Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. 1. В листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що вона працювала в ТОВ «БК «Прогрес» на посаді бухгалтера. Наказом генерального директора ТОВ «БК «Прогрес» №23-к від 20 жовтня 2017 року [PERSON] була звільнена з роботи на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням. Однак ТОВ «БК «Прогрес» провів з нею розрахунок не в день звільнення з роботи, а лише 13 серпня 2018 року. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 85969 гривень 62 копійок. ІІ. Позиції учасників цивільного процесу з приводу пред`явленого позову. 2. У судовому засіданні [PERSON] В [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 3. Представник відповідача [PERSON] О.С. не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що [PERSON] не з`явилась до ТОВ «БК «Прогрес» для отримання грошових коштів через касу. Ця обставина свідчить про відсутність вини відповідача. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 4. [PERSON] працювала в ТОВ «БК «Прогрес» на посаді бухгалтера. Ця обставина підтверджується копією трудової книжки, оформленої на ім`я позивача (а.с.5). 5. Наказом генерального директора ТОВ «БК «Прогрес» №23-к від 20 жовтня 2017 року (а.с.4) [PERSON] була звільнена з роботи на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням. 6. Цим же наказом була передбачена виплата позивачу компенсації за невикористану відпустку тривалістю 25 календарних днів за період роботи з 5 липня 2017 року до 20 жовтня 2017 року. 7. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою VII «Оплата праці» КЗпП України. IV. Норми права, якими керується суд при вирішення спору. 8. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. 9. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строк, зазначений в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 10. За правилом п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). 11. Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові від 1 березня 2017 року у цивільній справі №635/2084/16-ц, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року. V. Мотиви, якими керується суд при вирішення спору. 12. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ «БК «Прогрес» провів розрахунок з позивачем в день його звільнення з роботи. Навпаки, з копії поштової квитанції вбачається, що [PERSON] отримала належні їй грошові кошти в розмірі 4646 гривень лише 13 серпня 2018 року. 13. Ці обставини свідчать про те, що ТОВ «БК «Прогрес» невчасно провів розрахунок з позивачем. Тому у [PERSON] виникло право вимагати відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку. 14. З довідки про заробітну плату вбачається, що заробітна плата позивача за серпень та вересень 2017 року склала 8141 гривню 46 копійок, а загальна кількість робочих днів 43 дні. Тому середньоденний заробіток [PERSON] становив 189 гривень 34 копійки (8141,46 : 43). Період затримки розрахунку, який розпочався з 20 жовтня 2017 року та закінчився 13 серпня 2018 року, склав 214 робочих дні. 15. З огляду на це суд вважає, що з ТОВ «БК «Прогрес» на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 40518 гривень 76 копійок (189,34 х 214). VI. Доводи відповідача, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. 16. ТОВ «БК «Прогрес» провів розрахунок з позивачем шляхом надсилання поштового відправлення. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження обставин, які перешкоджали відповідачу надіслати вказане поштове відправлення не в серпні 2018 року, а набагато раніше, зокрема в жовтні 2017 року. 17. З огляду на це суд критично оцінює доводи представника відповідача [PERSON] з приводу відсутності вини її довірителя у затримці проведення розрахунку з позивачем.

Outcome: partial