Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно - на земельну ділянку площею 0.1487 гектарів у межах згідно з планом, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в смт. Козелець, вул. Родини Богомольців (колишня назва вулиці - Даневича), б. 59 Чернігівської області, у суд звернувся [PERSON] до [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] також подала заяву про розгляд справи за її відсутності і визнала позов. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] 26 червня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори Чернігівської області, придбав у [PERSON] житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в смт. Козелець, вул. Даневича (нині назва вулиці - [PERSON]), б. 59 Чернігівської області. За договором від 15 січня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області, [PERSON] продав [PERSON] вказаний вище житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в смт. Козелець, вул. Даневича, б. 59 Чернігівської області, а також земельну ділянку площею 0.15 га в межах згідно з планом, розміщену на території смт. Козелець, вул. Даневича, б. 59 Чернігівської області, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, без зміни цільового призначення земельної ділянки. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а)визнання прав; б)відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в)визнання угоди недійсною; г)визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ)відшкодування заподіяних збитків; д)застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно підлягає задоволенню. За позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на земельну ділянку площею 0.1487 гектарів у межах згідно з планом, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в смт. Козелець, вул. Родини Богомольців (колишня назва вулиці - Даневича), б. 59 Чернігівської області, кадастровий номер 74220855100:72:162:0071. Визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси.

Outcome: approved