Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

І. Виклад позиції позивачів та відповідачів. 18.03.2020 року позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою до відповідачів, у якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви поданої 16.09.2020 року, просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів в рівних частинах матеріальну шкоду в розмірі 26152, 00 грн. та судові витрати в сумі 12041, 65 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] . Відповідачам квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності. 29.10.2019 року квартиру позивачів було затоплено, внаслідок недбалого та халатного ставлення відповідачів щодо підтримання у належному, справному стані труб та батарей системи централізованого опалення будинку, яка знаходиться у їх квартирі. Комісією в складі голови ОСББ «Молодіжна 7» та членів комісії в присутності позивача та відповідача [PERSON] , було перевірено факт залиття квартири [ADDRESS] , та складено акт від 30.10.2019 р. Окрім факту спричинення матеріальної шкоди через пошкодження майна, відповідно до акту комісії від 30 жовтня 2019 року, 07.11.2019 року інспектором Комунальної установи «інспекція житлово - комунального господарства Херсонської міської ради» в присутності голови правління ОСББ «Молодіжна 7», позивачів, було проведено технічне обстеження квартири [ADDRESS] , в зв`язку з чим інспектором КУ «ЖКГ Херсонської міської ради» складено акт та встановлено що, поверхні стель, стін, підлоги в приміщеннях спальні, зали, дитячої кімнати, коридору квартири позивачів мають характерні сліди залиття водою. Пошкоджені меблі, відсутнє електропостачання через залиття водою. Оздоблювальні матеріали внутрішніх поверхонь приміщень квартири [ADDRESS] втратили свій естетичний вигляд та функціональне призначення. В квартирі відчувається підвищена вологість повітря і затхлий запах. У приміщеннях спальні дитячої, зали та коридору власників квартири [ADDRESS] необхідно виконати непередбачений ремонт. Відповідач [PERSON] відмовилася від підписання акту інспектора ЖКГ Херсонської міської ради від 07.11.2019 року. 03.03.2020 року на адресу відповідачів було направлено звернення про добровільне врегулювання спору, проте відповідач проігнорував вимоги, що змусило позивача звернутися до суду. Відповідачі відзиву на позовну заяву до суду не направляли. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.03.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачам надано 5-денний строк на усунення недоліків з дня отримання ухвали. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.04.2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті призначено на 18.05.2020 року. У зв`язку з неявкою відповідачів, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, розгляд справи відкладено на 10.06.2020 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2020 року призначено у справі будівельно-технічну експертизу. Судове засіданні відкладено до 19.08.2020 року. У зв`язку з неявною відповідачів, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, розгляд справи призначений на 28.08.2020 року та 31.08.2020 року не відбувся, відкладено на 09.09.2020 року. 07.09.2020 року від судового експерта Андреєвої О.А. на адресу суду надійшов висновок експерта №100-20-1906 судової будівельно-технічної експертизи від 02.09.2020 року. У зв`язку\~з неявкою\~відповідачів,\~належним чином\~повідомлених про\~дату та\~час розгляду\~справи,\~розгляд справи, призначений на 09.09.2020 року та 13.10.2020 року не відбувся, відкладено на 10.11.2020 року. За клопотанням відповідача [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи відкладено на 24.11.2020 року. За клопотанням відповідача [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи відкладено на 17.12.2020 року. Позивачі в судове засідання не з`явилися, [PERSON] діючи в їх інтересах на підставі ордеру через канцелярію суду подала заяву про проведення судового засідання без її участі. Позовні вимоги, з урахуванням судової будівельно-технічної експертизи від 02.09.2020 року підтримала в повному обсязі. У разі неприбуття в зазначене судове засідання відповідачів, просила ухвалити заочне судове рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 17.12.2020 року через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали в частині завданої матеріальної шкоди, у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення судових витрат просили відмовити. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю учасники справи не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що на підставі договору про поділ майна подружжя, посвідченого 03.03.2014 року приватним нотаріусом Херсонського МНО Нікодон О.О., позивач [PERSON] є власницею Ѕ частини квартири [ADDRESS] , що додатково підтверджується Інформацією з ДРРП щодо об`єкта нерухомого майна №202362577 від 28.02.2020 року. На підставі договору дарування Ѕ частини квартири, посвідченого 03.03.2014 року приватним нотаріусом Херсонського МНО Нікодон О.О., позивач [PERSON] є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] , що додатково підтверджується витягом з ДРРП про реєстрацію права власності №18513837 від 03.03.2020 року. Інформацією з ДРРП щодо об`єкта нерухомого майна №202363316 від 28.02.2020 року підтверджено, що власниками квартири [ADDRESS] є: відповідачі. Відповідно до акту огляду квартири, складеного 30.10.2019 року комісією у складі голови та членів правління ОСББ «Молодіжна 7» за результатами огляду квартири 83 встановлено, що затоплення квартири сталося неумисно із кв. [INFO] на 9-му поверсі. Встановлено, що в кімнаті площею 12 кв.м - на стиках панелей на стелі є сліди протікання і вздуття, килимове покриття мокре, меблі не постраждати; у кімната площею 9 кв. м мокре килимове покриття, сліди протікання води на панелях стелі, частково мокрий диван, меблі не пошкоджені; коридор площею 9 кв.м - сліди протікання води на стелі, на місті зтику панелей, мокра килимова доріжка, меблі не постраждали; ванна кімната мокра стеля, оздоблювальна плитка не пошкоджена. Відповідно до\~акту технічного\~обстеження приміщень\~квартири [ADDRESS] »,\~складеного 07.11.2019\~року комісією\~у складі\~представника КУ\~«Інспекції житлово-комунального\~господарства» ХМР\~в особі\~інспектора Шмельової\~Н.Б.,\~представника ОСББ\~«Молодіжна,\~7» Попович В.А.,\~власника квартири\~ [ADDRESS] \~ [PERSON] ,\~встановлено,\~що дефекти оздоблювальних матеріалів поверхонь стін, стель та підлоги в приміщеннях в квартирі [ADDRESS] власника житла [PERSON] є наслідком залиття водою з системи централізованого водяного опалення, розташованої в квартирі [ADDRESS] (9 поверх) власника нерухомості [PERSON] . Власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] завдано матеріальних збитків в результаті залиття власних приміщень квартири з приміщень квартири кв. 87 № (9 поверх) власника нерухомості [PERSON] Представник ОСББ «Молодіжна, 7» Попович В.А. відмовилася від підпису, згідно окремої думки [PERSON] , оскільки вважає, що залиття квартири відбулося ненавмисне. 03.03.2020 року [PERSON] спрямувала на адресу відповідачів листа у якому повідомила, що 29 жовтня 2019 року з квартири [ADDRESS] було здійснено затоплення квартири [ADDRESS] , належній позивачу на праві власності. Шкода причинена залиттям квартири складає приблизно 61965,30 грн. Запропоновано відповідачам відшкодувати завдану шкоду у добровільному порядку. Висновком експерта №100-20-1906 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №766/4713/20 від 02.09.2020 року встановлено: -пошкодження за своїми ознаками характерні наслідкам дії води, відтік якої відбувався з верхнього поверху. Умови життя в приміщеннях, де відбулось залиття не відповідають вимогам санітарних норм через підвищену вологість, яка стає однією з основних причин прискорення росту та спороношення плісеневих грибів, на будь-яких поверхнях. Ознаки таких грибкових плісень наявні на окремих ділянках в приміщеннях житлової кімнати №7 та №3 під шпалерами. Крім того, встановлені пошкодження існуючих оздоблювальних елементів квартири, свідчать про необхідність проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Станом на дату огляду, приміщення та внутрішні опоряджувальні елементи оздоблення з встановленими вираженими пошкодженнями, сухі, без наявності вологості. Але, ознаки пошкоджень, які описані в «Акті технічного обстеження приміщення квартири [ADDRESS] », складеного 07.11.2019р. представником КУ «Інспекції житлово-комунального господарства» ХМР в особі інспектора Шмельовою Н.В. збігаються з ознаками, встановленими експертом на дату проведеного натурного обстеження. Існуючі пошкодження, встановлені судовим експертом станом на дату натурного обстеження, могли виникнути у результаті затоплення 29.10.2019р. -Допуск до кватири [ADDRESS] з боку її власників гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] для експерта не був виконаний. За результатами проведеного співставлення встановлених (існуючих) ознак і характеристик наявних пошкоджень станом на дату проведення натурного обстеження об`єкту експертизи можна вважати, що наслідком подій встановлених пошкоджень внутрішнього оздоблення квартири [ADDRESS] стало її затоплення з верхнього поверху, а саме з квартири [ADDRESS] , що знаходиться на 9-му поверху; технічною причиною події затоплення «стала розгерметизація труби системи центрального водяного опалення квартири [ADDRESS] (9 поверх)», яка розташована безпосередньо над квартирою [ADDRESS] ( [ADDRESS] -вартість ремонтно-будівельних робіт приміщень квартири [ADDRESS] , проведення яких необхідне для усунення пошкоджень виниклих унаслідок її залиття, за регіональними поточними цінами та за усередненими даними Мінрегіонбуду України станом на дату складання кошторисної документації, становить 26152, 00 грн. з ПДВ, у т.ч.: будівельні роботи - 21584 грн.; інші витрати - 209 грн.; податок на додану вартість - 4359 грн. ІV. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України. Частиною другої статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Зобов`язання щодо відшкодування шкоди це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала на підставі частини першої статті 1166 ЦК України. Для покладення на особу-правопорушника відповідальності за заподіяну майнову шкоду необхідна наявність складу цивільного правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина особи, яка завдала шкоду. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, та за принципом змагальності сторін доводяться особою, яка звертається із відповідними вимогами. Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Вказане відповідає висновкам, викладеним КЦС у складі ВС 12.02.2020 року у справі №727/2372/18-ц та на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Статтею 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що відповідачам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , з якої, в результаті розгерметизації труби системи центрального водяного опалення відбулося затоплення квартири [ADDRESS] , яка належать на праві спільної часткової власності позивачам [PERSON] та [PERSON] . Ці обставини підтверджені письмовими доказами у справі та не спростовані і визнаються відповідачами. На підставі акту огляду квартири, складеного 30.10.2019 року комісією у складі голови та членів правління ОСББ «Молодіжна 7» та висновку експерта №100-20-1906 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №766/4713/20 від 02.09.2020 року, враховуючи визнання відповідачами позовних вимог в частині завданої шкоди, суд вважає встановленим причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідачів щодо утримання належного їм нерухомого майна та завданою шкодою позивачам. Крім того,\~висновком експерта\~№100-20-1906\~судової будівельно-технічної\~експертизи у\~цивільній справі\~№766/4713/20\~від 02.09.2020\~року,\~визначено кошторисну\~вартість відновлювального\~ремонту квартири\~ [ADDRESS] ,\~у розмірі\~26152,\~00\~грн.,\~який стороною відповідача не спростовано, як і не заявлено клопотання щодо призначення повторної судової експертизи. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. З урахуванням викладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідачів, як власників квартири та завданою шкодою позивачам у зв`язку з залиттям квартири [ADDRESS] . З огляду на що позивні вимоги підлягають задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок затоплення квартири у розмірі 26152 грн. 00 коп. по 8\~717 грн.33 коп. з кожного. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до квитанції про оплату №47202973 від 17.03.2020 року та квитанції про оплату №47240247 від 19.05.2020 року позивачами при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн., який підлягає стягненню з відповідачів пропорційно по 280,27 грн. з кожного на користь платника [PERSON] .. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000, 00 грн., суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved