Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Кредитна спілка «Таврійська фінансова взаємодопомога» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги мотивовані тим, що 21.05.2013 року між Кредитною спілкою «Таврійська фінансова взаємодопомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 18-05/13, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4600,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 51,1 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 21.08.2013 року. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та своєчасного повернення основної суми кредиту відповідач належним чином не виконує. Станом на 09.12.2013 року заборгованість відповідача становить: прострочена заборгованість за кредитом - 4600,00 грн.; борг за відсотками - 1472,99 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 1231,84 грн, за несвоєчасно сплачену основну суму кредиту у розмірі 5060,00 грн. Всього заборгованість складає 12364,83 грн., яку відповідач відмовляється погасити у добровільному порядку. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати, сплачені при подачі позову. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матерiали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2013 року між Кредитною спілкою «Таврійська фінансова взаємодопомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 18-05/13, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4600,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 51,1 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 21.08.2013 року. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та своєчасного повернення основної суми кредиту відповідач належним чином не виконує. Станом на 09.12.2013 року заборгованість відповідача становить: прострочена заборгованість за кредитом - 4600,00 грн.; борг за відсотками - 1472,99 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 1231,84 грн, за несвоєчасно сплачену основну суму кредиту у розмірі 5060,00 грн. Всього заборгованість складає 12364,83 грн. Правовідносини сторін регулюються статтями 509, 525, 526, 546-552, 610-611, 625-629, 1054-1055 Цивільного кодексу України. Зобов'язання повинно бути належно виконаним згідно з умовами договору, що слідує з приписів статті 526 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути та сплатити проценти. У частині другій статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник укладаючи та підписуючи кредитний договір, погодився з зазначеними в ньому умовами. Позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором, тобто надав позичальнику обумовлену договором суму кредиту, [PERSON] у свою чергу умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Відповідач не надав суду доказів відсутності своєї вини у порушенні зобов'язання, а також того, що були вжитті всі залежні від нього заходи щодо належного виконання зобов'язання. Підстав, передбачених статтею 617 Цивільного кодексу України, для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання судом не встановлено. Суд, перевіривши, погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, за яким заборгованість за договором № 18-05/13 від 21.05.2013 складає: прострочена заборгованість за кредитом - 4600,00 грн.; борг за відсотками - 1472,99 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 1231,84 грн, за несвоєчасно сплачену основну суму кредиту у розмірі 5060,00 грн. Всього заборгованість складає 12364,83 грн. Доказів помилковості проведеного розрахунку відповідачем не надано і судом не встановлено. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved