Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Керівник Самбірської місцевої прокуратури Львівської області звернувся в суд із позовом до Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] про визнання незаконним рішень Стрілковицької сільської ради та витребування земельної ділянки, посилаючись на те, що [PERSON], будучи відповідно до рішення №1 від 17 листопада 2015 року обраною депутатом Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області сьомого скликання, являючись суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та територіальної громади, при наявності суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями, не вжила заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, не повідомила у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, приймала рішення та вчиняла дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті під час проведення 11 лютого 2016 року засідання четвертої сесії Стрілковицької сільської ради сьомого скликання Рішення №11 від 11.02.2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON]» та при прийнятті під час проведення 19.05.2017 року засідання чотирнадцятої сесії Стрілковицької сільської ради сьомого скликання Рішення №3 від 19.05.2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,08373га». Постановою судді Самбірського міськрайонного суду від 20 липня 2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. У зв'язку з наведеним керівник Самбірської місцевої прокуратури зазначає, що на підставі останнього рішення ради [PERSON] 10 липня 2017 року зареєструвала право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із кадастровим номером [NUMBER], площею 0,0873га по [ADDRESS], про що державним реєстратором Самбірського міськрайонного управління юстиції внесено того дня запис №21403549 про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки зазначені рішення Стрілковицької сільської ради прийняті внаслідок вчинення депутатом Стрілковицької сільської ради [PERSON] корупційних адміністративних правопорушень, тому такі підлягають скасуванню, а сама земля вилученню від відповідача [PERSON] Прокурор Самбірської місцевої прокуратури Коваленко Т.М. у судовому засіданні уточнила позов та просила об'єднати позовні вимоги про визнання незаконними рішень Стрілковицької сільської ради №11 від 11.02.2016р. та №3 від 19.05.2017р. в одну вимогу і, у зв'язку з цим повернути зайво сплачений судовий збір у розмірі 1600грн.; також ухвалити рішення про витребування земельної ділянки у відповідача [PERSON], судові витрати присудити стягнути із обидвох відповідачів у користь прокуратури. Представник Стрілковицької сільської ради Шехович Я.Д. та [PERSON] повністю визнали позов через порушення процедури її надання, зазначивши, що спірна земля у кінцевому результаті мала б належати [PERSON], оскільки заперечень з цього приводу немає, а остання вже має на ній будівництво. Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача та відповідача [PERSON], дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній заяві (заяві) самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. При цьому, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 393 ЦК України власник майна, права якого порушені, внаслідок видання правового акта органом державної влади або органу місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. За таких обставин суд прийшов до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому слід визнати незаконними рішення Стрілковицької сільської ради Львівської області №11 від 11.02.2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON]» та рішення №3 від 19.05.2017 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,08373га», відповідно як наслідок витребувати із володіння [PERSON] у комунальну власність територіальної громади Стрілковицької сільської ради земельну ділянку площею 0,0873га, яка розташована в [ADDRESS]. Через уточнення прокурором позову відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» частину сплаченого судового збору в розмірі 1600грн. слід повернути позивачу, а решту понесені судові витрати слід розподілити між відповідачами у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved