Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

І. Вимоги сторін та стислий виклад позицій учасників справи. У липні 2015 р. публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (в подальшому змінило найменування на акціонерне товариство «Універсал Банк», далі також - АТ «Універсал Банк», банк, кредитор, позивач) звернулося до судуз позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Орізон» (далі - ТОВ «Орізон», позичальник), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі також - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , поручителі, відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 845 097,06 дол. США. Згідно з остаточними вимогами, викладеними у заяві про збільшення (розміру) позовних вимог, та підтриманими представником позивача в судовому засіданні, банк просив стягнути з кожного з поручителів, солідарно з позичальником, заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом 21.08.2015, в загальному розмірі 862 188,59 дол. США, з яких: заборгованість по кредиту - 781 812,34 дол. США; відсотки - 78 246,22 дол. США; підвищені відсотки - 2 130,03 дол. США. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до умов генерального договору про надання кредитних послуг від 26.12.2007 № BL742 та додаткової угоди № BL742-К/1 ВАТ «Універсал Банк» надав ТОВ «Орізон» кредит в сумі 900 000 дол. США строком на 240 місяців зі сплатою 12% річних. З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за цим договором між банком з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] - з іншого, були укладені договори поруки, згідно умов яких поручителі зобов`язались солідарно з позичальником відповідати перед банком за невиконання кредитних зобов`язань. Позичальник порушивзобов`язання щодо сплати процентів, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а поручителі мають відповідати перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу та процентів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] правом на подання відзиву не скористались, у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, наведених у поясненнях [PERSON] та [PERSON] , які брали участь в судовому засіданні як представники [PERSON] . На обґрунтування заперечень [PERSON] зазначив, що відповідачі поручились за виконання договору про валютний кредит, проте позивачем не доведено факт надання ТОВ «Орізон»кредиту у доларах США, договір про відкриття позичальнику валютного рахунку не відкривався, продавцю нерухомого майна були перераховані кошти у гривні, а відтак умови договору про надання валютного кредиту позивач не виконав і такий договір вважається неукладеним. Наведене означає, щовідбулася зміна зобов`язання, а тому поручителі не мають нести відповідальність за невиконання договору, азаявлені до них вимоги є неправомірними і безпідставними. Заперечення представника [PERSON] мотивовані такими обставинами. 11.07.2008 банк в односторонньому порядку збільшив базову процентну ставку за користування кредитом до 14,5% річних та підвищену процентну ставку до 29,00% річних. Факт зміни обсягу зобов`язань за кредитним договором встановлений рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/2983/16, а постановою Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 910/10281/20 про неплатоспроможність [PERSON] установлено, що така зміна відбулася без погодження з ним, що є беззаперечною підставою для припинення поруки. Належних та допустимих доказів на підтвердження надання поручителями згоди на збільшення відсоткової ставки у формі, передбаченій договорами поруки, позивачем не надано. За таких обставин позов банку до поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованим та безпідставним. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи судові повістки, які направлялись за зареєстрованим місцем його проживання та повернулися без вручення з відмітками «адресат відмовився» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 3 а.с. 119-120, 148), в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, від нього також не надходило жодних заяв та клопотань щодо розгляду справи по суті. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяви про забезпечення позову та доказів (т. 1 а.с. 2-3, 7-8). Ухвалою від 22.07.2015 суд залишив позов без руху з підстав недодержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України (в редакції Закону від 18.03.2004 № 1618-IV, чинній на час подання позову, т. 1 а.с. 63). 05.08.2015 від позивача надійшла заява про усунення недоліків (т. 1 а.с. 66-67). Ухвалою від 17.08.2015 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду на 08.09.2015 (т. 1 а.с. 75). 28.08.2015 від позивача надійшла заява про збільшення (розміру) позовних вимог (т. 1 а.с. 88-89). 07.09.2015 від відповідача [PERSON] в особі представника [PERSON] надійшла апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 114-115). В судовому засіданні 08.09.2015 суд постановив ухвалу, якою залишив без розгляду заяву про забезпечення позову, витребував інформацію про майно відповідачів та відклав розгляд справи без визначення дати у зв`язку з оскарженням ухвали про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 101-102, 103-104). 10.09.2015 від позивача надійшла заява про доповнення заяви про збільшення (розміру) позовних вимог (т. 1 а.с. 111-112). 15.09.2015 справу передано до Апеляційного суду м. Києва (т. 1 а.с. 118). Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 16.11.2015 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 128-129). 24.11.2015 справа повернулась до Дарницького районного суду м. Києва та призначена до розгляду на 11.01.2016 (т. 1 а.с. 131, 135). 06.01.2016 від відповідача [PERSON] в особі представника [PERSON] надійшла повторна апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 199-200). Ухвалою від 11.01.2016 суд закрив провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Орізон» з тієї підстави, що їх розгляд повинен відбуватися за правилами господарського судочинства (т. 1 а.с. 154-155). 19.01.2016 справу передано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за його запитом для розгляду касаційної скарги відповідача [PERSON] в особі представника [PERSON] на ухвалу Апеляційного суду м. Києва про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 181). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2016 касаційну скаргу відповідача [PERSON] відхилено (т. 1 а.с. 183-184). 17.05.2016 справа повернулась до Дарницького районного суду м. Києва (т. 1 а.с. 187). 18.05.2016 від відповідача [PERSON] надійшла апеляційна скарга на ухвалу про закриття провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Орізон» (т. 1 а.с. 189-190). 24.05.2016 справу передано до Апеляційного суду м. Києва (т. 1 а.с. 191). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.06.2016 апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва про закриття провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Орізон» - залишено без змін (т. 1 а.с. 224). 24.06.2016 справа повернулась до Дарницького районного суду м. Києва та призначена до розгляду на 25.08.2016 (т. 1 а.с. 226, 235). 23.08.2016 від відповідача [PERSON] в особі представника [PERSON] надійшла апеляційна скарга на ухвалу про закриття провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Орізон» (т. 2 а.с. 40-41). 23.08.2016 від відповідача [PERSON] в особі представника [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд задовольнив та відклав розгляд справи на 12.09.2016 (т. 2 а.с. 13. 15-16). 06.09.2016 від відповідача [PERSON] в особі представника [PERSON] надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (т. 2 а.с. 21-24). Ухвалою від 12.09.2016 суд зупинив провадження у справі до вирішення господарської справи № 910/2983/16 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «Орізон» про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 2 а.с. 35-36). 27.09.2016 справу передано до Апеляційного суду м. Києва для розгляду апеляційних скарг відповідачів (т. 2 а.с. 43). Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 10.11.2016 апеляційну скаргу відповідача [PERSON] визнано неподаною та повернуто (т. 2 а.с. 49). 15.11.2016 справа повернулась до Дарницького районного суду м. Києва, а 14.12.2016 її передано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за його запитом для розгляду касаційної скарги відповідача [PERSON] на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій щодо закриття провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Орізон» (т. 2 а.с. 51, 86). Постановою Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2018 скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11.01.2016 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15.06.2016, а справу направлено для продовження розгляду (т. 2 а.с. 117-121). 12.02.2019 справа повернулась до Дарницького районного суду м. Києва та після присвоєння нового унікального номера передана до провадження судді Коренюк А. М. (т. 2 а.с. 129, 130, 131). 28.10.2019 від відповідача [PERSON] надійшла повторна апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі (т. 1 а.с. 133-134). 05.11.2019 справу передано до Київського апеляційного суду (т. 2 а.с. 137). Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.03.2020 апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі - залишено без змін (т. 2 а.с. 210-213). 17.03.2020 справа повернулась до Дарницького районного суду м. Києва та після скасування помилкового присвоєного нового унікального номера передана до розгляду раніше визначеному складу суду - судді Трусовій Т. О. (т. 2 а.с. 216). Ухвалою від 14.04.2020 суд поновив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в засідання з розгляду справи по суті на 14.08.2020 (т. 2 а.с. 233). 13.08.2020 від [PERSON] , її представника [PERSON] та представника ТОВ «Орізон» Алексєєвої К. А. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи (т. 3 а.с. 1-6). 14.08.2020 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2017 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 у господарській справі № 910/2983/16 (т. 3 а.с. 7). Ухвалою суду від 14.08.2020 закрито провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Орізон» з тієї підстави, що вимоги АТ «Універсал Банк» до ТОВ «Орізон» були предметом судового розгляду у господарському судочинстві та по ним прийняте рішення суду, яке набрало законної сили (т. 3 а.с. 45-46). 31.08.2020 від [PERSON] надійшло клопотання про закриття провадження у справі та апеляційна скарга на ухвалу про закриття провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Орізон» (т. 3 а.с. 48-50, 53-55). 27.10.2020 справу передано до Київського апеляційного суду (т. 3 а.с. 57). Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.03.2021 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва про закриття провадження у справі в частині вимог до ТОВ «Орізон» - без змін (т. 3 а.с. 103-106). 16.03.2021 справа повернулась до Дарницького районного суду м. Києва та призначена до розгляду на 10.06.2021 (т. 3 а.с. 110). В судовому засіданні 10.06.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання [PERSON] про закриття провадження у справі, заслухав вступні промови представника позивача, відповідача [PERSON] , її представника та дослідив письмові докази, після чого представник [PERSON] заявив відвід судді Трусовій Т. О. (т. 3 а.с. 124-125). Ухвалою суду від 10.06.2021 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про відвід судді та в судовому засіданні оголошено перерву до 04.08.2021 (т. 3 а.с. 126-127, 128). 14.06.2021 та 15.06.2021 від відповідача [PERSON] надійшли заяви про відвід судді Трусовій Т. О. (т. 3 а.с. 129-131, 133-135). Ухвалою судді Трусової Т. О. від 18.06.2021 відвід визнано необґрунтованим, а матеріали справи передано для вирішення питання про відвід іншим суддею (т. 3 а.с. 138-139). Ухвалою судді Сирбул О. Ф. від 25.06.2021 відмовлено у задоволенні заяв [PERSON] про відвід судді (т. 3 а.с. 142-143). В судовому засіданні 04.08.2021, у яке з`явилися відповідачі [PERSON] і [PERSON] , представники [PERSON] та [PERSON] , суд заслухав додаткові пояснення представника [PERSON] , його виступ у судових дебатах та вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 26.12.2007 між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (банком), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», яке в подальшому змінило найменування на акціонерне товариство «Універсал Банк», та товариством з обмеженою відповідальністю «Орізон» (позичальником) був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг № BL742 (далі - генеральний договір), предметом якого є зобов`язання банку надавати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті (доларі США), що дорівнює 900 000 дол. США, та зобов`язання позичальника повернути в повному обсязі використану суму ліміту за цим договором не пізніше 01.12.2027, а також сплачувати плату за кредитні послуги (а. с. 7-13). Пунктом 1.1.1. генерального договору передбачено, що умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього договору оформлюється додатковою угодою до цього договору у формі окремої індивідуальної угоди (надалі - індивідуальна угода), що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до пункту 1.3.3. генерального договору нарахування процентів здійснюється щоденно за методом нарахування процентів «факт/360», починаючи з дати списання коштів із позичкового рахунку та перерахування їх на поточний рахунок позичальника у відповідній валюті, вказаний у відповідній індивідуальній угоді до цього договору, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів у місяці й 360 днів у році. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредитної послуги вважається одним днем. Згідно з пунктом 1.3.4. генерального договору мінімальний платіж по кредитним лініям та проценти по кредитним лініям плюс сплачуються другого робочого дня кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком такі проценти. Сплата ануїтентного платежу здійснюється відповідно до графіка погашення. Згідно з умовами, визначеними пунктами 5.1., 5.2. генерального договору, сторони домовились, що банк може змінити розміри процентних ставок в сторону збільшення у разі настання певних обставин, а саме: здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами; настання змін у грошово-кредитній політиці НБУ у наступному порядку: - про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням розміру, позичальник повідомляється шляхом направлення йому банком поштою відповідно рекомендованого листа (повідомлення); - така нова процентна ставка починає діяти через 45 календарних днів з дати відправлення банком позичальнику повідомлення, при цьому, банк застосовує таку процентну ставку без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до договору. Пунктом 6.1. генерального договору передбачене право банку вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, зокрема, у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань за цим договором. Цього ж дня (26.12.2007) між сторонами генерального договору було укладено додаткову угоду до нього № BL742-К/1 (індивідуальну угоду - кредит без відстрочення, далі по тексту - додаткова угода), відповідно до умов якої банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 900 000 дол. США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даній індивідуальній угоді (т. 1 а.с. 22-23). Відповідно до пункту 2.1 додаткової угоди фактичне надання кредитних коштів має бути здійснене протягом 5 календарних днів, починаючи з дня підписання обома сторонами індивідуальної угоди та графіку погашення кредиту - додаток № 1 до неї . Згідно з пунктом 2.2 додаткової угоди позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до цієї індивідуальної угоди, якщо тільки не застосовується інший (коротший) термін повернення кредиту відповідно до умов генерального договору та/або цієї індивідуальної угоди та/або згідно умов відповідної угоди сторін. При цьому, сторони погодили, що терміном погашення кожного щомісячного ануїтетного платежу за графіком погашення кредиту за графіком погашення кредиту вважається останній робочий день, що передує 01 числу кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого постачальник зобов`язаний сплатити ануїтетний платіж, а першим днем прострочення сплати суми щомісячного ануїтетного платежу вважається 01 число кожного поточного календарного місяця строку кредитування згідно погашення кредиту. Відповідно до пункту 4 додаткової угоди цільовим призначенням (метою) кредиту є купівля нерухомості. Згідно з пунктом 3.1 додаткової угоди за користування кредитними коштами у межах встановленого строку кредитування цієї індивідуальної угоди встановлюється процентна ставка в розмірі 12,0% річних (далі - базова процентна ставка). За користування кредитними коштами понад строк (або термін погашення за графіком погашення кредиту), встановлений генеральним договором та/або цією індивідуальною угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 24% річних (надалі по тексту - «підвищена процентна ставка»). Розмір такої підвищеної процентної ставки застосовуються до всієї простроченої суми основного боргу позичальника. Нарахування та облік таких процентів банк здійснює відповідно до умов генерального договору та цієї індивідуальної угоди та вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ (пункт 3.2 додаткової угоди). Виконання позичальником зобов`язань за додатковою угодою забезпечувалось порукою згідно з укладеними 26.12.2007 між ВАТ «Універсал Банк» (кредитором) та [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (поручителями) договорами поруки № BL742-П, № BL742-П-2, № BL742-П-3, відповідно до умов яких поручителі зобов`язалися перед кредитором відповідати за невиконання ТОВ «Орізон» усіх його зобов`язань, що виникли з додаткової угоди, як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (т. 1 а. с. 29-31, 32-34, 35-37). Поручителі засвідчили, що їм добре відомі усі умови основного договору і вони погоджуються з ними, зокрема: сума основного договору - 900 000 дол. США; розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів - 12% річних; розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів - 24% річних; термін повного виконання зобов`язань боржника - не пізніше 01.12.2027 (пункт 1.2. договорів поруки). Згідно з умовами пунктів 1.2., 1.3. договорів поруки поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, а їх відповідальність є солідарною. Пунктом 2.1. договорів поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшиться обсяг відповідальності Поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом поставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та (або) укладення поручителем додаткової угоди до договору поруки щодо внесення відповідних змін. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що на виконання зобов`язань по поверненню тіла кредиту та сплати відсотків позичальником було сплачено кошти в загальному розмірі 836 617,09 дол. США, останній платіж на виконання умов договору було здійснено у грудні 2014 р., після чого жодних сплат за кредитним договором до банку не надходило (т. 1 а.с. 90-95). 09.05.2015 банк направив позичальнику та поручителям вимоги про негайну сплату простроченої заборгованості за кредитним договором. При цьому банк зазначив, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визначається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту її отримання (т. 1 а.с. 52-59). ТОВ «Орізон» та [PERSON] вимоги банку отримали, а рекомендовані поштові відправлення, направлені на адресу [PERSON] та [PERSON] , повернулися з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2017 у господарській справі № 910/2983/16, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020, задоволено позов АТ «Універсал Банк» до ТОВ «Орізон» про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL742 від 26.12.2007 та додатковою угодою № BL742-К/1 від 26.12.2007, яка виникла станом на 21.08.2015, в загальному розмірі 862 188,59 дол. США, з яких: заборгованість по кредиту - 781 812,34 дол. США; відсотки - 78 246,22 дол. США; підвищені відсотки - 2 130,03 дол. США (т. 3 а.с. 12-18, 19-38). Задовольняючи позовні вимогиАТ «Універсал Банк», суд визнав необґрунтованими доводи ТОВ «Орізон» про надання йому кредиту у національній валюті і відсутність у позивача права надання кредитів в іноземній валюті, та виходив з того, що банк надав кредит в іноземній валюті в розмірі 900 000 дол. США, а факт порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором та наявності у нього заборгованості у заявленому розмірі належним чином доведений та документально підтверджений. Цим рішенням суду також установлено, що банк у відповідності з пунктом 5.1. генерального договору та з дотриманням порядку, визначеного пунктом 5.2. цього договору, збільшив базову процентну ставку за користування кредитом до 14,5% річних та підвищену процентну ставку до 29,00% річних, які почали діяти з 26.08.2008. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.09.2020 відкрито провадження у справі № 910/10281/20 про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] . В рамках цієї справи банк заявив до [PERSON] вимоги на суму 24 420 629,62 грн., які мотивував тим, що боржник як поручитель має нести відповідальність за невиконання позичальником зобов`язань за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL742 та додатковою угодою № BL742-К/1. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.09.2020, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 та постановою Верховного Суду від 22.04.2021, відмовлено АТ «Універсал Банк» у визнанні кредитором [PERSON] . Рішення суду мотивовані тим, що зміна АТ «Універсал Банк» в односторонньому порядку процентних ставок за кредитним договором в силу приписів частини першої статті 559 ЦК України (у відповідній редакції) припинила дію поруки, атже у зобов`язаннях, в яких бере участь поручитель, збільшення процентної ставки, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком. IV. Мотивувальна частина рішення. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За загальним правилом, установленим частиною першою статті 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 3 статті 202 цього Кодексу одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Настання правових наслідків, зумовлених вчиненням особою одностороннього правочину, для інших осіб пов`язане з дотриманням вимог щодо вчинення його у відповідній формі, обумовленій законом, та його реалізацією шляхом доведення цього правочину до відома зацікавлених осіб. Зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина 1 статті 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з нормою частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 598 цього Кодексу зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Передбачені цивільним законодавством забезпечувальні заходи виконання зобов`язання завжди виникають у зв`язку з основним зобов`язанням і, як правило, мають залежний від основного зобов`язання характер. Відповідно до статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука, в силу якої поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (стаття 553 ЦК України). Статтею 554 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналіз змісту наведених правових норм дає підставу для висновку, що порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Оскільки порука завжди виникає у зв`язку з основним зобов`язанням, обсяг відповідальності поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Наведеному законодавчому положенню кореспондує умова пункту 2.1. договорів поруки про те, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшиться обсяг відповідальності поручителя. Рішенням суду у господарській справі № 910/2983/16, у якій поручителі брали участь у статусі третіх осіб, установлено факт збільшення банком в односторонньому порядку базової процентної ставки за користування кредитом та підвищеної процентної ставки, що безумовно призвело збільшення обсягу відповідальності поручителів. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що збільшена процентна ставка діяла в період з 26.08.2008 по 04.06.2009, після чого її розмір зменшився до розміру, передбаченого додатковою угодою. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України). Відтак за обставинами цієї справи доказуванню підлягає факт погодження з поручителями зміни умов кредитного договору щодо збільшення розміру процентної ставки у спосіб, передбачений пунктом 2.1. договорів поруки, проте жодних доказів на підтвердження надання відповідачами згоди на збільшення обсягу своєї відповідальності суду не надано, а відтак надана ними порука припинилася на підставі частини 1 статті 559 ЦК України. Такий висновок суду відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18, та узгоджується з рішенням суду у господарській справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] , прийнятим за результатами розгляду заявлених банком до нього як до поручителя грошових вимог. Отже ураховуючи, що припинення поруки свідчить про припинення між сторонами зобов`язальних правовідносин, вимоги АТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором суд визнає необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні. Оскільки припинення поруки є визначальною підставою для відмови у задоволенні позову, суд не дає оцінки іншим обставинам, на які відповідачі посилались як на підставу своїх заперечень. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Отже з огляду на результат розгляду справи витрат сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed