Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 20 грудня 2019 року [PERSON] (далі заявник), через свого представника за договором про надання правової допомоги [PERSON] , звернулася в суд із заявою про встановлення факту , що має юридичне значення. 2. Заяву обґрунтувала тим, що згідно Договору купівлі - продажу, укладеного 10 грудня 1987 р., між нею та [PERSON] , [PERSON] , від імені яких по довіреності, виданій 25.11.1987 року, за № 3437 та № 3438., посвідчений Гордієнко І.К. державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори та зареєстрований за № 3625, заявниця купила житловий будинок загальною площею 44, 2 кв.м., з відповідними надвірними будівлями на земельній ділянці мірою 453,0 кв.м. Але у даному договорі було допущено помилку в частині та зазначено, що вищевказаний житловий будинок знаходиться в [ADDRESS] , замість правильного - в [ADDRESS] . Виправити у досудовому порядку зазначену помилку немає можливості, у зв`язку з ліквідацією Роменської міської державної нотаріальної контори. Натомість, невірне зазначення адреси в правовстановлюючому документі перешкоджає заявниці реалізувати право власності на належне їй майно, а саме: мати можливість вільно розпоряджатися ним на власний розсуд. Крім того, наявність помилки не дає можливості оформити право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за даною адресою. 3. Заінтересовані особи заперечень проти заяви не висловили. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. У судове засідання сторони не з`явилися, представник заява надіслала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявника. Заінтересована особа про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань від неї не надходило. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин. 6. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі - продажу, укладеного 10 грудня 1987 р., між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , від імені яких по довіреності, виданій 25.11.1987 року, за № 3437 та № 3438., посвідчений Гордієнко І.К. державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори та зареєстрований за № 3625, заявниця купила житловий будинок загальною площею 44, 2 кв.м., з відповідними надвірними будівлями на земельній ділянці мірою 453,0 кв.м. (а. с. 7-8). 7. Зі зведеного оціночного акту на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що власником домоволодіння є [PERSON] (а. с. 9-10). 8. З довідки КП «Роменське МБТІ» від 18.12.2019 року № 157 вбачається, що згідно з архівною інвентарною справою станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] а зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Роменською ДНК 10.12.1987 р., реєстр № 3625 (а. с. 11). 9. Згідно довідки Відділу у Роменському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області № 372, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , на якій розміщені житловий будинок і господарські будівлі [PERSON] не приватизована і належить до земель міської ради (а. с. 12). V. Норми права. 13. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3). У ч. 7 ст. 294 ЦПК України зазначено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. VI. Оцінка суду. 14. З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 1987 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , від імені яких по довіреності, виданій 25.11.1987 року, за № 3437 та № 3438, був укладений договір купівлі - продажу, посвідчений Гордієнко І.К. державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори та зареєстрований за № 3625, згідно якого заявниця купила житловий будинок загальною площею 44, 2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено дослідженими у справі доказами і не заперечується заінтересованою особою. 15. Встановлення даного факту створює заявнику умови для реалізації права власності на належне їй майно.

Outcome: approved