Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Лікар-психіатр відділення № 1 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON]. Свою заяву мотивує тим, що у [PERSON], [INFO], відзначаються дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих (з 2003 року у звязку з вбивством сусіда відбував примусове лікування в Дніпропетровській ПЛ з суворим наглядом до 2011 року, з 2011 року по 2013 рік В ВОПЛ № 2 смт. Олика у відділенні з посиленим наглядом). Поступив на лікування до ВОКЛ № 1 м. Луцька 18.04.2016 року. Доставлений був в супроводі сина-опікуна в звязку з агресивною поведінкою: погрозами на адресу рідних та сусідів. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії: контакт формальний, відповіді односкладні. Напружений. Мислення аутистичне, атактичне з елементами паралогії, резонерства. Своїзх переживань не розкриває. Апатичний, абулітичний. Некритичний. З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого № 18266, медичної карти стаціонарного хворого № 1173 та заяви опікуна [PERSON] від 18.04.2016 року, випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих, в тому числі під час перебування на стаціонарному лікуванні, незважаючи на постійний прийом антипсихотиків, що унеможливлює виписку із стаціонару. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад «Параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, рецидив, параноїчний синдром, змішаний дефект», який позбавляє його здатність адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможний задовольняти свої основні потреби на рівні, які забезпечує його життєдіяльність. Оскільки [PERSON] за психічним станом на даний час потребує\~\~психіатричної допомоги, надання якої можливе\~\~тільки в стаціонарних умовах, просить вирішити питання про госпіталізацію в примусовому порядку. В судовому засіданні заявник - представник Волинської обласної психіатричної лікарні №1 заяву підтримав з підстав, зазначених у ній. Прокурор в судовому засіданні заяву лікаря Волинської обласної психіатричної лікарні вважає підставною та не заперечувала щодо її задоволення. В судовому засіданні опікун [PERSON] заяву підтримава з підстав, зазначених у ній. Заслухавши пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 20.12.2016 року № 1373 (а.с. 4) вбачається, що [PERSON], [INFO], поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 18.04.2016 року, доставлений каретою швидкої допомоги у супроводі сина-опікуна у звязку з агресивною поведінкою: погрозами на адресу рідних та сусідів. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад «Параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, рецидив, параноїчний синдром, виражений змішаний дефект». Обєктивний стан на час огляду: контакт формальний, відповіді вибіркові. Напружений, злобний, імпульсивний. Агресивний по відношенню до оточуючих. Мислення аутистичне, атактичне з елементами паралогії, резонерства. Своїх переживань не розкриває. Емоційно-вольові процеси знижені. Апатичний, абулітичний. Некритичний. З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого № 18266, медичної карти стаціонарного хворого № 1173 та заяви опікуна [PERSON] від 18.04.2016 року, випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих, в тому числі під час перебування на стаціонарному лікуванні (з 2003 року у звязку з вбивством сусіда відбував примусове лікування в Дніпропетровській ПЛ з суворим наглядом до 2011 року, з 2011 року по 2013 рік В ВОПЛ № 2 смт. Олика у відділенні з посиленим наглядом). Виходячи з даних анамнезу та обєктивного стану, гр. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку, у звязку з неодноразовими вчиненими в минулому та реальними даними в даний час вчиняти дії, що становлять безпосередню небезпеку для життя та здоровя оточуючих. Потребує госпіталізації в примусовому порядку до психіатричного стаціонару. Відповідно до\~\~статті\~\~14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного\~\~закладу без її усвідомленої згоди\~\~або без згоди\~\~її законного представника, якщо її обстеження\~\~або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою\~\~безпосередню небезпеку для\~\~ неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності \~підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Як пояснив в судовому засіданні лікар-психіатр, [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для життя та здоровя оточуючих, а також він не спроможний адекватно усвідомлювати самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який\~\~забезпечує його життєдіяльність, а тому потребує госпіталізації в\~\~психіатричному стаціонарі\~\~в примусовому порядку. Відповідно до рішення Конституційного суду України прийнятого 01 червня 2016 року визнано неконституційними\~положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням ч. 2 цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.\~ \~ Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заява лікаря-психіатра відділення № 1 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька про госпіталізацію в\~\~психіатричному стаціонарі\~\~в примусовому порядку [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved