Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Згідно ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.09.2020 року до суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору надання юридичних послуг від 02 квітня 2018 року, стягнення заподіяних збитків в сумі 8 747 грн 55 коп, що складаються із: 3000 грн - оплата за послуги згідно договору; 1 500 грн - оплата за неякісну апеляційну скаргу; 970 грн - судового збору за подачу апеляційної скарги; 1 250 грн 40 коп - витрати на розгляд скарги у КДКА; 1 608 грн 15 коп - витрати на обстеження та лікування; 419 грн - витрати на копіювання, а також стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.04.2018 року уклала з адвокатом Шаповаловим Максимом Сергійовичем договір про надання юридичних послуг (правової допомоги). Згідно умов даного договору адвокат Шаповалов М.С. надає [PERSON] юридичну допомогу, пов`язану з представництвом та захистом її інтересів з приводу спору, який виник між нею та [PERSON] , пов`язаного з захистом честі, гідності та ділової репутації. При цьому адвокат зобов`язується надавати послуги у справі своєчасно та якісно, відповідно до умов договору та вимог, які звичайно ставляться до надання послуг такого роду. Зазначає, що всі свої обов`язки, визначені договором, виконала, тоді як відповідач жодного з своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим зазначений договір є недійсним. Внаслідок невиконання умов договору адвокатом Шаповаловим М.С. вона понесла збитки, їй завдано моральних страждань. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 28.09.2020 відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно звільнив позивача від сплати судового збору. 12 жовтня 2020 року позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої остаточно просить визнати недійсним договір надання юридичних послуг від 02 квітня 2018 року, стягнути заподіяні збитки в сумі 15 953,90 грн, що складаються із: 3000 грн - оплата за послуги згідно договору; 1 500 грн - оплата за неякісну апеляційну скаргу; 970 грн - судового збору за подачу апеляційної скарги; 1 250 грн 40 коп - витрати на розгляд скарги у КДКА; 1 608 грн 15 коп - витрати на обстеження та лікування; 419 грн - витрати на копіювання, а також стягнути моральну шкоду в сумі 10 000 грн (а.с.119-20). 29.10.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с.122-128). Зазначає, що 02.04.2018 між ним та позивачем укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги), до виконання якого відповідач приступив негайно, склав позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, а також спільно погоджений гонорар у розмірі 3 000,00 грн. З позовом [PERSON] ознайомилась приблизно 16 квітня 2018 року та попросила повернути усі документи, що нею надавались. Позивач повідомила, що не бажає продовжувати судові процеси відносно [PERSON] , у зв`язку з чим було запропоновано повернути їй кошти в сумі 3 000,00 грн та розірвати договірні відносини. Позивач відмовилась від отримання підготовлених для неї 3 000,00 грн, натомість надала письмове звернення про повернення понад 12 000,00 грн, обґрунтування розміру яких було не зрозуміле, а саме звернення підписано нею 15.04.2018, тобто ще до ознайомлення з позовом. У подальшому всі спроби врегулювати конфліктну ситуація шляхом повернення коштів в розмірі 3 000,00 грн або узгодження з адвокатом правової позиції, надання всіх необхідних документів для подачі до суду разом з підписаною позовною заявою та квитанцією про сплату судового збору, були безрезультатні. Надалі [PERSON] зверталась до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури з метою притягнення його до дисциплінарної відповідальності, при цьому вона не зверталась з вимогою негайного виконання договору або його розірвання, не надала жодного документу для виконання договірних зобов`язань. Під час намагання почати виконувати договір залишила вимоги без розгляду. Дії позивача прямо вказують на небажання досягненню цілей за договором, а лише підтверджують корисливі мотиви по збагаченню за рахунок адвоката за надуманими підставами. До того ж, дана позовна заява все ж була подана до Новозаводського районного суду м. Чернігова без додатків та без сплати судового збору. Ухвалою суду від 22.03.2019 заява залишена без руху та даний строк для усунення недоліків, які не були усунені, а натомість за заявою [PERSON] позов їй повернутий, що в черговий раз підтверджує її небажання участі у процесі (з 2018 року по сьогодні іншим адвокатом чи особисто нею не подано позову до [PERSON] ). Рішенням КДКА від 25.06.2019 року встановлено, що адвокатом [PERSON] було вчинено дисциплінарний проступок, як грубе порушення Правил адвокатської етики. 13.08.2020 року на адресу позивача надісланий акт виконання робіт за спірним договором, однак нею він не підписаний, заперечення або зауваження відносно змісту не надала, тим самим підтвердила факт надання послуг на суму 3 000,00 грн та належність їх виконання. Разом з тим, виходячи з умов договору, в ньому жодним чином не встановлені строки його виконання, а тому на даний час вимоги про відсутність виконання договору є безпідставними та передчасними. Щодо вимоги про стягнення збитків та компенсації за заподіяну моральну шкоду, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування їх наявності та розміру. 06.11.2020 позивач надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що жодні дати, зазначені у відзиві, не відповідають дійсності, а ґрунтуються на припущеннях (а.с.151-152). Зазначила, що 15.05.2018 звернулася до [PERSON] з метою врегулювати спір шляхом переговорів, написавши письмове звернення. Дата «15.04.2018» на письмову зверненні була поставлена помилково. Відповідач запропонував розірвати договір за взаємною згодою, а потім обіцяв повернути 3 000,00 грн, після розірвання договору. Відмовившись від цього, договір був розірваний в односторонньому порядку. При цьому відповідач порушив присягу, почав чинити психологічний тиск з метою уникнення відповідальності. На звернення від 15.05.2018 не отримала обґрунтованої відповіді. Зазначила, що неодноразово направляла листа на ім`я [PERSON] , але він їх не отримував. Щодо позовної заяви, яка була складена на виконання оспорюваного договору зазначає, що отримала її 24.04.2018 (а не в дату, зазначену відповідачем у відзиві) та визнала її безграмотною, а дії адвоката некомпетентними та недобросовісними, після чого він почав застосовувати психологічний тиск. Під час розгляду дисциплінарної справи стосовно [PERSON] , за своїм підписом, без її відома 04.03.2019 року відповідач подав до Новозаводського районного суду м. Чернігова позовну заяву. Ухвалою суду від 01.04.2019 дана позовна заява повернута з додатками [PERSON] як така, що не відповідає ч. 3 ст. 175 ЦПК України ні по змісту, ні по формі. Крім того зазначає, що у вказаному відповідачем акті міститься посилання на розмір витрат на оплату послуг адвоката, який є співмірним з рекомендаціями Ради адвокатів Чернігівської області, однак ніяких актів з рекомендаціями вона не бачила, не підписувала, не отримувала. Наполягає, що відзив відповідача не підтверджується належними та допустимим доказами, і являється черговим психологічним тиском на неї. Протокольною ухвалою суду від 08.12.2020 року задоволено клопотання позивача про виклик у судове засідання свідка [PERSON] у зв`язку з чим у справі оголошувалася перерва. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав вказаних у позові та відповіді на відзив. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Як вбачається із матеріалів справи між [PERSON] та [PERSON] існував спір щодо відшкодування моральної шкоди. Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 22.12.2017 року відмовив [PERSON] у задоволенні позову. Одночасно стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.11-12). Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2017 року залишено без змін (а.с.20-22). У подальшому постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігів від 12.04.2018 року відкрито виконавче провадження №56174400 з примусового виконання виконавчого листа №2/751/1238/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3 000,00 грн (а.с.88зв). 02 квітня 2018 року між [PERSON] та адвокатом Шаповаловим Максимом Сергійовичем укладений договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) (а.с.4-5). За умовами якого виконавець надає замовнику юридичну допомогу, пов`язану з представництвом та захистом інтересів замовника з приводу спору, який виник між [PERSON] та [PERSON] , пов`язаного з захистом честі, гідності та ділової репутації. Також умовами договору визначено обов`язки сторін, відповідальність сторін за порушення договору, строк дії договору, який розпочинається з моменту підписання договору сторонами та триває на весь час судового процесу в судах по справі, а також встановлена вартість послуг адвоката - гонорар у розмірі 3 000,00 грн, сплата якого підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №04/18 від 02.04.2018 року (а.с.6). Проте, 15.05.2018 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з письмовим зверненням щодо врегулювання спору шляхом переговорів, в якому просить відшкодувати збитки в розмірі 9 384,00 грн, які складаються з 2 850 грн - витрати на правову допомогу в суді першої інстанції, 640 грн - судовий збір, 1 500 грн - оплата за складену апеляційну скаргу, 970 грн - судовий збір в апеляційній інстанції, 3 424 грн - витрат на правову допомогу відповідача, а також сплачений гонорар в сумі 3 000,00 грн (а.с.31). На письмове звернення [PERSON] адвокатом Шаповаловим М.С. двічі надана відповідь, відповідно до якої він не заперечує проти повернення [PERSON] 3 000,00 грн (а.с.130-133). У подальшому [PERSON] зверталась до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області зі скаргою на неправомірні дії та протиправну поведінку адвоката [PERSON] (а.с.45-47). Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області №9-5/18 від 20.09.2018 року у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката [PERSON] відмовлено (а.с.49-50). Однак, рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №І-004/2019 від 31.01.2019 скарга [PERSON] задоволена частково. Рішення дисциплінарної палати КДКА Чернігівської області №9-5/18 від 20.09.2018 скасовано та направлені матеріали на стадію перевірки відомостей про дисциплінарний проступок (а.с.56-58). 22 квітня 2019 року КДКА Чернігівської області рішенням №6-1/19 порушила дисциплінарну справу стосовно адвоката [PERSON] (а.с.62-63). Відповідно до рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області №6-1/19 від 25.06.2019 до адвоката [PERSON] за вчинення дисциплінарного проступку застосоване дисциплінарне стягнення у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на два місяці (а.с.65-69). [PERSON] оскаржив дане рішення в суді, але рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення №6-1/19 від 25.06.2019 Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області про застосування дисциплінарного стягнення у виді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на два місяці (а.с.134-136). На дане рішення була подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду, яка ухвалою суду залишена без руху (а.с.137). В той же час, в березні 2019 року на виконання договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 02 квітня 2018 року, [PERSON] , в інтересах [PERSON] , звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди (а.с.33-36). Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 22.03.2019 позовну заяву залишив без руху, оскільки подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України (а.с.41). 29.03.2019 [PERSON] звернулась до суду із заявою про залишення указаного позову без розгляду, оскільки не подавала указану позовну заяву (а.с.42). Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 04.04.2019 позовну заяву повернув Шаповалову М.С., який діє в інтересах і за дорученням [PERSON] , на підставі п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України (а.с.44). 13.08.2020 року адвокатом Шаповаловим М.С. на адресу [PERSON] направлений акт виконаних робіт за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 02.04.2018 року, відповідно до якого визначено, що адвокатом використано 5 робочих годин 30 хв на загальну суму 3 000,00 грн (а.с.138-140). Відповідно до розрахунку, зробленого позивачем, розмір заподіяних збитків, завданих [PERSON] адвокатом Шаповаловим М.С., становить 15 953,90 грн, які складаються із: 2 850 грн витрат на правову допомогу адвоката у справі 751/4507/17; 640 грн витрат по сплаті судового збору у справі 751/4507/17, 3 424 грн коштів стягнутих виконавчою службою на виконання рішення у справі 751/4507/17; 1 500 грн витрат за написання апеляційної скарги у справі 751/4507/17; 970 грн витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у справі 751/4507/17; 3 000 грн по договору про надання юридичних послуг від 02.04.2018; 1 608, 15 грн витрат на лікування та обстеження; 259,16 грн витрат на проїзд; 203,60 грн витрат на поштові відправлення та 1 499 грн витрат на виготовлення копій документів (а.с.120). Позивачем на підтвердження понесених збитків, надано копію заяви до директора КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЧОР від 26.03.2020 року; відповідь генерального директора КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної державної адміністрації від 27.03.2020 року; виписний епікриз із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] із якої вбачається, що остання перебувала на лікуванні з 25.06.2019 року до 03.07.2019 року; направленням на обстеження на комп`ютерному томографі (а.с.73); копіями квитанцій з аптек (а.с.74); копіями квитків на автобус від 31.01.2019 року від АС Чернігів-1 до АС Дарниця, відправлення о 10 год 20 хв та від АС Дарниця до АС Чернігів-1, відправлення о 19 год 00 хв (а.с.77); копіями товарних чеків (а.с.78-82, 121); копію квитанції про оплату судового збору в сумі 960 грн за подання апеляційної скарги (а.с.83); прибутковий касовий ордер №11 від 20.07.2017, відповідно до якого сплачено 2 850 грн (а.с.86), а також договір про надання правової допомоги від 20.07.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] та розрахунок компенсації витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди (а.с.84-87). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання правочину недійсним, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Загальні підстави визнання недійсними правочинів і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 1, 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, де закріплено, що зміст правочину не має суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Так, 02.04.2018 між сторонами був укладений договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) (а.с.4-5), в розділі 2 якого визначені обов`язки виконавця. Позивач в обґрунтування позовних вимог в частині визнання договору недійсним зазначає, що жоден, з визначених цим розділом обов`язків не був виконаний та посилається на положення ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо недійсності правочинів з використанням нечесної підприємницької діяльності. Правовідносини сторін, які випливають з договору про надання правової допомоги адвокатом, врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до загальних положень цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 27 Закону визначено, що зміст договору не може суперечити законам України, його моральним засадам, присязі адвоката та правилам адвокатської етики. Статтею 30 Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з статтею 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Отже, спірні правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідач є адвокатом та не є виконавцем робіт і надавачем послуг у розумінні статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Разом з тим, посилання на ст.ст. 221-234 ЦК України, які визначають підстави визнання правочину недійсним, позивачем не зазначені. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не є спеціальним суб`єктом цивільно-правових відносин, які визначені Законом України «Про захист прав споживачів», інших правових підстав для визнання недійсним оспорюваного договору позивачем не зазначено, тому пред`явлений позов у частині визнання недійсним договору не підлягає задоволенню. Щодо відшкодування збитків, заподіяних діями відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Вимоги позивача у частині відшкодування 2 850 грн витрат на правову допомогу адвоката, 640 грн витрат по сплаті судового збору, 3 424 грн коштів стягнутих виконавчою службою на виконання рішення, 1 500 грн витрат за написання апеляційної скарги, 970 грн витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки витрати понесені у іншій справі 751/4507/17, крім того понесені до укладання 02.04.2018 спірного договору. Ураховуючи, що відсутні підстави для визнання недійсним договору, тому не підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення 203,60 грн витрат на поштові відправлення, 1 499 грн витрат на виготовлення копій документів, 259,16 грн витрат на проїзд та 1 608, 15 грн витрат на лікування та обстеження. Разом з тим, відповідачем належним чином умови договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) не виконані, що підтверджується рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області №6-1/19 від 25.06.2019. На спростування зазначених обставин відповідачем доказів не надано. Відповідач також погоджувався повернути кошти сплачені позивачем у розмірі 3 000 грн за вказаним договором у зв`язку з небажанням позивача продовжувати судові процеси відносно [PERSON] , що підтверджується його листами від 23.05.2018 та від 11.06.2018 (а.с.130, 132). За таких обставин, а також ураховуючи закінчення строку дії договору, що передбачено п.7.2 договору, суд дійшов висновку про задоволення позову у частині стягнення з відповідача 3 000 грн 00 коп, сплачених за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 02.04.2018. Що стосується позовних вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди, то такі вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного. Так, ст. 23 ЦК України визначає загальні положення про можливість відшкодування моральної шкоди при наявності вини відповідача, а ст. 1167 ЦК України передбачає можливість відшкодування шкоди в позадоговірних (деліктних) правовідносинах. За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У даному ж випадку спірні правовідносини врегульовані спеціальним Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а правовими підставами для здійснення адвокатської діяльності є договір про надання правової допомоги, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення його умов. Таким чином, правові підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування на користь позивача моральної шкоди в сумі 10 000 грн відсутні. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. V. Розподіл судових витрат. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп, оскільки ухвалою суду від 28 вересня 2020 року позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial