Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

І. Стислий виклад позовних вимог. В вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 26 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини та сумісне проживання між ними фактично припинено, наміру зберегти сім`ю немає. Тому, [PERSON] переконана що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. ІІ. Ставлення учасників справи до пред`явленого позову. У судовому засіданні [PERSON] наполягала на задоволенні позову, а [PERSON] - позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.16-17). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.23). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 26 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №393 (а.с.9). Від подружнього вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.11 «Припинення шлюбу» СК України. V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір створити окремі сім`ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. В прохальній частині позовної заяви позивач просила суд не покладати на відповідача понесені нею судові витрати, а тому в цій частині суд не вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved