Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, [PERSON] , з 21.09.1981 року до 16.10.2019 року знаходилась у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Дніпропетровський трубний завод» (далі - Відповідач). Під час знаходження в трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована позивачу, але не виплачена заробітна плата. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 року вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 28 578 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп., компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 1 481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) грн. 48 коп., компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку у розмірі 25 217 (двадцять п`ять тисяч двісті сімнадцять) грн. 40 коп. та 2 102 (дві тисяч сто дві) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору. Проте, на день подання позовної заяви до суду заборгованість з виплати заробітної плати так і не була погашена. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» на її, [PERSON] , користь середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати за період з 19.03.2020 року по 28.12.2020 року у розмірі 46 390 (сорок шість тисяч триста дев`яносто) грн. 50 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить задовольнити уто позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно наказу № 201 від 16.10.2019 року [PERSON] , [INFO] було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін, про що у трудовій книжці позивача 16.10.2019 року було зроблено відповідний запис. Згідно довідки Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» про заборгованості з виплати заробітної плати № 49-р/213 від 19.10.2020 року такий роботодавець перед позивачем станом на день звільнення останньої має заборгованість з виплати заробітної плати у загальному розмірі 28 589 (двадцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 року вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 28 578 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп., компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 1 481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) грн. 48 коп., компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку у розмірі 25 217 (двадцять п`ять тисяч двісті сімнадцять) грн. 40 коп. та 2 102 (дві тисяч сто дві) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору. Оскільки, станом на день звернення до суду, відповідач у добровільному порядку вказану заборгованість по заробітній платі не погасив, тому між сторонами виник спір стосовно компенсації позивачеві середнього заробітку за весь час затримки виплати такої заробітної плати при звільненні, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Також відповідно до ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2020 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 28 578 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп., компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 1 481 (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) грн. 48 коп., компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку у розмірі 25 217 (двадцять п`ять тисяч двісті сімнадцять) грн. 40 коп. та 2 102 (дві тисяч сто дві) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору. Однак, остаточний розрахунок при звільненні з [PERSON] так проведений не був, у зв`язку з чим, затримка розрахунку при звільненні за період з 19.03.2020 року по 28.12.2020 року становить 195 робочих дні. В абзаці 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, закріплено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до п. 6 ч. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. У зв`язку з наведеним, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільнення за період з 19.03.2020 року по 28.12.2020 року становить 46 390 (сорок шість тисяч триста дев`яносто) грн. 50 коп. (195 робочих днів х 237 грн. 90 коп.). Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду даної цивільної справи по суті, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надали, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» на [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. Крім того, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а тому судові витрати у вигляді судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved