Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.06.2014 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 139ст, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов'язань відповідачем. 07.06.2014 року позивач та відповідачі уклали договір поруки № 139ст/1 відповідно до якого відповідач [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідача [PERSON], що випливають з кредитного договору № 139ст від 07.06.2014 року. При складанні договору поруки відповідач [PERSON] був попереджений про солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON], яку він несе в разі неналежного виконання умов кредитного договору та повідомлено істотні умови кредитного договору. За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток №1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Незважаючи на прийняті зобов'язання, відповідач [PERSON] постійно порушує графік сплати кредиту. Станом на 19.06.2017 року сума заборгованості за кредитним договором становить 13898,45 грн., а сума позовних вимог складає 13893,45 грн. Позивач надсилав відповідачам письмові попередження про сплату боргу, спілкувався з боржниками по телефону, але боржники не прийняли заходи щодо погашення заборгованості за кредитом. Крім того, 14.02.2014 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 123ст, згідно якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 1550 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов'язань відповідачем. Незважаючи на прийняті зобов'язання, відповідач [PERSON] постійно порушує графік сплати кредиту. Станом на 19.06.2017 року сума заборгованості за кредитним договором становить 7890,49 грн., а сума позовних вимог складає 7883,41 грн. Позивач надсилав відповідачу письмові попередження про сплату боргу, спілкувався з боржником по телефону, але боржник не прийняв заходи щодо погашення заборгованості за кредитом. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором № 139ст у розмірі 13893,45 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за договором кредитної лінії №123ст в сумі 7883,41 грн. та стягнути на користь держави судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без своєї участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 07.06.2014 року Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» в якості кредитодавця та [PERSON] в якості позичальника уклали Кредитний договір № 139ст, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 вищевказаного договору становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту. За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додаток №1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. 07.06.2014 року позивач та відповідачі уклали договір поруки 139ст/1 відповідно до якого [PERSON] взяв на себе обов'язок солідарно відповідати в повному обсязі за зобов'язаннями відповідача [PERSON], що випливають з вищевказаного кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 139ст від 07.06.2014 року станом на 19.06.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 13893,45 грн., в тому числі: заборгованість зі сплати основного боргу 2720 грн., заборгованість зі сплати відсотків 11173,45 грн. Вказаний факт свідчить про порушення відповідачем [PERSON] своїх обов'язків щодо строку сплати кредиту та процентів за кредитним договором № 139ст від 07.06.2014 року. 14.02.2014 року Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» в якості кредитодавця та [PERSON] в якості позичальника уклали договір кредитної лінії № 123ст, згідно якого позивач надав відповідачу кредитну лінію з лімітом у розмірі 1550 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 вищевказаного договору становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії № 123ст від 14.02.2014 року станом на 19.06.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 7883,41 грн., в тому числі: заборгованість зі сплати основного боргу 1540 грн., заборгованість зі сплати відсотків 6343,41 грн. Вказаний факт свідчить про порушення відповідачем [PERSON] своїх обов'язків щодо строку сплати кредиту та процентів за договором кредитної лінії № 123ст від 14.02.2014 року. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зі статті 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У статті 541 ЦК України зазначено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У відповідності до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позовні вимоги Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи те, що судом було відстрочено сплату судового збору для позивача до ухвалення судового рішення у справі і позов задоволено, то у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України підлягають судові втрати в розмірі 640 грн. в рівних частках, по 320 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved