Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

І. Суть спору Представник позивача [PERSON] - [PERSON] 30.06.2021 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що позивач [PERSON] , а також її чоловік [PERSON] та її свекруха [PERSON] постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою позивач зареєстрована починаючи з 28.01.1989 року. [INFO] померла свекруха позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Відтак, до складу спадщини [PERSON] увійшла належна їй земельна ділянка площею 1,41 га, надана для розширення особистого підсобного господарства, що розташована в межах Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської обл. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв чоловік позивача - [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Пережилого подружжя не було. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживали окремо, заяв про прийняття спадщини не подавали. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні. [INFO] чоловік позивача - [PERSON] також помер. За життя останній заповіту не залишив, а, отже, після його смерті відкрилась спадщина за законом, часом відкриття якої є його день смерті. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і земельна ділянка площею 1,41 га, надана для розширення особистого підсобного господарства, що розташована в межах Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської обл., яку він успадкував, але не оформив своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті чоловіка позивач здійснила його поховання та фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з останнім на момент його смерті за однією адресою, заяви про відмову від спадщини не подавала. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні. Однак, через відсутність належних підтверджуючих документів того факту, що [PERSON] , який помер [INFO] був сином [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач не може реалізувати своє право на спадщину, що залишилась після смерті чоловіка. З метою підтвердження родинних відносин [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] [PERSON] , як представник позивача, зверталася до органів реєстрації актів цивільного стану. Проте, в архіві відділу Іваничівського районного відділу ДРАЦС відсутні будь які відомості щодо запису про шлюб чи його розірвання, що стосується [PERSON] . Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин. З огляду на наведене, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким встановити той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був сином [PERSON] яка померла [INFO] . ІІ . Позиція учасників справи У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позов підтримали з мотивів, що наведені у позовні заяві, а позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися. 20.09.2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог у повному обсязі. 20.09.2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог у повному обсязі. У матеріалах справи міститься заява від представника відповідача - сільського голови Павлівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області Сапожника А., згідно якої просив розгляд справи проводити без участі представника. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 02.07.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 29.07.2021 року. Ухвалою від 29.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 20.09.2021 року. Відповідачі скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Обставини справи, встановлені судом [PERSON] народився [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно відомостей вказаного свідоцтва батьком [PERSON] значиться [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено 17.11.1973 року, що підтверджено Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Позивач [PERSON] , а також її чоловік [PERSON] та її свекруха [PERSON] постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою позивач зареєстрована починаючи з 1989 року (за даними паспорта Громадянина України, а.с. 6), [PERSON] та [PERSON] - з 1972 року (згідно довідок Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області та Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області, а.с.12, 27). [INFO] [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 12.03.2003 року було зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 3, що підтверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2003 року (а.с.10). За життя [PERSON] заповіту не склала, що підтверджено довідкою Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області (а.с.11). Відтак, спадщина відкрилась за законом. Як вбачається із відповіді Іваничівської державної нотаріальної контори № 396/01-16 від 26.07.2021 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа на ім`я [PERSON] в Іваничівській державній нотаріальній конторі Волинської області не заводилася (а.с.31, 33). До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті: земельна ділянка площею 1,41 га, надана для розширення особистого підсобного господарства, що розташована в межах Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ВЛ № 012049 (а.с.12) та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0709652012020 від 12.03.2021 року (а.с.13). Згідно довідки, виданої виконкомом Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області спадщину після смерті [PERSON] прийняв чоловік позивача - [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 12). Пережилого подружжя не було. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживали окремо, заяв про прийняття спадщини не подавали. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні. [INFO] чоловік позивача - [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації смертей 06.10.2010 року було зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 13, що підтверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.10.2010 року (а.с.9). Згідно довідки Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 05.04.2011 року № 137 за життя [PERSON] заповіту не залишив (а.с.27), а, отже, після його смерті відкрилась спадщина за законом, часом відкриття якої є його день смерті. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлого, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і земельна ділянка площею 1,41 га, надана для розширення особистого підсобного господарства, що розташована в межах Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області, яку він успадкував, але не оформив своїх спадкових прав, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається із відповіді Іваничівської державної нотаріальної контори № 396/01-16 від 26.07.2021 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] в Іваничівській державній нотаріальній конторі Волинської області заведена під № 230/2011 (а.с.32, 34-38). Як вбачається із спадкової справи, після смерті чоловіка [PERSON] позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з останнім на момент його смерті за однією адресою, заяви про відмову від спадщини не подавала. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні. Однак, через відсутність належних підтверджуючих документів того факту, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач не може реалізувати своє право на спадщину, що залишилась після смерті чоловіка. Вказана обставина стверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.12.2020 року (а.с.18). Як вбачається з повідомлення Іваничівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 155/21.4-04-23 від 16.02.2021 року в архіві відділу відсутні актовий запис про шлюб, розірвання шлюбу [PERSON] . З поданих суду письмових документів не можливо прослідкувати та підтвердити, що [PERSON] , [INFO] є [PERSON] - матір`ю [PERSON] (а.с.16). Крім цього з повідомлення Іваничівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 25.03.2021 року встановлено, що при проведенні звірки з другим примірником актового запису про народження №5 складеного 21.02.1948 р. виконавчим комітетом Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області на [PERSON] виявлено ряд розбіжностей, а саме прізвище дитини та батька дитини [PERSON] , прізвище матері дитини [PERSON] . Одночасно повідомляється про відсутність в архіві відділу актового запису про народження [PERSON] , [INFO] (а.с.17). У зв`язку з вищевикладеним, у позивача виникла необхідність встановити факт родинних відносин. Згідно повного Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження - дата складання [INFO] , відомості про дитину [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] та матір [PERSON] , у графі відомості про заявника вказано [PERSON] . Вказані обставини встановлені в тому числі у рішенні Іваничівського районного суду Волинської області по справі № 156/145/21 від 15.04.2021 року, яке набрало законної сили 05.05.2021 року, та не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України (обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом). Разом з тим, із наданої суду копії з погосподарської книги вбачається, що [PERSON] , [INFO] була головою домогосподарства, а членом її сім`ї був, в тому числі, син - [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Свідок [PERSON] , який є сусідом позивачки [PERSON] , суду показав, що з часу їхнього переїзду - з 1971 року він знає [PERSON] та [PERSON] , оскільки перебували у хороших сусідських відносинах. [PERSON] та [PERSON] проживали, як чоловік та дружина. Аркадій визнавав, звертався і відносився до [PERSON] , як до матері, а вона до нього, як до сина. Позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] і, відповідно, невісткою [PERSON] . У [PERSON] є ще дві дочки - [PERSON] та [PERSON] , які відмовилися приймати спадщину після смерті матері. Тому, окрім [PERSON] , інших спадкоємців, які б мали інтерес до спадкової земельної ділянки, немає. Із показань свідка [PERSON] , який доводиться позивачу сусідом, встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] жили на хуторі, а потім перебралися і поселилися по сусідству. Пам`ятає всіх трьох, і знав, що у [PERSON] був чоловік [PERSON] . Її прізвища він не знав. Вони все життя проживали однією сім`єю, і [PERSON] був сином [PERSON] . Інші особи, які б претендували на майно після смерті [PERSON] відсутні, оскільки дочки такої відмовилися від спадщини. V. Застосоване судом законодавство В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 даної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…]у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. ЦПК України встановлено, що: - відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (статті 12 і 81); - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); - згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. - у відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. - статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. - відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). - відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновки суду Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що хоча належні докази, які б ствердили факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] відсутні, однак те, що [PERSON] , який помер [INFO] являвся рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується сукупністю доказів, що містяться у матеріалах справи та досліджені судом, а також показаннями свідків. Оскільки, встановлення факту родинних відносин, про який просить представник позивачки [PERSON] , має значення для належного оформлення спадкових прав [PERSON] , враховуючи те, що останньою надано належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Відтак, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі та встановлення факту родинних відносин. VII. Судові витрати Виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved