Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. 1. В липні 2018 року [PERSON] звернувся з вказаним позовом та посилається на те, що він працював в ДП «Украерорух» на посаді заступника начальника відділу правового забезпечення, взаємодії з органами державної влади та виконавчого провадження юридичної служби. Наказом т.в.о. директора ДП «Украерорух» №541/о від 20 червня 2018 року позивач був звільнений з роботи за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України з 29 червня 2018 року. 2. Однак в травні 2018 року дружина позивача [PERSON] перебувала в стані вагітності. [PERSON] звернувся до керівництва ДП «Украерорух» з проханням надати йому відпустку. Натомість, начальник юридичної служби Скорейко Н.І. повідомила про те, що вона підпише його заяву про надання відпустки лише з заявою про звільнення позивача з роботи за угодою сторін. Ці обставини свідчать про те, що звільнення [PERSON] з роботи відбулось внаслідок здійснення на нього морального тиску. Крім того, до дня звільнення позивача з роботи він встиг відкликати його заяву про звільнення з роботи за угодою сторін. Тому станом на 29 червня 2018 року між сторонами була відсутня угода про добровільне звільнення позивача з роботи. Ці обставини свідчать про те, що підстави для звільнення [PERSON] з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України були відсутні. 3. У зв`язку з незаконним звільненням з роботи позивач зазнав душевні переживання. У такий спосіб йому заподіяна моральна шкода в розмірі 5000 гривень. Крім того, [INFO] у позивача народилась дочка [PERSON] . На підставі п.6.29 Колективного договору у [PERSON] виникло право на отримання одноразової виплати в розмірі 20000 гривень. Однак ДП «Украерорух» ухиляється від добровільної виплати вказаної одноразової виплати при народженні дитини. 4. Тому [PERSON] просить суд поновити його на роботі в ДП «Украерорух» на посаді заступника начальника відділу правового забезпечення, взаємодії з органами державної влади та виконавчого провадження юридичної служби, а також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та одноразову виплату при народженні дитини в розмірі 20000 гривень. ІІ. Позиції учасників цивільного процесу з приводу пред`явленого позову. 5. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. 6. Представники відповідача Карнаух О.В. та Семенюк Л.Л. не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на відсутність в матеріалах цивільної справи доказів на підтвердження того, що до позивача застосовувався моральний тиск під час подачі заяви про звільнення з роботи за угодою сторін. [PERSON] відкликав цю заяву після видачі наказу т.в.о. директора ДП «Украерорух» №541/о від 20 червня 2018 року. Ці обставини свідчать про те, що підстави для поновлення позивача на роботі відсутні. Крім того, у виконання п.6.29 Колективного договору [PERSON] була нарахована одноразова виплата при народженні дитини. Однак вона була утримана підприємством в рахунок компенсації не відпрацьованих днів робочого року, за який позивач отримав відпустку. Тому представники відповідача Карнаух О.В. та Семенюк Л.М. просять суд відмовити у задоволенні позову. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 7. [PERSON] працював в ДП «Украерорух» на посаді заступника начальника відділу правового забезпечення, взаємодії з органами державної влади та виконавчого провадження юридичної служби. Ця обставина підтверджується копією трудової книжки, заведеної на ім`я позивача (а.с.21-23 т.1). 8. 21 травня 2018 року [PERSON] подав в.о. заступника директора з адміністративно-господарських питань ДП «Украерорух» Гомболевському С.Є. заяви про надання щорічної оплачуваної відпустки з 4 червня 2018 року, а також надання матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.145, 147 т.1). 9. Наказом в.о. заступника директора з адміністративно-господарських питань ДП «Украерорух» №687/в від 21 травня 2018 року позивачу була надана щорічна оплачувана відпустка тривалістю 24 календарні дні з 4 червня 2018 року до 27 червня 2018 року. 10. В той же день [PERSON] подав директору ДП «Украерорух» Бабейчуку Д.Г. заяву про звільнення з роботи за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України з 29 червня 2018 року (а.с.47, 118 т.1). 11. Наказом т.в.о. директора ДП «Украерорух» №541/о від 20 червня 2018 року (а.с.13, 63 т.1) [PERSON] був звільнений з роботи за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України з 29 червня 2018 року. 12. [INFO] у позивача народилась дочка [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 червня 2018 року (а.с.25 т.1). 13. 20 червня 2018 року [PERSON] подав т.в.о. директора ДП «Украерорух» [PERSON] заяву про надання одноразової виплати при народженні дитини в розмірі 20000 гривень (а.с.17, 66, 120 т.1). 14. З копії службової записки головного бухгалтера №5.2-06-1200 від 9 жовтня 2018 року (а.с.46 т.1) вбачається, що позивачу була нарахована одноразова виплата при народженні дитини в розмірі 20000 гривень. Водночас, у зв`язку з тим, що позивач був звільнений з роботи до закінчення робочого року, за який була надана відпустка, нарахована одноразова виплата при народженні дитини була утримана в рахунок компенсації не відпрацьованих днів. 15. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою ІІІ «Трудовий договір» та главою XV «Індивідуальні трудові спори» КЗпП. IV. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права та стала судова практика. 16. Відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є угода сторін. 17. Як роз`яснив Верховий Суд України в правовому висновку у справі за №6-1269цс16, у разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП (за угодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за пунктом 1 статті 36 КЗпП України, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (стаття 38 цього Кодексу). Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (угода сторін), суди повинні з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін. 18. Згідно з ч.1-ч.2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. 19. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. 20. Згідно з ч.1 ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. б. норми процесуального права. 21. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 22. Згідно з ч.1-ч.2 та ч.4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверд-жують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. V. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо поновлення позивача на роботі. 23. 20 червня 2018 року [PERSON] подав т.в.о. директора ДП «Украерорух» [PERSON] заяву про відкликання попередньої заяви про звільнення з роботи за угодою сторін (а.с.16, 50 т.1). Відповідач отримав вказану заяву 25 червня 2018 року, що підтверджується штампом, розміщеним на цій заяві. 24. 27 червня 2018 року [PERSON] також здійснив запис на наказі т.в.о. директора ДП «Украерорух» №541/о від 20 червня 2018 року, в якому він вдруге повідомив відповідача про відкликання заяви про звільнення з роботи за угодою сторін. 25. Таким чином, станом на 29 червня 2018 року позивач двічі повідомив ДП «Украерорух» про відкликання заяви про звільнення з роботи за угодою сторін. Однак відповідач проігнорував волевиявлення [PERSON] та не скасував наказ т.в.о. директора ДП «Украерорух» №541/о від 20 червня 2018 року. Ці обставини переконливо свідчать про те, що станом на 29 червня 2018 року підстави для звільнення позивача з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України були відсутні. Тому [PERSON] був звільнений з роботи незаконно. 26. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення права позивача на працю належить поновити [PERSON] на роботі в ДП «Украерорух» на посаді заступника начальника відділу правового забезпечення, взаємодії з органами державної влади та виконавчого провадження юридичної служби з 29 червня 2018 року. б. щодо стягнення середнього заробітку та одноразової виплати при народженні дитини. 27. З довідки головного бухгалтера ДП «Украерорух» (а.с.159 т.1) вбачається, що середньоденний заробіток позивача становив 2550 гривень 8 копійок. Станом на день ухвалення рішення суду період вимушеного прогулу [PERSON] становить 258 днів. Тому з метою відновлення права позивача на оплату праці належить стягнути з ДП «Украерорух» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 червня 2018 року до 11 липня 2019 року в розмірі 657920 гривень 64 копійок (2550,08 х 258). 28. Як вбачається з п.6.29 Колективного договору, працівникам ДП «Украерорух» при народженні у них дитини надається одноразова виплата в розмірі 20000 гривень. У зв`язку з тим, що у позивача народилась дочка [PERSON] , він набув право на отримання вказаної виплати. Крім того, [PERSON] поновлений на роботі. В такому випадку підстави для утримання одноразової виплати при народженні дитини в рахунок компенсації не відпрацьованих днів робочого року, за який позивач отримав відпустку, відсутні. Тому з метою забезпечення соціальних прав позивача з ДП «Украерорух» на користь [PERSON] слід стягнути одноразову виплату при народженні дитини в розмірі 20000 гривень. VІ. Доводи позивача, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. 29. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та його представник [PERSON] не подали суду жодного доказу на підтвердження того, що у зв`язку з незаконним звільненням з роботи, а також невиплатою одноразової допомоги при народженні дитини позивач зазнав душевні переживання. Пред`явлений позов в частині цієї вимоги залишився не доведеним. Тому підстави для стягнення з ДП «Украерорух» на користь [PERSON] моральної шкоди відсутні. 30. Достовірність доводів позивача та його представника [PERSON] з приводу того, що звільнення [PERSON] з роботи відбулось внаслідок здійснення на нього морального тиску, спростовується показаннями свідка [PERSON] , яка працює в ДП «Укаерорух» на посаді начальника департаменту по роботі з персоналом. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] добровільно, без жодного фізичного та морального тиску двічі подавав заяви про звільнення з роботи за угодою сторін: спочатку - у друкованому вигляді, а потім - в рукописному тексті, написаному ним власноруч. 31. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що 12 років поспіль він очолював професійну спілку, членом якої був позивач. Наприкінці червня 2018 року [PERSON] подав заяву, в якій він повідомив про незгоду зі своїм звільненням з роботи та просив не виключати його з членів професійної спілки. Інші обставини, що передували звільненню позивача з роботи, свідку [PERSON] не відомі. Тому показання вказаного свідка не містять відомості, що стосуються предмета доказування, та є неналежним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України.

Outcome: partial