Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про звернення\~стягнення на\~предмет застави\~в обґрунтування\~якого вказав,\~що 29 грудня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір №R52120173158В, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 229000 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 29.12.2018 року з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 17 % річних. В якості забезпечення виконання зобов?язань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було укладено договір застави №R52120173158B від 29.12.2011 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки FORD, модель - KUGA, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - білий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕР № 1 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 28.12.2011 року. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов?язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зн, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за договором застави №R52120173158B від 29.12.2011 року на предмет застави. В подальшому, 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №R52120173158B від 29.12.2011 року. 14.03.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача за договором застави №R52120173158B від 29.12.2011 року на предмет застави: автомобіль марки FORD, модель - KUGA, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - білий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . В порушення умов кредитного договору відповідач зобов?язання належним чином не виконав, у зв?язку з чим за договором утворилась заборгованість в розмірі 307215,86 грн., яка складається з загальної заборгованості за кредитом 209063,61 грн., а також індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 03.06.2019 року становить 98152,25 грн. На підставі вищезазначених договорів між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс», 20.03.2019 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна №17063064 було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» і додано обтяжувача ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Просив суд звернути стягнення на предмет застави з метою погашення заборгованості за договором №R52120173158В від 29.12.2011 року в сумі 307215,86 грн., а саме звернути стягнення на автомобіль марки FORD, модель - KUGA, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - білий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , що належить відповідачу, шляхом надання дозволу позивачу на укладення договору купівлі-продажу предмету застави з вчиненням подальших дій, пов?язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши позивача правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу, правом отримати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; зобов?язати відповідача передати позивачу предмет застави з комплектами ключів та Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу; стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору 4608,24 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. \~ \~ \~ \~Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без участі його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому ЦПК України та ст.11 Закону України «Про здійснення\~правосуддя та\~кримінального провадження\~у зв`язку\~з проведенням\~антитерористичної операції», клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. \~ \~ \~ \~Враховуючи позицію представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до судового засідання не з`явився та відзиву не надав, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 22.08.2019 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 09.09.2019 року. 09.09.2019 року ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначено справу до підготовчого засідання на 08.45 год. 07.10.2019 року. 07.10.2019 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду по суті на 09.30 год. 04.11.2019 року. 04.11.2019 року через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 14.30 год. 27.11.2019 року. В судовому засіданні 27.11.2019 року у зв`язку із неявкою відповідача, що був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 29 квітня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R52120173158В від 29.11.2011 року, у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 229000 грн. зі строком повернення кредитних коштів до 29.12.2018 року з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 17% річних (а.с. 5-8, 9). В якості забезпечення виконання зобов?язань з приводу повернення кредитних коштів (п. 3.8. Кредитного договору) відповідачем було укладено договір застави №R52120173158В № 41 від 29.12.2011 року, згідно з яким надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки FORD, модель - KUGA, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - білий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , що належить відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ВРЕР № 1 м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 28.12.2011 року (а.с. 13, 14). 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов?язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором (а.с. 16-18). 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зн, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за договором застави №R52120173158В від 29.11.2011 року на предмет застави (а.с. 21-22). 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №R52120173158В від 29.11.2011 року (а.с. 25-27). 14.03.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача за договором застави №R52120173158В від 29.11.2011 року на предмет застави: автомобіль марки FORD, модель - KUGA, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - білий, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] (а.с. 30). На підставі вищезазначених договорів між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс», 20 березня 2019 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 17063064 було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» і додано обтяжувача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» (а.с.33). Позивач виконав свої зобов?язання за кредитним договором - надав відповідачу у передбачений кредитним договором спосіб грошові кошти за кредитним договором, що підтверджується копією меморіального ордеру № 48088 від 29.12.2011 року (а.с. 10). В порушення умов кредитного договору відповідач зобов?язання належним чином не виконав, у зв?язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 307215,86 грн., яка складається з загальної заборгованості за кредитом 209063,61 грн., а також індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 03.06.2019 року становить 98152,25 грн.(а.с. 14, 35). V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу», ст. 572 ЦК України, застава є способом забезпечення зобов?язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов?язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно зі ст.19 Закону України «Про заставу», ст.589\~ЦК України за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов?язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов?язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач виконав свої зобов?язання за кредитним договором - надав відповідачу у передбачений кредитним договором спосіб грошові кошти за кредитним договором. А відповідач в порушення умов кредитного договору зобов?язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість. З аналізу практики застосування ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України в цивільному судочинстві вбачається, що неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов?язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов?язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов?язання боржником. Водночас коли нарахування процентів тісно пов?язується із застосуванням індексу інфляції, це орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст.\~625\~ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов?язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов?язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (неустойко, пенею) (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі №6-42цс11). Враховуючи, що в договорі про надання кредиту та застави транспортного засобу №R52120173158В від 29.11.2011 року вартість предмету застави (транспортного засобу) обумовлена та визначена в сумі 229000 грн. та є меншою за розмір заборгованості за кредитним договором, яка складає 307215,86 гривень, зазначена вимога може бути задоволена заявленим позивачем способом звернення стягнення на заставлене майно. Приймаючи до уваги, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заявлено позов про звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов?язання, виконання рішення суду неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов?язання в натурі. Примусове виконання зобов?язання в натурі - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов?язання та полягає в зобов?язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст.\~141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 4608,24 грн. \~ \~ \~ \~На пiдставi ст.ст. 16, 526, 572, 589, 590, 625 ЦК України, Закону України «Про заставу»,

Outcome: approved