Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив суд визнати його, [PERSON] , громадянина США, [INFO] , батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] та зобов`язати відповідачку, [PERSON] звернутися до компетентних органів та здійснити усі необхідні дії для внесення змін до усіх документів дитини, [PERSON] , [INFO] , які видані на території Сполучених Штатів Америки та України (зокрема, але не виключно Свідоцтва про народження дитини, паспортних документів дитини), направлених на зміну прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та внесення відомостей про позивача як батька дитини на території України. В обґрунтування позову зазначено, що позивач познайомився із відповідачкою на початку 2019 року, після чого між ними виникли взаємні почуття один до одного. Після знайомства та проведення спільно часу сторони не бачилися до моменту випадкової зустрічі у листопаді 2019 року, у м. Лос-Анжелес, США. У цей час позивач дізнався, що відповідачка народила сина, [INFO] , якого назвала [PERSON] та повідомила позивача про те, що він ймовірно є батьком дитини. Позивач стверджує, що майже з моменту народження дитини позивач присутній у її житті, має стійкий емоційний зв`язок, нерозривний моральний та фізичний контакт із дитиною, від самого народження дитини він турбується про неї, здійснює її фінансове забезпечення та утримання, бере участь у всіх процесах догляду за дитиною, зокрема, годування, купання, вкладання спати, забезпечення інших фізіологічних потреб, тощо. Батько безумовно прийняв дитину у своє життя та представив відкрито (публічно) своїм сином перед широким загалом. Позивач випадково дізнався, що він не записаний батьком у свідоцтві про народження дитини, оскільки оформленням усіх документів на території Сполучених Штатів Америки займалася відповідачка. Для того, щоб пересвідчитися, що позивач дійсно є батьком дитини, він разом із відповідачкою звернувся до Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» для проведення дослідження аналізу ДНК на батьківство, результат якого підтвердив батьківство позивача щодо сина на 99,999999 %. Звернення до суду позивач обґрунтовує тим, що відповідачка відмовляється вносити зміни до свідоцтва про народження дитини та інших документів (зокрема, паспортних документів дитини), що порушує його батьківські права, оскільки для нього вкрай важливо, щоб дитина була визнана спільним сином сторін, а він був батьком не тільки фізично, а і у правовій площині. Вказує, що він переконаний, що надзвичайно важливо дати дитині його прізвище та у всіх без винятку документах зазначити його батьком дитини для безперешкодного здійснення ним батьківських прав спільно із відповідачкою. Відповідачка позов визнала у повному обсязі, подавши до суду відповідну заяву, просила задовольнити позов, а крім того, проводити розгляд справи за її відсутності. Вказала, що викладені у позовній заяві обставини є правдивими та пов`язані з тим, що на момент возз`єднання із позивачем не була впевнена щодо того, чи вказувати його у документах дитини, чи дійсно він має наміри одружитися з нею та створювати сім`ю. Також, у заяві про визнання позовних вимог відповідачка зазначила, що від перших днів народження спільної дитини позивач виявляє неабияку турботу по відношенню до їхнього сина, дбає про нього, фінансово забезпечує, активно допомагає їй доглядати за ним. Позивач надзвичайно чуйно відноситься до дитини та вміє задовольняти усі її потреби, починаючи від годування, закінчуючи купанням та вкладанням спати, переодяганням дитини і та ін. Позивач одразу ж публічно перед усіма заявив про те, що [PERSON] - його син, наразі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 11 травня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 24 травня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі для розгляду у порядку загального позовного провадження. 15 червня 2021 року від відповідачки надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. 17 червня 2021 року представник позивача - адвокат Сібірцевої О. С. - подала клопотання про розгляд справи без участі позивача, у якому також зазначено, що позивач позов підтримує та просить задовольнити його у повному обсязі. У судове засідання сторони не з`явилися, окрім вищевказаних, інші заяви по суті та з процесуальних питань, до суду не надходили. За приписами частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. [INFO] у відповідача народилася дитина чоловічої статі, названий матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження живої дитини (місцевий реєстраційний номер [NUMBER] , номер справи 1052019791744), виданим Департаментом охорони здоров`я м. Лос Анжелесу 20 листопада 2019 року /а. с. 136-137/. 26 жовтня 2020 року сторони одружилися, що підтверджується Конфіденційною ліцензією та свідоцтвом про укладення шлюбу № [NUMBER] від 17 листопада 2020 року, виданим Штатом Каліфорнія, адміністративним округом Санта Барбара /а. с. 127-130/. 02 квітня 2021 року результатом дослідження аналізу ДНК на батьківство № 30255, виданого Медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» батьківство позивача стосовно малолітнього [PERSON] підтверджено на 99,999999 % /а. с. 138/. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у частині третій ст. 128 Сімейного кодексу України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша ст. 135 Сімейного кодексу України). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Судом встановлено, що державну реєстрацію народження дитини, [PERSON] , здійснено без зазначення даних про батька дитини /а. с. 136/. Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved