Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Універсальна біржа «УКРАЇНА», яким просить визнати дійсним договір купівлі-продажу реєстраційний № Н9-408 від 22 квітня 1998 року, укладений між ним та відповідачами на Біржі нерухомості та основних фондів «УКРАЇНА», зареєстрований 27 квітня 1998 року у державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації за № 2197, та визнати за ним право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , з часу його набуття за договором. На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 22 квітня 1998 року за договором купівлі-продажу № Н9-408, укладеним на Біржі нерухомості та основних фондів «УКРАЇНА», він набув житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який належним чином зареєстровано у комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації 27 квітня 1998 року за № 2197. Позивач вказав, що після укладення договору поселився у набуту нерухомість, з 11 серпня 1998 року постійно зареєстрований за даною адресою. З часу набуття нерухомості та до теперішнього часу виконує права та обов`язки власника: користується будинком для особистого проживання та проживання членів сім`ї, зберігає зазначене майно, сплачує комунальні платежі. 28 вересня 2005 року визнаний власником земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку ЯБ № 618959, виданого 03 червня 2006 року, зареєстрованого у державному реєстрі за № 910667100068. Земельній ділянці привласнено кадастровий номер 6310138800:09:078:0001. [PERSON] зазначив, що на теперішній час виникла необхідність у відчуженні будинку, однак, звернувшись за актуальною реєстрацією та до нотаріальної контори, встановив відсутність належно укладених та засвідчених документів на будинок. Зазначив, що його право власності неможливо зареєструвати на підставі біржового договору купівлі-продажу, що позбавляє можливості реалізувати право власності. Аргументи учасників справи. Представник позивача надав до канцелярії Червонозаводського районного суду м. Харкова заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі правом надання відзиву на позовну заяву не скористались, будь-яких заяв або клопотань не надали. Представник третьої особи будь-яких заяв або клопотань не надав. Участь у справі сторін. У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, надавши до канцелярії Червонозаводського районного суду м. Харкова заяву про розгляд справи за його відсутності, якою проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. У судове засідання відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року у задоволенні клопотання [PERSON] про зменшення розміру судового збору за подання позовної заяви відмовлено. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження по цивільній справі на тридцять днів. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, яку призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 22 квітня 1998 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на Біржі нерухомості та основних фондів «УКРАЇНА» укладено договір купівлі-продажу реєстраційний № Н9-408. Згідно п. 1 договору, Продавець [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а Покупець [PERSON] купив житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 1.4 договору визначено, що правовстановлюючими документами є свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 1-ю ДНК м. Харкова 09 грудня 1989 року, реєстраційний № 3-1671, зареєстровано у бюро технічної інвентаризації м. Харкова 19 грудня 1989 року, реєстраційний № 2197; свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 1-ю ДНК м. Харкова 15 липня 1980 року, реєстраційний № 1-ДН-987 , зареєстровано у бюро технічної інвентаризації м. Харкова 01 серпня 1980 року, реєстраційний № 2197; дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене 1-ю ДНК м. Харкова 30 травня 1980 року, реєстраційний № 1-ДН-706 , виданий 01 квітня 1998 року, реєстраційний № 5КД-606, зареєстрований у бюро технічної інвентаризації м. Харкова 07 квітня 1998 року, реєстраційний № 2197. Згідно п. 4 договору, за домовленістю сторін товар продано за 18 000 (вісімнадцять) тисяч грн. Відповідно до п. 5 договору, сума, указана у п. 4 дійсного договору сплачується Покупцем до реєстрації угоди на Біржі. Пунктом 9 договору передбачено, що на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Пунктом 10 договору визначено, що даний договір підлягає реєстрації у органах технічної інвентаризації. Згідно п. 11 договору, договір підписано та зареєстровано на Біржі нерухомості та основних фондів «УКРАЇНА» на підставі біржевого контракту від 22 квітня 1998 року Реєст. № БН9-408, договорів-доручень від імені Продавця та Покупця з брокерами на укладення біржевої угоди та протоколу біржевих торгів. Пункт 13 договору свідчить, що договір підписано Продавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Покупцем [PERSON] 04 жовтня 1989 року на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що власником будинку записано [PERSON] . Будинкова книга свідчить, що з 11 серпня 1998 року місце проживання позивача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 618359, виданого 03 липня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 910667100068, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0649 га, кадастровий номер 6310138800:09:078:0001, з цільовим призначенням обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з державним комунальним підприємством «ХАРКІВКОМУНОЧИСТВОД» укладено договір на прийом стічних вод № 5820/2. 03 березня 2005 року між комунальним підприємством «ВИРОБНИЧО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ВОДА» та [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг по центральному питному водопостачанню № 1061622. Наявні у матеріалах справи копії квитанцій свідчать про сплату позивачем [PERSON] комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно роз`яснень, наданих у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (у редакції на час укладення договору купівлі-продажу 22 квітня 1998 року), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Отже, ані позивачу, ані відповідачам не було відомо, що укладений між ними 22 квітня 1998 року договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки у п. 9 вказаного договору зазначено, що на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Таким чином, договори, оформленi товарною бiржею, визнавались дiйсними без нотарiального посвiдчення, оскiльки сам правочин купiвлi-продажу вчинено з дотриманням вимог дiючого на той час законодавства про дiяльнiсть товарних бiрж. Судом встановлено, що на виконання вимог п. 10 договору, 27 квітня 1998 року даний договір зареєстрований у державному комунальному підприємстві Харківського міського бюро технічної інвентаризації за № 2197. Водночас, статтею 227 ЦК Української РСР (у редакції на час укладення договору купівлі-продажу 22 квітня 1998 року) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержанняцієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 Кодексу). Таким чином, відповідачі в момент укладення договору купiвлi-продажу ухилились вiд нотарiального його посвідчення. Зі змісту договору вбачається, що сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (у редакції на час укладення договору купівлі-продажу 22 квітня 1998 року). 3 часу укладення договору купiвлi-продажу позивач, як належний власник, користується вказаним житловим будинком, сплачує комунальнi платежi. Однак, на теперiшнiй час позивач не має можливостi розпоряджатися своїм майном як власник у зв`язку із нездiйсненням нотарiального оформления договору купiвлi-продажу, а через вiдсутнiсть вiдомостей щодо мiсця проживания вiдповiдачів позивач фактично позбавлений можливостi оформити вказаний договiр нотарiально. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що під час його укладення порушено форму правочину, оскільки його не посвідчено нотаріально, як того вимагала ст. 227 ЦК Української РСР. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотарвальне оформлення угоди не вимагається. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає, що порушене право позивача підлягає поновленню. За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову як такого, що ґрунтується на вимогах закону. Щодо судових витрат. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, окрім іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, що розглядається, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору, стягнувши їх з відповідачів в рівних частках по 1 356,40 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved