Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 1998 року. Від шлюбних стосунків мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачем та відповідачем і знаходиться на їх утриманні. Позивач зазначає, що з вересня 2017 року шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства та виховання дитини, між ними втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Вважаючи примирення та подальше збереження сім`ї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 378.\~\~ Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідач та його представник неодноразово подавали до суду заяви про відкладення розгляду справи, які фактично судом були задоволені. 09 листопада 2020 року відповідачем було заявлено клопотання про зупинення провадження та надання строку на примирення сторін. Ухвалою від 09 листопада 2020 року клопотання відповідача про зупинення провадження та надання строку на примирення сторін по цивільній справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, було задоволено, та надано строк до 28 січня 2021 року. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розірвати шлюб, оскільки примирення сторін не відбулося. Представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відповідач позов не визнає. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, доходить до наступних висновків.\~\~ \~\~ \~ \~ \~ \~ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 20 червня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 378, та видано сторонам свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Судом також встановлено, що сторони від сумісного подружнього життя мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.10.2010 року (а.с.5). Судом встановлено, що шлюбні відносини між такими учасниками справи є припиненими із вересня 2017 року, сторони спільного господарства не ведуть. Спору щодо поділу спільного майна подружжя, утримання чи місця проживання дитини на день розгляду справи судом не встановлено. Оскільки сторона позивача стверджує про фактичне повне припинення сімейних правовідносин із відповідачем і категорично наполягає на розірванні шлюбу, а сторона відповідача вказаних обставин не визнає та заперечує проти позовних вимог, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Так само, згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ \~Як вбачається\~ з ч.1 ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст. ст.110,112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~роз`яснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1\~ст. 111 СК\~вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5\~ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. На виконання вказаних вимог закону, судом в межах розгляду даної справи вживались заходи, які б сприяли примиренню подружжя. Так, суд здійснював неодноразове відкладення розгляду справи на значний строк за відповідними заявами сторони відповідача. Однак, такого примирення між сторонами не відбулось. В матеріалах справи міститься письмова заява представника позивача від 26 січня 2021 року щодо відсутності у позивача вільної згоди на перебування у шлюбі із відповідачем (а.с. 25). Безпосередньо на день розгляду справи сторона позивача продовжує категорично наполягати на розірванні шлюбу і вважає, що примирення неможливе. Будь-яких заяв про відмову від свого позову з боку позивача або його представника до суду не надходило. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно ч.3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд визнає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. \~\~\~ \~ \~ \~ \~За вказаних обставин суд не має права зобов`язати позивача зберегти сім`ю, оскільки він категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про його стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Суд звертає увагу, що згідно вимог частин 1 та 2 ст. 210 ЦПК України суд має\~розпочати розгляд\~справи по\~суті не\~пізніше ніж\~через шістдесят\~днів з\~дня відкриття\~провадження у\~справі,\~а у\~випадку продовження\~строку підготовчого\~провадження -\~не пізніше\~наступного дня\~з дня\~закінчення такого\~строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. В даному випадку вказана цивільна справа перебуває в провадженні суду із вересня 2020 року. З урахуванням поведінки сторони відповідача, яка полягала у його систематичній неявки до судових засідань та подання нею заяв про відкладення розгляду справи, суд констатує, що подальші відкладення розгляду або зупинення провадження по справі зумовили б надмірну тривалість розгляду такої справи, що є порушенням конвенційного права позивача. Враховуючи те, що сторони протягом значного часу розгляду справи у суді не примирились, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства та правам і інтересам позивача, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.\~\~ Також, відповідно до приписів\~\~до\~ст.113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~ \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідача, яке є в неї з моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: « [PERSON] ». Відповідно до приписів ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. \~\~Відповідно до приписів\~\~ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по\~\~ сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved