Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2015 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникали конфлікти та сварки. Їх подальше життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам їх дитини. У зв`язку з цим, з квітня 2019 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. За таких обставин вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу неможливе. Спору майнового характеру між ними немає, за домовленістю між ними дитина буде мешкати разом з нею. Просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі у підготовчому судовому засіданні, відповідач позовні вимоги визнав, позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 16.08.2019 року до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи суддею був зроблений запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, відповідь на який надійшла до суду 04.09.2019 року. 04.09.2019 року на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 08.45 год. 02.10.2019 року, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. В підготовчому засіданні 02.10.2019 року у зв`язку заявленими сторонами клопотаннями про розгляд справи без їх участі, а також у зв`язку з визнанням відповідачем позову, судом постановлено розглядати дану справу у підготовчому судовому провадженні з ухваленням рішення в порядку статей 197-200 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 18 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 214 (а.с. 8). Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний шлюб можливо зберегти, судом не встановлено. V. Оцінка суду. Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім`ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище « [PERSON] », оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved