Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1. Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 09.09.2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис за №08. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.09.2012 року та від шлюбу має неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, утримання сім`ї, ведення господарства, виховання дитини. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, спільного господарства вона та відповідач не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе, суперечить її інтересам, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем вона не згодна. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, відповідно до п.3 прохальної частини позовної заяви, просить справу розглянути у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.2). 2. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 30.07.2020 року, 07.08.2020 року не прибув, а також не скористався своїм правом на подання відзиву на позов [PERSON] , не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 10.07.2020 року (а.с.13-14). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Позивач [PERSON] , згідно з п.3 прохальної частини позовної заяви просить розглянути справу у її відсутності (а.с.2). 2. Відповідач [PERSON] заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Відповідно до ухвали судді від 10.07.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання на 30.07.2020 року; визначено дату другого судового засідання - 07.08.2020 року (а.с.13-14). 2. 30.07.2020 року відкладено судове засідання на 07.08.2020 року через неприбуття відповідача [PERSON] (а.с.18). 3. 07.08.2020 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.20). За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. 4. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.8). При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між [PERSON] та [PERSON] , а саме: що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад з приводу конфліктів та непорозумінь щодо розв`язання питань спільного сімейного життя, утримання сім`ї, що призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин. Позивач не бажає миритися з відповідачем, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви (а.с.2). Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім`ї стала відмінність у характерах та поглядах сторін на сімейне життя, ведення господарства, виховання дитини, що призводило до непорозумінь між сторонами та стало причиною фактичного припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як позивач не бажає миритися, наполягає на розірванні шлюбу. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. VІ. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України). При зверненні в суд з позовом [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с.1). Так як позов [PERSON] підлягає задоволенню, то понесені нею судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved