Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Кредитна спілка «Українська кредитно-фінансова група» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись не неналежне виконання відповідачами зобов'язань за укладеним сторонами договорами кредиту і поруки та наявність заборгованості, яку позивач просив стягнути разом з іншими передбаченими договором та законом платежами, а саме просив стягнути заборгованість за кредитним договором № КВ-00803/0412 від 31.07.2007 року в розмірі 99 289 грн. 12 коп., яка станом на 03.02.2014 року складається із основної суми кредиту в розмірі 12 187 грн. 70 коп., процентів в розмірі 87 101 грн. 49 коп. Під час розгляду справи [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив припинити дію договору поруки № КВ-00803/0412, укладеного 31 липня 2007 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Українська кредитно-фінансова група» і [PERSON] щодо поручительства за кредитним договором № КВ-00803/0412 від 31 липня 2007 року, посилаючись на пропуск строків пред'явлення вимоги та необґрунтованість вимог кредитора. Ухвалою від 16.06.2014 року за заявою позивача позовні вимоги кредитної спілки «Українська кредитно-фінансова група» до [PERSON] про стягнення коштів було залишено без розгляду. Представник первісного позивача Бойко Г.О. в судовому засіданні первісний позов з врахуванням змін підтримала повністю, зустрічний позов визнала повністю, посилаючись на невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, одностороннє підвищення кредитором вдвічі штрафних санкцій в зв'язку із несвоєчасною оплатою чергового платежу, тривалий час зупинки діяльності кредитної спілки. Представник первісного відповідача [PERSON] [PERSON] проти первісного позову заперечив повністю, зустрічний позов підтримав, посилаючись на те, що договір був не підписаний боржником, строки давності пропущені, про зміну процентної ставки боржника не повідомлялось, просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] зустрічний позов підтримав повністю, проти первісного позову заперечив, посилаючись на пропуск строків позовної давності, неповідомлення про зміну кредитної ставки, тривалу відсутність кредитної спілки у місці укладання договору, необґрунтоване завищення розміру грошових вимог кредитної спілки. Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 31 липня 2007 року позивачем за первісним позовом КС «УКФГ» було підписано кредитний договір № КВ-00803/0412, за умовами якого кредитодавець зобов'язується надати позичальнику [PERSON] кредит в сумі 50 441 грн. строком на 3 місяці. Вказаний кредитний договір має письмову форму, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Видатковим касовим ордером підтверджується факт одержання [PERSON] 31.07.2007 року коштів в розмірі 50 441 грн. Розмір заборгованості за підрахунками позивача становить 99 289 грн. 12 коп. і станом на 03.02.2014 року складається із основної суми кредиту в розмірі 12 187 грн. 70 коп., процентів в розмірі 87 101 грн. 49 коп. КС «УКФГ» 12.02.2014 року направлялись [PERSON] та [PERSON] повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором, що підтверджується повідомленнями, розписками пошті. Згідно ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір у відповідній графі в розділі 11 позичальником [PERSON] не підписаний, про що свідчить відсутність будь-якого підпису у спеціально відведеному формою договору місці. Доводи позивача про наявність підписів [PERSON] на інших аркушах договору, у графі про отримання договору не вказують на виявлення згоди позичальника по всім суттєвим умовам договору та посвідчення своїм власноручним підписом факту укладення договору. Враховуючи викладене, доводи позивача за первісним позовом про укладення кредитного договору та виникнення у [PERSON] зобов'язань за цим договором суд вважає недоведеними. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Сторонами визнається, що [PERSON] добровільне було сплачено КС «УКФГ» більше 62 тис. грн., що вказує на повне повернення отриманих нею від позивача коштів, а договір нею не підписаний, тому достатніх правових підстав для виконання нею умов договору не встановлено. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом в односторонньому порядку суттєво змінив умови договірних зобов'язань, а саме починаючи з 23.08.2007 року вдвічі підвищив проценти за користування кредитом, про що не поставив до відома позичальника. Доводи позивача про відповідність таких дій умовам договору суд вважає необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів інсування передбаченого п.3.7 договору рішення Кредитного комітету цього кредиту кредитом з підвищеним ризиком суду не подано, крім того, про такі суттєві зміни умов повернення кредиту не було проінформовано позичальника. Вирішуючи питання про позовну давність суд враховує наступне. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а згідно із ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.2.1 договору строк повного погашення кредиту - 31.10.2007 року. Пунктом 10.5 кредитного договору, передбачено, що до правовідносин, пов'язаних із укладанням та виконанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю 5 років. Таким чином, передбачений договором строк позовної давності сплинув 31.10.2012 року. Доводи позивача про переривання строків позовної давності частковим виконанням зобов'язання жодним доказом не доведені, тому суд не приймає їх до уваги. Позов поданий до суду 19.03.2014 року, тобто із значним пропуском строку позовної давності, причини пропуску строку позовної давності суду не повідомлені, заяви про поновлення відповідних строків не подавалось, тому вбачаються підстави для застосування наслідків спливу позовної давності. Відповідно до положень чч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Сплив позовної давності є самостійною правовою підставою для відмови у позові, тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні первісних позовних вимог. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для покладення на [PERSON] в судовому порядку обов'язку сплати передбачених первісним позовом коштів, позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому первісний позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи вимоги зустрічного позову суд враховує наступне. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач за зустрічним позовом позов визнав. 31 липня 2007 року було укладено договір поруки № КВ-00803/0412 між [PERSON] та кредитною спілкою «Українська кредитно-фінансова група» і [PERSON] щодо поручительства за кредитним договором № КВ-00803/0412 від 31 липня 2007 року, що підтверджується договором та визнається сторонами. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна умов кредитування, зокрема збільшення вдвічі процентної ставки, а відтак і збільшення обсягу майнової відповідальності поручителя, здійснювалась без погодження із поручителем, про такі зміни він у встановленому порядку не повідомлявся, що визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Судом встановлено, що передбачений п.2.1 кредитного договору строк повного погашення кредиту - 31.10.2007 року, а вимоги про погашення заборгованості за кредитом КС «УКФГ» були направлені боржнику і поручителю лише 12.02.2014 року, тобто із значним пропуском встановленого законом шестимісячного строку. Таким чином, під час розгляду справи доводи зустрічного позову знайшли підтвердження, вимоги [PERSON] як поручителя грунтуються на матеріалах справи та нормах чинного законодавства, тому підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права чи законні інтереси інших осіб, тому зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача за зустрічним позовом в повному обсязі.

Outcome: approved