Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Комунальне підприємство\~теплових мереж\~«Криворіжтепломережа» (далі\~-\~КПТМ «Криворіжтепломережа»)\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] \~ \~ про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свій позов тим, що на виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію. Нарахування за поставлену теплову енергію здійснюється відповідно до тарифів, установлених рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради та постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України. За період з 01 11 2010 року по 01.09.2019 року виникла заборгованість за послугу з централізованого опалення яка складає 30907,21 грн., та за гаряче водопостачання 110,24 грн., разом 31017,45 грн., що просять стягнути з відповідача на користь позивача, а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~«у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Федоренко В.С. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~ про\~ \~слухання \~ \~справи \~ повідомлявся\~ \~ відповідно\~до ст.\~128\~ЦПК України. Відзиву на позовну заяву до суду не надавав. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] .За даною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до\~договору дарування\~квартири,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Криворізького\~ \~міського нотаріального\~округу Терещенко\~ \~ М.С.\~ \~та зареєстрованого\~за №\~899,\~05\~липня \~2018\~року [PERSON] \~як дарувальник,\~будучи власником\~ 1\~\\\~3\~ частини\~ майна,\~подарував \~ [PERSON] \~ \~1\~/\~3\~ частку\~ \~квартири \~ \~ за\~ \~адресою:[ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] зареєстрованим у передбаченому законом порядку не значиться. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із\~статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом першим частини першої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Із зазначених положень\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.\~67\~ЖК\~України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст.ст.\~525,\~526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Таким чином, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами. Предметом розгляду спору у справі є нарахування боргу за період з листопада 2010 року по вересень 2019 року у розмірі 31017, 45 грн, за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання наданих позивачем КПТМ «Криворіжтепломережа» що вбачається з розрахунку боргу за особовим рахунком № [NUMBER] . Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 21\~липня\~2005\~року\~№\~630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За інформацією КП ДОР «Криворізьке БТІ» № 956 від 25.09.2020 року станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване на ім`я [PERSON] 1 / 3 частка, [PERSON] 2 / 3 частки. З матеріалів архівної справи вбачається, що в 2011 році 1 / 3 частка квартири, що належала [PERSON] перейшла в порядку спадкування до інших осіб, право власності на яких, станом на 31.12.2012 року в КП ДОР «КБТІ» не зареєстроване. За інформацією Виконкому Довгинцівської районної у міст ради Дєтін О.П. та [PERSON] зняті з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із смертю. Судом встановлено, що відповідач зареєстрованим у передбаченому законом порядку за адресою: [ADDRESS] , не значиться, а власником вказаної квартири він є з 05 липня 2018 року. Отже безпідставними є вимоги про стягнення з відповідача боргу за період, коли він не був власником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , де позивачем надаватися послуги. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19. Відповідно до\~ст. 322 Цивільного кодексу України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання позивачем таких послуг відповідачу, матеріали справи не містять. Відповідач заперечення проти нарахованої позивачем суми заборгованості не надав. Згідно з розрахунком заборгованість за послугу з централізованого опалення за період з 01 11 2010 року по 01.09.2019 року складає 30907,21 грн., за гаряче водопостачання за період з 01.11.2010 року по 01.05.2011 року складає 110,24 грн. Право \~ власності\~ \~відповідач \~ набув\~ \~у \~ липні\~ \~2018\~ \~року ,\~ тому\~ з\~останнього \~підлягає \~стягненню \~заборгованість \~за \~ \~ \~послугу \~ з\~ централізованого\~ \~ \~опаленняз листопада 2018 року до вересня 2019 року, яка становить 6982,38 грн. ( листопад 2018 року - 527,02 грн., грудень 2018 року - 1423,58 грн., січень 2019 року - 1991,08 грн., лютий 2019 року - 1606,83 грн., березень 2019 - 983,04 грн., квітень 2019 року 450,83 грн). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги КПТМ «Криволріжтепломережа» підлягають задоволенню у частині стягнення боргу у розмірі 6082,38 грн, нарахований за вищевказаний період, коли не здійснювалася плата. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року). Крім того, у відповідності зі ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача [PERSON] на користь позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 31017,45 грн., задоволено на суму 6982,38 грн.) 2102,00 грн.-сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 6982,38 грн.: 31017,45 грн.=473,18 грн.).

Outcome: approved