Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У квітні 2020 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення до Київської міської ради (далі також - відповідач) від 13.02.2020 № 37/8207 про приватизацію земельної ділянки громадянці [PERSON] (далі також - [PERSON] , третя особа) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та зобов`язання звернутись до державного реєстратора з документами щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про виключення [PERSON] з Реєстру як власника земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:90:029:0261, по [ADDRESS] . Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач є рідною дочкою [PERSON] та з липня 1987 р. постійно проживала разом з матір`ю та її майбутнім чоловіком в будинку по [ADDRESS] . У 1996 р. позивач за згодою [PERSON] та її чоловіка розпочала будівництво власного житлового будинку та переїхала до нього жити у серпні 2008 р. Рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Герасименко Н. М. від 07.09.2016 за [PERSON] зареєстровано право власності на будинок, який був побудований позивачем. Вимоги позову мотивовані тим, що державна реєстрація права власності [PERSON] на житловий будинок відбулася на підставі підроблених документів, зокрема, наказу держплемзаводу «Бортничі» № 17 від 25.01.1973, витягу № 107 з господарської книги № 15, технічного паспорта та довідки про те, що земельна ділянка, на якій розташований побудований позивачем будинок, перебуває в межах неіснуючого садового товариства, а відтак і рішення про передачу їй у приватну власність земельної ділянки є незаконним. Окрім того Київська міська рада прийняла рішення про приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусідніми землекористувачами. Київська міська рада позов не визнала та мотивувала свої заперечення тим, що як на цей час, так і на момент прийняття оскаржуваного рішення, право власності на нерухоме майно, що знаходиться на виділеній земельній ділянці, належить [PERSON] . За даними міського земельного кадастру земельна ділянка також обліковується за нею, а тому підстави для відмови [PERSON] у наданні земельної ділянки у власність були відсутні. Крім того, жодних доказів на підтвердження притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за підроблення документів, вчинення шахрайських дій з нерухомим майном тощо стороною позивача не надано. У своїх поясненнях на позовну заяву [PERSON] послалась на рішення суду, яким позивачу було відмовлено у визнанні за нею права власності на будинок [ADDRESS] , у зв`язку з чим вважала, що права та інтереси позивача оскаржуваним рішенням не порушені. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою суду від 13.04.2020 позовну заяву залишено без руху (а. с. 30, 31). 27.05.2020 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Гарницького П. П., про усунення недоліків позовної заяви (а. с. 34-38). Ухвалою суду від 28.05.2020 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 09.11.2020 (а. с. 39, 40). 24.09.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] (а. с. 61-126). 01.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Київської міської ради (а. с. 45-48). В підготовчому засіданні 09.11.2020 представник позивача заявив клопотання про витребування від відповідача доказів, яке судом залишене без розгляду, встановлено строки для подання інших заяв по суті справи та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 26.02.2021 (а. с. 127). 11.11.2020 від представника позивача надійшли відповіді на відзив та на пояснення третьої особи (а. с. 130-134, 135-141). 17.11.2020 від представника позивача надійшли клопотання про долучення письмових доказів та про витребування доказів (а. с. 142-144, 145-155). В підготовчому засіданні 26.02.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про долучення доказів та про витребування доказів, постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 03.06.2021 (а. с. 166,167). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. [PERSON] належить на праві особистої приватної власності житловий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1023911180000 (далі також - спірний будинок). Реєстрація права власності [PERSON] на спірний будинок здійснена 07.09.2016 за рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Герасименко Н. М., реєстраційна дія № 67862291. У травні 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на вищевказаний житловий будинок, а [PERSON] в рамках цієї справи пред`явила до [PERSON] зустрічний позов про зобов`язання не чинити перешкод у здійсненні права власності та виселення (цивільна справа № 753/10316/16-ц). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2017, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2017, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, а зустрічний позов [PERSON] задоволено - зобов`язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок [ADDRESS] та виселено [PERSON] разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] і [PERSON] з вказаного будинку без надання іншого житлового приміщення. Ухвалюючи вищевказане рішення суд виходив із того, що [PERSON] не надано належних доказів побудови спірного житлового будинку за її власні кошти, натомість [PERSON] доведено, що будинок було побудовано за її кошти. У 2018 р. [PERSON] звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Герасименко Н. М. про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на спірний житловий будинок (справа № 826/5058/18). Рішенням суду від 11.10.2018 у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва скасовано та закрито провадження у справі на тій підстави, що спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Предметом цього позову є вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення ХІ сесії VIII скликання Київської міської ради від 13.02.2020 № 37/8207, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) між земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 8000000000:90:029:0261) із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] (а. с. 7). У статтях 15, 16 ЦК України закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Аналіз змісту наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що захисту підлягає лише порушене або оспорюване право або інтерес, а відтак вирішуючи спір по суті суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права чи охоронюваного законом інтересу. За обставинами справи установлено, що житловий будинок [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що засвідчено рішенням суду, яке набрало законної сили. Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності (правової певності), який передбачає, що рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до положень частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже ураховуючи, що оскаржуване рішення Київської міської ради стосується передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, претензії [PERSON] на який визнані судом необґрунтованими, це рішення жодним чином не порушує її суб`єктивні права чи цивільний інтерес, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Вимоги позову про зобов`язання вчинити дії є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення про передачу земельної ділянки у власність, а відтак підстави для їх задоволення також відсутні. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Отже з огляду на результат розгляду справи та відсутність доказів понесення відповідачем судових витрат сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed