Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Львівська міська рада звернулась до суду з позовом, у якому просить зобовязати відповідача [PERSON] відновити памятку культурної спадщини - будинок №36 на пл. Ринок у м. Львові; та стягнути судові витрати. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що Будинок №36 на пл. Ринок у м. Львові належить до пам'яток архітектури національного значення відповідно до постанови РМ УРСР №970 від 24.08.1963 «Про впорядкування справи обліку та охорони пам'ятників архітектури на території Української РСР». Працівниками управління охорони історичного середовища ЛМР спільно з працівником відділу охорони культурної спадщини та культурних цінностей ЛОДА, державними інспекторами Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, дільничним інспектором Галицького РВ ГУМВС у Львівській області було проведено візуальне обстеження будівлі за адресою: пл.Ринок 36 у м.Львові та складено акт, яким встановлено, що в ході виконання будівельних робіт демонтовано перекриття, сходові марші, частково розібрана стіни будівлі - пам'ятки; понижено рівень подвір'я на глибину біля 3-х метрів. Вказує на те, що будівельні роботи відповідач проводить самовільно, без погодження із держаними інституціями, внаслідок чого завдав шкоду пам'ятці архітектури, змінивши характерну властивість об'єкта культурної спадщини, що становить його історико-культурну цінність. Просив позов задовольнити та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив, доводи Львівської міської ради вважає надуманими такими, що не відповідають дійсним обставинам справи; зокрема, вказує на те, що підстави для задоволення позову відсутні оскільки [PERSON] не являється власником спірного приміщення та земельної ділянки; позивач не надав суду жодних доказів про те, що будівництво проводить саме відповідач. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник Виконавчого комітету ЛМР в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просить зобовязати відповідача відновити памятку культурної спадщини, що знаходиться за адресою: м.Львів, пл.Ринок 36. Представник Управління охорони історичного середовища ЛМР у судовому засіданні вимоги позову підтримав, з аналогічних підстав викладених у фабулі позову та пояснень представника позивача. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник Галицької районної адміністрації ЛМР в судовому засіданні вимоги позову підтримав, з аналогічних підстав викладених у фабулі позову та пояснень представника позивача. Просить позов задовольнити. Представник Львівської обласної державної адміністрації, в судовому засіданні вимоги позову підтримав з метою відновлення пам'ятки культурної спадщини, просить задовольнити позовні вимоги Львівської міської ради щодо зобов'язання [PERSON] відновити пам'ятку культурної спадщини - будинок за адресою : м. Львів, пл. Ринок, 36. В судовому засіданні представник [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області вимоги позову підтримав та пояснив, що замовником будівельних робіт в будинку №36 на пл.Ринок у м.Львові є [PERSON] Зазначив, що будівельні роботи. Які проводяться за вказаною адресою є самочинним будівництвом. Представник третьої особи - ОСББ «Ринок 36» в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, викладених представником відповідача. В судовому засіданні прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області [PERSON] вимоги позову підтримав у повному обсязі та пояснив, що відповідач проводить будівельні роботи без проектної документації на проведення вказаних будівельних робіт, а тому останнього слід зобовязати відновити памятку культурної спадщини. Представник Міністерства культури України в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Заслухавши думку учасників судового засідання, зясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані сторонами докази, вважає, що у позові слід відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази є належними та допустимими /ст.ст. 57-59 ЦПК України/. Відповідно до ст.3 Закону України «Про охорону культурної спадщини», державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські держанні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про охорону культурної спадщини», до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території, а також забезпечення захисту об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження. Частиною першою цієї статті передбачено, що компетенцією обласних державних адміністрацій є контроль за виконанням вимог цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини. Статтею 22 Закону передбачена заборона знесення, зміни, заміни пам'яток та порядок їх переміщення, пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, перемішувати (переносити) на інші місця. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Управління охорони історичного середовища згідно п.1.4. Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та його структури, затверджене відповідним Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1223 від 27.10.2006 року із змінами та доповненнями є спеціальним уповноваженим органом охорони культурної спадщини і здійснює управління у сфері охорони культурної спадщини на території міста Львова у межах компетенції, визначеної законодавством України та переданих йому повноважень Державною службою охорони культурної спадщини. В п.п. 1, 5 ч.2 ст.6 Закону встановлено, що до повноважень Управління охорони історичного середовища належить забезпечення виконання Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території м.Львова, а також забезпечення захисту об'єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження. Судом встановлено, що будинок №36 на пл. Ринок у м. Львові належить до пам'яток архітектури національного значення відповідно до постанови РМ УРСР №970 від 24.08.1963 «Про впорядкування справи обліку та охорони пам'ятників архітектури на території Української РСР». Працівниками управління охорони історичного середовища ЛМР спільно з працівником відділу охорони культурної спадщини та культурних цінностей ЛОДА, державними інспекторами Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, дільничним інспектором Галицького РВ ГУМВС у Львівській області було проведено візуальне обстеження будівлі за адресою: пл. Ринок, 36 у м.Львові. За результатами обстеження складений акт огляду пам'ятки архітектури національного значення житлового будинку 1778-1781 p.p. на пл. Ринок, 36 в м. Львові, яким встановлено, що у вказаному будинку демонтовано перекриття, сходові марші, частково розібрана стіни будівлі - пам'ятки; понижено рівень подвір'я на глибину біля 3-х метрів; Науково проектна документація на виконання зазначених робіт ні у відділ охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської обласної державної адміністрації ні в управління охорони історичного середовища Львівської міської ради не надходила. Як вбачається із [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області № 33/1/08-Г від 21.08.2015 року та листа [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 28.08.2015 року № 1013-6/4302-15, згідно Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання будівельних робіт Державної архітектурно-будівельної інспекції України встановлено, що за адресою пл. Ринок, 36 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 083140560530 від 25.02.2014 року з реконструкції будівлі під житлово-громадський комплекс. Оскільки об'єкт є пам'яткою архітектури національного значення (охоронний №326/33; постанова РМ УРСР №970 від 24.08.1963), та відноситься до V категорії складності виконання будівельних робіт за вказаною адресою вимагає отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Mіністрів України №466 від 13.04.2011 року. На час огляду будівельні роботи на об'єкті не виконувались, власник (замовник) або його представники були відсутні. Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1311 від 09.12.2005 року «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» будинок розташований в межах історичного ареалу м.Львова та на території ансамблю історичного центру Львова об'єкту Світової Спадщини ЮНЕСКО. Крім того, встановлено відсутність дозволу на початок виконання будівельних робіт, чим порушено норми Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Постанови КМУ №466 від 13.04.2011 року. Наказом начальника [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 27.08.2015 року №41-Д [PERSON] скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої від 25.02.2014 року № ЛВ 083140560530 по обєкту будівництва «Реконструкція будівлі під житлово-громадський комплекс, м.Львів, пл.Ринок 36» замовник - [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» використання пам'ятки повинно здійснюватися у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. А тому своїми діями відповідач завдав шкоду пам'ятці змінивши характерну властивість об'єкта культурної спадщини, що становить його історико-культурну цінність. Окрім того, ч.1 ст.22 Закону пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця. Статтею 39 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачений обов'язок власника пам'ятки або уповноваженого ним органу, особи, яка набула права володіння, користування чи управління нею, забезпечувати збереження, утримання в належному стані, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію та ремонт пам'ятки за власні кошти, якщо інше не передбачено відповідним договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.47 Закону юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам'яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов'язані відновити пам'ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону. На даний час відповідачем не виконано дій по відновленню пам'ятки культурної спадщини. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved