [PERSON] . Згідно Акту опиту свідків №13 від 29.03.2021 року, свідки вказані в даному Акті підтвердили, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] і який до моменту смерті проживав разом з нею та здійснював за нею догляд. З аналізу вищевказаних письмових доказів, суд дійшов висновку, що « [PERSON] , [INFO] » та [PERSON] , [INFO] є одна і та ж особа, а також « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » також є одна і та ж особа, в зв`язку з чим суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] , яка померла16.04.2020 року є мамою [PERSON] . Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672472, судом встановлено таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні даних, а саме, що « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » є одна і та ж особа то відповідно Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №672472, виданий на ім`я « [PERSON] » належить [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~V. Джерела права й акти їх застосування. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення родинних відносин суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для звернення до нотаріальної контори, оскільки він претендує на спадкове майно після смерті своєї матері [PERSON] . Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19.06.2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК в старій редакції) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення так як породжує для заявника юридичні наслідки щодо подальшого звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право. А тому, беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в частині встановлення родинних відносин підлягає задоволенню. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує положення п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право. Згідно п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності, а також встановлені судом обставини суд дійшов висновку, що факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672472, видане на ім`я « [PERSON] » підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та копіями правовстановлюючих документів. Отже, заява [PERSON] в частині встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню. VI.Судові витрати. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved