Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) через представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.09.2017 року о 11.20 год. по вул.Закревського, 27/2 в м.Києві сталась ДТП за участю автомобіля «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Mitsubishi Lancer» та завдано шкоди його власнику. Згідно постанови Деснянського районного суду м.Києва від 16.11.2017 року, ДТП сталась внаслідок порушення водієм [PERSON] п.13.1 ПДР України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Як зазначає позивач, потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до звіту № 1012 про оцінку ТЗ «Mitsubishi Lancer», матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля складає 21 273,39 без урахування ПДВ на використані матеріали та запчастини. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 720,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1261698 від 14.11.2017 року. Відповідно до наказу № 741 від 23.01.2018 року розмір регламентної виплати склав 21 273,39 грн., яке МТСБУ сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 649969 від 24.01.2018 року. Позивач вказує і на те, що 09.10.2018 року на адресу відповідача було направлено претензію, однак, з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. З огляду на викладене, позивач МТСБУ просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 21 993,39 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 28.09.2017 року о 11.20 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , по вул.Закревського, 27/2 в м.Києві порушила п.13.1 ПДР України, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїла зіткнення з стоячим автомобілем «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , яким керує [PERSON] , що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого [PERSON] залишила місце ДТП, чим скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 16.11.2017 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП не була застрахована (а.с.16). 02.10.2017 року власник автомобіля «Mitsubishi» [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП (а.с.8). 28.12.2017 року власник автомобіля «Mitsubishi» [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.9). Відповідно до звіту ФОП [PERSON] № 1012 від 11.10.2017 року про оцінку автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, як і вартість матеріального збитку, завданого при ДТП, становить 21 273,39 (а.с.10-13). На підставі вищевказаної заяви [PERSON] та зазначеного звіту, згідно наказу МТСБУ № 12095 від 27.12.2017 року потерпілому [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 273, 39 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 649969 від 24.01.2018 року (а.с.14 зворот, 15 зворот). Крім того, МТСБУ сплачено 720,00 грн. за послуги зі складання звіту про оцінку (а.с.14, 15). 04.10.2018 року позивачем МТСБУ на адресу відповідача була направлена претензія про добровільне відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування (а.с.17). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки автомобілем «Фольксваген» керувала відповідач [PERSON] , яка визнана винною у скоєній ДТП, та яка на момент завдання шкоди не мала чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме вона зобов`язана відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Докази того, що в даній ДТП винен також і водій автомобіля «Міцубісі» відсутні, а тому і відсутні підстави для зменшення розміру страхового відшкодування. Суд враховує і те, що відповідач, будучи достовірно обізнаною про розгляд даної справи в суді, відзив на позов не надала, жодних доказів в спростування вимог позивача не надала. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] та необхідність їх задоволення, а тому стягує з неї витрати позивача по сплаті страхового відшкодування, а також витрати за послуги зі складання звіту про оцінку, що становить загальну суму 21 993,39 грн. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved