Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява КП «Водоканал» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка у подальшому була уточнена шляхом зазначення у якості відповідачів також [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач за період часу з 01 січня 2010 року по 31 серпня 2019 року надав відповідачам, які проживають за адресою: [ADDRESS] , послуги з водопостачання та водовідведення. Відповідачі не виконують своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у сумі 36 817, 37 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за спожиту воду та водовідведення у розмірі 36 817, 37 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. Заперечення на позовну заяву 28 грудня 2019 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву від [PERSON] в яких вказано, що 30 липня 2007 року на підставі договору купівлі - продажу право власності на 63/100 частин квартири [ADDRESS] перейшло до [PERSON] , проте оскільки на момент укладення договору [PERSON] була неповнолітньою, у вказаній квартирі було зареєстроване місце проживання також її матері [PERSON] . Також відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача, повідомлений своєчасно та належним чином, не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибула, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибули, причини їх неявки суду не відомі. Оскільки учасники справи, повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибули, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 02 листопада 2012 року, відповідач [PERSON] з 27 червня 1996 року, [PERSON] з 05 вересня 2014 року та [PERSON] з 05 вересня 2014 року. З матеріалів справи вбачається, що 63/100 частин кв. [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 30 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєв А.В., належать [PERSON] , а 37/100 частин квартири - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданому Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради 16 жовтня 2006 року. Згідно розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] за період з липня 2002 року по серпень 2019 року включно наявна заборгованість на загальну суму 36 817, 37 грн. Місяцем здійснення останньої сплати за послуги є лютий 2019 року. Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст. 5 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із ст. 9 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно із з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Щодо клопотання відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, то слід вказати, наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Оскільки у лютому 2019 року було здійснено оплату за послуги водопостачання та водовідведення, то відповідно строк позовної давності перервався, через що згідно із ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Судом встановлено, що позовна заява надійшла до суду 13 листопада 2019 року. З огляду на вищевикладене, періодом для стягнення заборгованості з відповідачів є 13 листопада 2016 року по 31 серпня 2019 року (кінцевий місяць, визначений позивачем для стягнення заборгованості). З розрахунку заборгованості вбачається, що за вказаний період наявна заборгованість за спожиту воду і послуги водовідведення на загальну суму 22 871, 34 грн. Щодо визначення порядку стягнення з відповідачів заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ ««Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що квартира за якою виникла заборгованість належить на праві власності у розмірі 63/100 частин [PERSON] та у розмірі 37/100 частин [PERSON] , в якій окрім власників зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . З огляду на це відповідачі, як власники квартири, в якій були отримані житлово-комунальні послуги, мали обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість. Аналогічна правова позиція викладена у постанова Великої палати Верховного суду від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17 . Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки право власності на квартиру належить [PERSON] та [PERSON] , заборгованість підлягаю стягненню з них відповідно до належних ним часток, а саме з [PERSON] у розмірі 8 462, 40 грн. та з [PERSON] у розмірі 14 408, 94 грн. Розподіл судових витрат У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру позовних вимог у саме з [PERSON] у розмірі 710, 77 грн., а з [PERSON] у розмірі 1 210, 23 грн.

Outcome: partial