Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , яка доводиться позивачу племінницею. Позивач має намір здійснити відчуження належного йому будинку, проте факт реєстрації місця проживання неповнолітньої [PERSON] у будинку перешкоджає йому розпорядитися будинком на власний розсуд. З липня 2012 року [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає. При цьому, позивачу відомо про те, що батьки неповнолітньої [PERSON] позбавлені батьківських прав, а неповнолітня дитина усиновлена та проживає разом з усиновлювачами. У зв`язку з цим [PERSON] просить позбавити неповнолітню [PERSON] , [INFO] , права користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.14). Ухвалами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2019 року та від 15 листопада 2019 року за клопотанням представника позивача [PERSON] витребувано у служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської РДА інформацію про усиновлення [PERSON] , [INFO] (а.с.20-21, 28-29). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року, занесеної до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи залучені в якості належних відповідачів [PERSON] та [PERSON] як законні представники [PERSON] , [INFO] , (а.с.36). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.48). ІІІ. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути цивільну справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] направили до суду заяви з проханням здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності, а також визнали позовні вимоги в повному обсязі (а.с.50-51,54-55). Начальник служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської РДА Корніяка Л.Г. направила листа з проханням розглядати цивільну справу без участі служби у справах дітей, при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.34). IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №173014720 від 08 липня 2019 року (а.с.5). В даному житловому будинку зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , яка є племінницею позивача. Вказана обставина підтверджуються копією довідки Старівської сільської ради Бориспільського району від 04 вересня 2018 року (а.с.4). Спірні правовідносини регулюються гл.18 «Усиновлення» розділу IV «Влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» СК України, а також гл.2 «Користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду» розділу ІІІ «Забезпечення громадян жилими приміщеннями. Користування жилими приміщеннями» ЖК УРСР. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. У відповідності до ч.1 ст.232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Відповідно до ст.71 ЖК України за дітьми зберігалося право на користування квартирою матері та рідних протягом всього часу перебування в дитячому закладі, однак в подальшому, з моменту усиновлення, у зв`язку з відсутністю підстав для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім громадянином, вони втратили право користування таким житлом. Згідно з положенням ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 та ч.1 ст.391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. На підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2014 року [PERSON] , [INFO] , усиновлена [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, до актового запису про народження [PERSON] внесені наступні зміни прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », імя « [PERSON] » - « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » - « [PERSON] », місце народження «Київська область, м. Бориспіль» - «м. Київ», число, місяць та рік народження залишити без змін (а.с.35). Як вбачається з приписів ч.6 ст.167, п.3 ч.1 ст.247 СК України, п.3 ч.3 ст.71 ЖК УРСР, якими передбачено підстави збереження за неповнолітніми права на проживання та користування житлом в разі їх тимчасової відсутності, зазначене право обумовлено наявністю певних прав та обов`язків, що виникають між дитиною та її родичами за походженням, з якими вона проживала у відповідному житлі до позбавлення її батьків батьківських прав, встановлення над дитиною опіки або піклування, влаштування дитини до дитячого будинку тощо. Тобто, вказаними нормами не передбачено збереження за відсутньою дитиною права на проживання та користування житлом в разі її усиновлення. У зв`язку з цим, внаслідок усиновлення взаємні особисті та майнові права та обов`язки між малолітньою [PERSON] , [INFO] , та позивачем припинились. Тому судове рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на проживання у житловому приміщенні не впливає на майнові права дитини. Внаслідок того, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована як за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , позивач не може на власний розсуд розпоряджатися належним йому на праві приватної власності будинком, який він отримав у спадщину. В матеріалах цивільної справи відсутні відомості про скасування усиновлення чи інші дані, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст.71 ЖК України, для збереження житла за тимчасово відсутньою особою, [PERSON] , [INFO] , яка не проживає у житловому будинку з 18 липня 2012 року, а усиновлена з 2014 року, тобто більше ніж шість місяців. З огляду на це, [PERSON] , [INFO] , має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved