Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У березні 2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Лаєвська Марине Леніківна звернулась до суду з позовною заявою до Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якій просить суд: -встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю з [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 20 листопада 2009 року по день смерті; - визнати за [PERSON] право власності на 1 /2 частку квартири [ADDRESS] житловою площею 18,10 кв.м., загальною площею 37,20 кв.м. у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначено, що дядьку позивача - [PERSON] та його дружині - [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] житловою площею 18,10 кв.м, загальною площею 37,20 кв.м. Подружжя не мало дітей, потребувало сторонньої допомоги, яку позивач їм надавала при житті. За життя [PERSON] та [PERSON] складені заповіти, посвідчені 11 листопада 2009 року секретарем Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області Тинянських О.І., якими належну заповідачам на праві спільної сумісної власності квартиру за адресою: [ADDRESS] заповіли [PERSON] . Заповіти були складені наступним чином: заповідачі зробили розпорядження щодо належної кожному 1/2 частки квартири. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1 / 2 частки квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Позивач не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вона вважала, що після смерті [PERSON] отримає у спадок квартиру в цілому. Оскільки після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом із заявою про прийняття спадщини не звернулася, спадщину прийняла спадкоємиця за законом - дружина померлого [PERSON] , яка була зареєстрована разом з чоловіком та не відмовилася від спадщини. Після смерті чоловіка [PERSON] залишилася самотньою, протягом декількох років була прикута до ліжка, за своїм віком та станом здоров`я вона потребувала постійної сторонньої допомоги. Крім племінниці чоловіка - [PERSON] не мала ані родичів ані членів сім`ї, які б могли надати їй допомогу. З 2009 року [PERSON] оселилася разом з [PERSON] , проживала з нею однією сім`єю, вела спільне господарство, надавала матеріальну та фізичну підтримку, тобто була членом сім`ї [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири в цілому за адресою: [ADDRESS] , з якої 1 / 2 частка - набута у порядку приватизації 19.09.2007 року, 1 / 2 частка - набута у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом та за заповітом є [PERSON] . Спадкоємиця протягом шестимісячного строку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітами після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлої [INFO] . Нотаріусом було роз`яснено, що складений від імені [PERSON] заповіт містить розпорядження щодо належної померлій 1 / 2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Тобто, 1 / 2 частка цієї квартири, що була успадкована [PERSON] після смерті чоловіка, заповітом не охоплена, а тому спадкується за законом. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем [PERSON] не надано документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавицею однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. У зв`язку з необхідністю підтвердити той факт, що позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 22 березня 2021 року вказаний позов надійшов у провадження судді Шинкарчука Я.А. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також даною ухвалою витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області відомості про те хто звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , що проживала на час смерті по [ADDRESS] , що проживали на час смерті по [ADDRESS] та чи є відомості про складання від імені [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] заповітів, а також чи заводилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , спадкові справи та чи видавалися будь - кому свідоцтва про право на спадщину. 05 травня 2021 року на виконання ухвали суду від 26 березня 2021 року від Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області надійшли матеріали щодо надання інформації про спадковим справам. Згідно ухвали суду від 18 червня 2021 року закрито підготовче судове засідання у даній справі та призначено розгляд справи по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Лаєвської М.Л. подано заяву, в якій остання просить суд слухати дану справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Від представника відповідача Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області - спеціаліста І категорії з юридичних питань Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області Дзюби С.Г. до канцелярії надійшла заява, в якій викладено прохання розглядати справу у відсутність представника Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області на підставі наявних у справі доказів. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстрований 20 грудня 1986 року відділом РАЦС Фрунзенського райвиконкому м. Харкова, актовий запис № 851. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 19.09.2007 відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] загальною площею 37,20 кв.м., житловою 18,10 кв.м. Відповідно до повідомлення КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 02.07.2019 № 1287 за архівними матеріалами реєстраційної справи КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» право приватної спільної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в цілому за га. [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.2007 серії [NUMBER] , про що внесено запис в реєстрову книгу БТІ № 2 під реєстровим № 392/29 від 19.09.2007. 11 листопада 2009 року від імені [PERSON] секретарем Малороганської сільської ради Тихнянських Оленою Іванівною за допомогою загальновідомих технічних засобів складено та підписано в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, заповіт, за яким на випадок своєї смерті заповідач зробила таке розпорядження: заповідано 1 / 2 частку квартири [ADDRESS] , яка належить заповідачу на праві спільної сумісної власності, [PERSON] . 11 листопада 2009 року від імені [PERSON] секретарем Малороганської сільської ради Тихнянських Оленою Іванівною за допомогою загальновідомих технічних засобів складено та підписано в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, заповіт, за яким на випадок своєї смерті заповідач зробила таке розпорядження: заповідано 1 / 2 частку квартири [ADDRESS] , яка належить заповідачу на праві спільної сумісної власності., [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області зроблено актовий запис № 38 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається зокрема з належної йому 1 / 2 частки квартири [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 951/02.31 від 17.03.2020 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на спадкове майно - частку квартири [ADDRESS] . З постанови вбачається, що [PERSON] , яка на день смерті померлого [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є спадкоємицею, яка протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] , померлого [INFO] не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому вона вважається такою, що не прийняла спадщину після зазначеного померлого. Як встановлено з відповіді Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області за вих. № 1458/02.14 від 22.04.2021 року після померлого [INFO] [PERSON] , який на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] з заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку ніхто із спадкоємців не звертався. Після спливу шестимісячного строку з дня смерті зазначеного спадкодавця, а саме 13 березня 2020 року , з заявою звернулась - [PERSON] , в якій просила оформити спадкові права або видати постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Заяв від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали. Свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. У відповідності до інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) мається інформація про посвідчення 11 листопада 2009 року Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 83 заповіту від імені [PERSON] . Спадщина після смерті [PERSON] була прийнята дружиною померлого - [PERSON] , яка на день смерті чоловіка постійно проживала з ним та була зареєстрована. Згідно інформації Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області № 02-23/400 від 31.05.2019, [PERSON] , померлий [INFO] на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на момент його смерті проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] , з 24.04.1992 р. по 21.09.2015 р. Відповідно до акту депутата Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області Томах Н.М. від 13 листопада 2020 року, [PERSON] з 2004 року проживала на території Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм дядьком - [PERSON] до дня його смерті [INFO] , піклувалася про нього, і вела з ним сумісне господарство. [INFO] померла [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області зроблено актовий запис № 42 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається зокрема з належної їй квартири [ADDRESS] , 1 / 2 частка якої належала на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 19.09.2007 відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», 1 / 2 частка - успадкована після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Протягом шестимісячного строку [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 536/02-31 від 23.02.2021 р., [PERSON] , як особі, що протягом п`яти років проживала разом зі спадкодавицецю [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1 / 2 частку квартири [ADDRESS] у зв`язку з відсутності доказів спільного проживання. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи № 224/2016 після померлої [INFO] [PERSON] , до держнотконтори 14 березня 2016 року з заявою № 520 про прийняття спадщини, на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавці, звернулась гр. [PERSON] . Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали. Свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала. Як встановлено з відповіді Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області за вих. № 1458/02.14 від 22.04.2021 року після померлої [INFO] [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] з заявою про прийняття спадщини, згідно заповіту, посвідченого 11 листопада 2009 року Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 82, на протязі шестимісячного строку звернулась [PERSON] . Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали. 14 квітня 2021 року за реєстром № 3-263 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1 / 2 частку однокімнатної квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . У відповідності до інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) мається інформація про посвідчення 11 листопада 2009 року Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 83 заповіту від імені [PERSON] . Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) мається інформація про посвідчення 11 листопада 2009 року Малороганською сільською радою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 82 заповіту від імені [PERSON] . Відповідно до повідомлення Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області № 02-23/399 від 31.05.2019, на день смерті [PERSON] , [INFO] , проживала та була зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на момент її смерті зареєстрованих осіб не було. Відповідно до акту депутата Вільхівської сільської ради Харківського району Харківської області Кот А.В. від 24 грудня 2020 року, складеного в присутності сусідів, [PERSON] з 2004 року проживала на території Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] до дня її смерті [INFO] . Згідно відповіді КНП Харківської районної ради «Центр первинної медичної допомоги № 4 Харківського району» № 3 від 26 березня 2021 року, [PERSON] перебувала під «Д» наглядом в АЗПСМ с. Мала Рогань по день смерті з діагнозом: наслідки ішемічного інсульту (2008 року) в басейні правої середньої мозкової артерії з вираженим лівобічним геміпарезом, лікворно-гіпертензивним та психоорганічним синдромами. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. Гіпетронічна хвороба ІІІ ст. 3 ст., риск ЗСН ІІ А-В. Самостійно пересуватися була невзмозі. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1258 ЦК України). Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Правила статті 1264 ЦК України не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК України. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Вказана норма визначає перелік підстав створення сім`ї. Перелік цей не є вичерпним. Підставами створення сім`ї є шлюб (стаття 21 СК України), кровне споріднення, усиновлення (стаття 207 СК України). Також сім`я може створюватися на інших підставах, що не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа можу звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановленні родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальна дії, свідоцтва про право на спадщину. Частинами першою, третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до частин першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Висновки за результатами розгляду справи Враховуючи встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів обставини проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявності на утриманні спільного майна, а також взаємних прав та обов`язків, суд вважає вимоги заяви про встановлення відповідного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше як п`ять років по день смерті остатньої, обґрунтованими. Судом зазначається, що позивачу встановлення відповідного юридичного факту необхідно для отримання права на спадщину за законом у четверту чергу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У зв`язку з викладеним вище, наявні достатні підстави для визнання за [PERSON] права власності на неохоплену заповітом спадщину - 1 / 2 частку квартири за адресою: за адресою: [ADDRESS] з 20 листопада 2009 року, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , якій належало на день смерті спірна квартира у цілому, а саме в 1 / 2 частці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 19.09.2007 відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», 1 / 2 частці в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , згідно частини третьої статті 1268 ЦК України. Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, здійснивши правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд задовольняє вимоги виходячи з того, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є ефективний, оскільки спрямований на відновлення його, відповідає змісту відповідного права й характеру його обмеження.

Outcome: approved