Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 18.03.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000 грн. щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 01.04.2021 року провадження у справі відкрито. 11.05.2021 року відповідач надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що розмір аліментів який він може надавати становить 1300 грн. В судове засіданні позивач та її представник адвокат Петрович А.М. не з`явились, до суду надана заява про розгляд спарави за відсутності сторони позивача, в якій також зазначено, що просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, доводи відповідача вважати не достатніми, не належними та такими що не відповідають дійсності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, матеріали справи містять відзив на позов з визнанням позову частково. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вона має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Дитина вчиться у школі та відвідує додаткові заняття, витрати на які за місяць складають 7275 грн. Позивач зазначає, що відповідач є працездатним, в зв`язку з чим може сплачувати аліменти, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] в відзиві на позов зазначив, що позивач не надала доказів щодо розрахунку витрат на дитину, що позивач житло не винаймає, дитина проживає разом з бабусею в помешканні, яке належить бабусі. Також відповідач стверджує, що дитина не має додаткових занять з репетитором. Окрім того дитина проводить всі канікули з батьком. Вілповідач не має стабільного доходу, в зв`язку з чим просить врахувати зазначені обставини при визначенні розміру аліментів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 07.03. 2013 року. Шлюб розірвано згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2016 року/а.с.10/. Від шлюбу у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , актовий запис №8 від 03.04.2013 року, що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Червоненської селищної ради Андрушківського району Житомирської області /а.с.12/. Батьками вказані сторони по справі. Судом досліджені надані стороною позивача договір про оренду житла та довідка про навчання дитини в 2-му класі загальноосвітньої школи №85 м. Одеси. Доказів на підтвердження розміру до джерел як позивача, так і відповідача суду не надано. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 180-185 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ При ухваленні рішення суд приймає до уваги, що стороною позивача на підтвердження доводів щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу дитині належних та допустимих в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказів не надано. Як і не надано відповідачем доказів щодо його матеріального стану. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що прожитковий мінімум \~на одну\~особу в\~розрахунку на\~місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. За таких обставин на час ухвалення рішення мінімальний розмір аліментів на дитину становить 1197,50 грн. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів, що були відхилені судом. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial