Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що житлове помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де фактично зареєстровані та проживають відповідачі, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Відповідач в особі [PERSON] 14.12.2007 року уклав з КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № [NUMBER] , яким визначили строк позовної давності за договором 5 років та домовилися, що всі платежі за послуги теплопостачання, що вносяться споживачем на поточний рахунок виконавця погашають заборгованість попереднього періоду (при її наявності). Незалежно від призначення платежу, вказаному в платіжному документі. Боржники регулярно порушуючи умови п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», умови договору № [NUMBER] від 14.12.2007 року станом на 01.02.2020 року заборгували за надані послуги 20443,70 грн., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.02.2017 року включно по 31.07.2019 року. Вінницьким міським судом Вінницької області 25.10.2019 року у справі № 127/2857/19 винесено ухвалу про відмову у видачі судового наказу КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 20443,70 грн., 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги в сумі 657,44 грн. та 1506,01 - суми втрат від інфляції відповідно за період з 01.02.2017 року по 31.07.2019 року. Позивач зазначає, що за період з 01.02.2017 року включно по 31.07.2019 року за 30 повних календарних місяців відповідачам нарахована сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми в розмірі 22607,15 грн., з них: 20443,70 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання; 657,44 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості; 1506,01 грн. - суми втрат від інфляції. В добровільному порядку боржники сплатити борг відмовляються, а тому позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача надав суду заяву у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, хоча повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відзив на позов не надали. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що помешкання за адресою: житлове помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де фактично зареєстровані та проживають відповідачі, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю за період з жовтня 2016 року по серпень 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] . Як вбачається з витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово Комунального господарства м. Вінниця, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , площа опалення складає 50,6 кв.м. 14.12.2007 року між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та [PERSON] було укладено договір № [NUMBER] про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Пунктом 24 вказаного договору сторони визначили строк позовної давності 5 років. Пунктом 25 договору сторони визначили, що за місяць до закінчення терміну договору жодна зі сторін не висловила наміру внести в нього зміни або доповнення, він вважається щорічно пролонгованим на наступний термін. Відповідно до п. 13.1 вищевказаного договору, споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений договором термін оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у разі прострочення платежів сплатити пеню, а на вимогу виконавця суму втрат від інфляції та 3% річних. Вінницьким міським судом Вінницької області 25.10.2019 року у справі № 127/2857/19 винесено ухвалу про відмову у видачі судового наказу КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 20443,70 грн., 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги в сумі 657,44 грн. та 1506,01 - суми втрат від інфляції відповідно за період з 01.02.2017 року по 31.07.2019 року. Згідно наданого розрахунку позовних вимог з урахуванням 3% річних та суми втрат від інфляційних процесів, заборгованість відповідачів перед позивачем становить 22607,15 коп., з яких 20443,70 грн. - борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання, 657,44 грн. - 3% річних, 1506,01 грн. - інфляційні. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України квартиронаймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Згідно ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Щодо стягнення визначених сум з відповідачів, то суд враховує, що відповідно до положень ст. 541 ЦК України таке зобов`язання є солідарним. При цьому Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, пост холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, визначено, що централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Тобто, виробники послуги з централізованого опалення несуть витрати по забезпеченню нормативної температури повітря у приміщенні незалежно від факту проживання у квартирі споживачів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved