Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача Дашко В.М. звернувся до Шаргородського районного суду в інтересах АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 10707,78 грн. за кредитним договором без номера від 01.04.2010 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, зокрема, кредиту, у зв`язку з чим підписав заяву без номера від 01.04.2010 року. Вказаний договір, в силу вимог ст.634 ЦК України, є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», викладеними на банківському сайті, складає між відповідачем і банком договір кредиту, що підтверджується його підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які, згідно із заявою, отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови банківського рахунку. Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 19000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Таким чином, у порушення п.2.1.1.5.5 Договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, відповідно до п.2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, останній зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які, згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0 % - для картки «Універсальна голд». Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 08.12.2020 року виникла заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем в розмірі 10707,78 грн., з яких: 10707,78 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі 10707,78 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зобов`язань за договором, заборгованість не погашає, чим порушує умови договору та законні права АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача Дашко В.М., що діє на підставі довіреності від 28.08.2020 року (а.с.41), в судове засідання не прибув, відповідно до поданого клопотання просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі на підставі доказів, доданих до позову, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.65). 2.Виклад позиції відповідача Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом подати відзив на позов та не подав до суду відзиву із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та щодо розрахунку заборгованості відповідно до позовних вимог, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 05.02.2021 року (а.с.72-73). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. Разом з позовною заявою 28.01.2021 року представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дашком В.М. надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.64). 2. Крім того, 28.01.2021 року представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дашком В.М. разом з позовною заявою надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.65). 3. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою суду від 05.02.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Дашка В.М., який діє в інтересах Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», до [PERSON] про стягнення заборгованості, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, перше судове засідання призначене на 26.02.2021 року, визначено дату другого судового засідання - 10.03.2021 року, встановлено строк відповідачеві на подання відзиву на позов (а.с.72-73). 2. 26.02.2021 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на визначену дату другого судового засідання - 10.03.20201 року. 3. 10.03.2021 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом Дашка В.М., який діє в інтересах Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», до [PERSON] про стягнення заборгованості і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.79-80). Частиною 8 статті 178 ЦПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення заочного судового рішення немає. 4. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 01.04.2010 року договору кредиту без номера між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , що складається із Анкети-Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і правил ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надання банківських послуг, Тарифів банку (а.с.12, 13, 14-38). Згідно з п.2 Статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №594, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.45-46). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 01.04.2010 року підписав анкету-заяву про надання йому кредиту шляхом відкриття карткового рахунку і встановлення на платіжну картку кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відтак, погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується анкетою-заявою (а.с.12). Кредит надано шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується розрахунком заборгованості, довідкою щодо підписання кредитного договору б/н між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] , за яким останньому було надано кредитні картки за номерами: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , а також випискою по рахунку станом на 10.12.2020 року (а.с.10, 47-62). 04.05.2019 року позивачем збільшено відповідачеві кредитний ліміт до суми 19000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (договір б/н) (а.с.11). Погашення кредиту, сплата відсотків, винагороди, комісії здійснюється на умовах, що викладені в заяві позичальника та в Умовах і Правилах АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надання банківських послуг. Відповідно до заяви позичальника від 01.04.2010 року, відповідач [PERSON] зобов`язувався здійснювати погашення заборгованості в порядку, встановленому Умовами і правилами надання банківських послуг, шляхом здійснення обов`язкового щомісячного мінімального платежу. Згідно з витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», обов`язковий щомісячний мінімальний платіж становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с.13). Термін внесення платежів - щомісяця до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості (а.с.13). Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил передбачено, що клієнт банку зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг, за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує клієнту проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 2.1.1.12.9 Умов і Правил встановлено, що боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань. При незгоді із зміною Правил та/або Тарифів, позичальник зобов`язується звернутися в банк для розірвання договору та погасити виниклу заборгованість (п.2.1.1.5.4 Умов та правил). Згідно з п.п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за Договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п.2.1.1.5.7 Умов та правил. [PERSON] порушено умови договору в частині внесення необхідних щомісячних платежів по кредиту. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не проводив сплати по погашенню заборгованості по кредиту з листопада 2020 року (а.с. 4-7, 8-9). Зобов`язання за договором кредиту від 01.04.2010 року [PERSON] не виконав до цього часу. Заборгованість по Договору станом на 08.12.2020 року відповідача [PERSON] перед позивачем становить 10707,78 грн., з яких: 10707,78 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі 10707,78 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с.8-9). Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] не висловив, оскільки відзиву на позов до суду не надіслав. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем [PERSON] не доведено, то права АТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягають судовому захисту. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України). VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором кредиту без номера від 01.04.2010 року. Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач - боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. (а.с.1).

Outcome: approved