Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Наказом керівника ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 27.04.2017 № 1127-к «про припинення трудового договору» з 28.04.2017 позивача було звільнено з посади водія автотранспортних засобів Новомиколаївського району електричних мереж за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України. 25.07.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої пунктом 8.14 Колективного договору. Листом від 02.08.2017 № 010-07/12042 відповідач відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги з посиланням на наказ від 29.01.2016 № 50, яким відмінено зазначені виплати з 01.02.2016. Разом з цим, з преамбули наказу відповідача від 29.01.2016 № 50-од «Про заходи щодо зменшення прогнозованого дефіциту грошових коштів платіжного бюджету 2016 року» вбачається, що дія цього наказу розповсюджується лише на 2016 рік. 17.12.2013 між адміністрацією та профспілковим комітетом відповідача було укладено колективний договір ВАТ «Запоріжжяобленерго» на 2014-2016 роки, який 30.01.2014 було зареєстровано управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міськради по Орджонікідзевському району за номером 7 (далі-колдоговір). Доказів укладення між адміністрацією та профспілкою нового колективного договору на 2017 рік суду не надано, а отже на теперішній час, відповідно до приписів ч. 3 ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», та п. 1.6 колдоговору колективний договір Товариства на 2014-2016 роки продовжує діяти. Відповідно до п. 1.7 колдоговору жодна із сторін не може протягом дії колдоговору в односторонньому порядку ухвалити рішення, що змінюють положення чи норми цього колдоговору або припиняють його дію, а відповідно до п. 1.12 колдоговору надання соціальних гарантій згідно з колективним договором здійснюється у межах коштів, передбачених затвердженим Наглядовою радою фінансовим планом. Пунктом 8.1 колдоговору, передбачено з метою поліпшення соціального положення працівників і пенсіонерів Товариства направити частину коштів на надання соціальних пільг, заохочувальних і компенсаційних виплат у межах затвердженого Наглядовою радою підприємства фінансового плану, а п. 8.14 колдоговору передбачено надання одноразової грошової допомоги згідно з «Положенням про порядок виплати одноразової грошової допомоги працівникам ВАТ «Запоріжжяобленерго» при звільненні у звязку з виходом на пенсію», затвердженого Генеральним директором та погодженим Головою профспілкового комітету підприємства (додаток 20), працівникам, які пропрацювали в енергетиці не менше 5 років та звільняються з підприємства вперше після досягнення пенсійного віку. Разом з цим, пунктом 1.4 Положення про порядок виплати одноразової грошової допомоги працівникам ВАТ «Запоріжжяобленерго» при звільненні у звязку з виходом на пенсію (додаток 20 до колдоговору) визначено, що нарахування одноразової грошової допомоги здійснюється в межах затвердженого фінансового плану Товариства. Отже, з приписів колдоговору випливає, що жодна із сторін не може в односторонньому протягом дії колдоговору ухвалювати рішення щодо зміни або припинення його дії, в той же час надання соціальних гарантій, передбачених таким договором, здійснюється у межах коштів, передбачених фінансовим планом, який затверджений наглядовою Радою Відповідача. 29.12.2016р. заступником Голови Фонду Державного майна України було розглянуто та затверджено фінансовий план ПАТ «Запоріжжяобленерго» на 2017 рік. Затвердженим фінансовим планом на 2017 рік у рядку 1086/23 «Інші соціальні виплати згідно колдоговору передбачено суму 246 тис.грн., в тому числі: матеріальна допомога при народженні дитини -127 тис.грн., матеріальна допомога по догляду за дитиною до 3 років - 109 тис.грн., Матеріальна допомога до 1 вересня - 10 тис.грн. Інших соціальних витрат, в тому числі повязаних з виплатою грошової допомоги в звязку із виходом на пенсію, фінансовим планом па 2017 рік не передбачено. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилом ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимогі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом частин 2 та 4 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З вищенаведених обставин даної справи, встановлених під час судового розгляду, суд дійшов висновку про те, що відповідачем в односторонньому порядку не вносилися зміни до колдоговору, а невиплата позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 8.14 колдоговору, повязана з відсутністю у фінансовому плані відповідача на 2017 рік відповідних витрат, що є передбаченою колдоговором підставою для невиплати грошової допомоги. Водночас сам фінансовий план відповідача на 2017 рік в частині передбаченого обсягу соціальних гарантій позивачем не оскаржено. Таким чином, недоведеність обставин, на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову, є підставою для відмови у його задоволенні в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed