Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Лікар - фтизіатр протитуберкульозного відділення консультативно-діагностичного поліклінічного відділення № 1 Комунальної установи «Сєвєродонецького міська багатопрофільна лікарня» Панькова Ольга Анатоліївна звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про примусову госпіталізацію хворого до Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру строком на три місяці, заінтересована особа - [PERSON]. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та мешкає: [ADDRESS]. [PERSON] страждає на туберкульоз легень з 2014 року, був пролікований на протязі 6 місяців (08.10.2014 року - 05.04.2015 року) та у зв'язку з ефективним лікуванням переведений у квітні 2015 року в категорію 5.1. з діагнозом: Остаточні зміни (04.2015 року) клінічно вилікуваного туберкульозу легень у вигляді фіброзу та щільних вогнищ. У березні 2016 року у [PERSON] був виявлений рецидив туберкульозу та він прийняв лікування 32 дні, перервавши лікування з 11.05.2016 року, хоча курс складає 180 днів. Неодноразово на протязі 11 місяців хворий запрошувався медичною сестрою протитуберкульозного відділення КДПВ №1 КУ «СМБЛ» на прийом до фтизіатра та лікування, проте був налаштований агресивно, не вважав себе хворим та від подальшого лікування відмовлявся. 07.04.2017 року з'явився на прийом до фтизіатра, пройшов обстеження. ЦЛКК Луганського обласного протитуберкульозного диспансеру 13.04.1027 року призначено лікування в умовах протитуберкульозного стаціонару. 14.04.2017 року до відома хворого доведена інформація про діагноз, необхідність лікування і госпіталізації в протитуберкульозний стаціонар. Проте [PERSON] від госпіталізації та лікування ухиляється. Він являється бактеріовиділювачем, порушує протиепідемічний режим і представляє високу епідеміологічну небезпеку розповсюдження туберкульозу серед оточуючого населення. З огляду на викладене заявник звернувся до суду з даною заявою. Заявник в судовому засіданні підтримала заявлену заяву та просила суд її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з'явився, однак відповідно до ст. 285 ЦПК України, у випадку коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби участь такої особи у судовому засіданні не обов'язкова. Представник заінтересованої особи про день, час та місце розгляду справи повідомлена телефонограмою, проте в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не відомі. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, згідно висновку лікарсько-консультативної комісії консультативно-діагностичного поліклінічного відділення № 1 Комунальної установи «Сєвєродонецького міська багатопрофільна лікарня» №1509 від 11.05.2017 року одноголосно постановлено: згідно ст. 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» №4565-VI від 22.03.2012 року хворий [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру на три місяці. Відповідно виписки з амбулаторної карти хворого № 304631 [PERSON], [INFO], останній страждає на туберкульоз легень з 2014 року. Був пролікований протягом 6 місяців (08.10.2014 року - 05.04.2015 року) та у зв'язку з ефективним лікуванням переведений у квітні 2015 року в категорію 5.1. з діагнозом: Остаточні зміни (04.2015 року) клінічно вилікуваного туберкульозу легень у вигляді фіброзу та щільних вогнищ. У березні 2016 року при профілактичному огляді був виявлений рецидив туберкульозу. Діагноз: Рецидив туберкульозу (01.04.2016 року) верхніх часток легень (інфільтративний) Деструкція - (мінус) МБТ - (мінус) М - (мінус) МГ - (мінус) К0 (нуль) Резистентність 0 (нуль) Гістологія 0 (нуль) категорія 2 когорта 2 (2016р.). Прийняв лікування 32 дні (курс лікування складає - 180 днів) та перервав лікування з 11.05.2016 року. Неодноразово на протязі 11 місяців хворий запрошувався медичною сестрою протитуберкульозного відділення КДПВ №1 КУ «СМБЛ» на прийом до фтизіатра та лікування, проте був налаштований агресивно, не вважав себе хворим та від подальшого лікування ухилявся. 07.04.2017 року з'явився на прийом до фтизіатра. Пройшов обстеження та встановлено діагноз: Перерване лікування (13.04.2017 року). Рецидив туберкульозу (01.04.2016 року) верхньої частки лівої легені (інфільтративний) Деструкція + (плюс) фаза обсеменення МБТ + (плюс) М + (плюс) МГ - (мінус) К0 (нуль) Резистентність 0 (нуль) Гістологія 0 (нуль) категорія 2 когорта 2 (2017р.). ЦЛКК Луганського обласного протитуберкульозного диспансеру 13.04.2017 року призначено лікування в умовах протитуберкульозного стаціонару. 14.04.2017 року до відома хворого доведена інформація про діагноз, необхідність лікування і госпіталізації в протитуберкульозний стаціонар. З 14.04.2017 року до теперішнього часу [PERSON] від госпіталізації та лікування ухиляється. [PERSON] являється бактеріовиділювачем, порушує протиепідемічний режим і представляє високу епідеміологічну небезпеку розповсюдження туберкульозу серед оточуючого населення. [PERSON] попереджений про можливість примусової госпіталізації згідно рішення суду, але хворий від лікування та госпіталізації у протитуберкульозний стаціонар ухиляється. Історія хвороби надана 11.05.2017 року на розгляд лікарсько-консультативної комісії консультативно-діагностичного поліклінічного відділення № 1 Комунальної установи «Сєвєродонецького міська багатопрофільна лікарня», за висновком якої рекомендовано підготувати та направити до суду заяву на примусову госпіталізацію у протитуберкульозний стаціонар. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Частиною 5 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» передбачено, що рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» протиепідемічний режим - спеціальні протиепідемічні заходи (правила поведінки особи, хворої на заразну форму туберкульозу), встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, спрямовані на захист населення, у тому числі медичних та інших працівників, від зараження збудником туберкульозу. З огляду на викладене, суд вважає заяву лікаря - фтизіатра протитуберкульозного відділення консультативно-діагностичного поліклінічного відділення № 1 Комунальної установи «Сєвєродонецького міська багатопрофільна лікарня» Панькової Ольги Анатоліївни про примусову госпіталізацію хворого [PERSON] до Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved