Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 18.12.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягувати аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 01.02.2021 року та до настання дитиною 23-х років, за умови що вона буде продовжувати навчання, мотивуючи тим, що відповідач є батьком [PERSON] , яка навчається на І курсі Одеського національного університету імені І.І. Мечникова на денній формі навчання, факультет менеджменту на контрактній основі, плата за навчання складає 84576 грн, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в добровільному порядку не надає. Заяви, клопотання 24.03.2021 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність. 24.03.2021 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.12.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.03.2021 року ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 24.03.2021 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з`явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно заяви від 24.03.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.02.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 105 (а.с. 13). Згідно довідки № 7178 року Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова від 18.09.2020 року, [PERSON] є студенткою І курсу економіко-правового факультету денної форми навчання, спеціальність «менеджмент», контрактна форма навчання (а.с. 27). Відповідно до Договору № 0731050 про надання освітніх послуг від 06.09.2020 року, розмір плати за навчання за ступенем вищої освіти бакалавр на навчальний рік - 21144 грн, на весь термін навчання - 84576 грн (а.с. 10-11). Відповідно до квитанції № 38 від 09.10.2020 року [PERSON] сплачено 10600 грн. за навчання 1-го курсу І семестру (а.с. 15). Згідно квитанції № 38 від 09.10.2020 року позивачем сплачено за 1 курс І семестр - 10600 грн, згідно квитанцій № 167 та 168 від 15.03.2021 року - за 1 курс ІІ семестр - 10572 грн та 2600 грн (а.с. 15, 28). Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою І курсу економіко-правового факультету денної форми навчання за спеціальністю «менеджмент» на контрактній формі навчання Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, термін закінчення навчання - 30.06.2024 року. Згідно наданих суду квитанцій за навчання позивачем сплачено за 1 курс І семестр - 10600 грн, за 1 курс ІІ семестр - 10572 грн та 2600 грн. Отже, донька має потребу у матеріальній допомозі на навчання, зокрема на оплату контракту, самостійного доходу не має. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісяця в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня досягнення донькою повноліття з 01.02.2021 року до закінчення строку навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved