Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Лисичанський міський суд за власною ініціативою вирішує питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Лисичанської міської ради про визнання договору недійсним, примусове припинення права власності на земельну ділянку, визнання права та оформлення права власності на земельну ділянку, з приводу вирішення питання щодо стягнення судових витрат. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. В судове засіданнях представник відповідача Лисичанської міської ради не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Лисичанської міської ради про визнання договору недійсним, примусове припинення права власності на земельну ділянку, визнання права та оформлення права власності на земельну ділянку. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 20.04.2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Лисичанської міської ради про визнання договору недійсним, примусове припинення права власності на земельну ділянку, визнання права та оформлення права власності на земельну ділянку, задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 31 травня 2014 року приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П., реєстр № 802, в частині продажу земельної ділянки площею 0,0360 га, укладений між [PERSON] та [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0360 га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS]. В решті позовних вимог відмовлено. Однак, як видно з вищевказаного рішення від 20 квітня 2016 року, судом не вирішено питання про судові витрати. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по даній цивільній справі та вирішивши питання про розподіл судових витрат наступним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до абзацу другого ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільній справі», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Як вбачається з позовної заяви, позивачем окрім вимоги про визнання договору недійсним, заявлені і інші вимоги немайнового характеру, а саме: про примусове припинення права власності на земельну ділянку, а також вимогу майнового характеру щодо визнання права власності на земельну ділянку. Враховуючи норми Закону України «Про судовий збір» (станом на день пред'явлення позову), суд вважає, що позивачем при пред'явленні позову мав бути сплачений судовий збір у сумі 974 гривні 40 копійок та 487 гривень 20 копійок, натомість позивачем, згідно з квитанцією №2 від 18 вересня 2015 року, був сплачений судовий збір тільки за немайнову вимогу у сумі 487 гривень 20 копійок, а тому підлягає стягненню з позивача на користь держави недоплачений судовий збір у сумі 974 гривні 40 копійок.

Outcome: approved