Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 1.Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення, квартирою [ADDRESS] . Аргументи учасників справи. 2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований в вищезазначеній квартирі, однак без поважних причин не проживає за адресою своєї реєстрації, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участь не бере. Його особистих речей в квартирі не має і, взагалі, квартирою він не користується. 3.Від відповідача [PERSON] відзив на адресу суду не надходив. Заяви та клопотання учасників справи. 4.Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Заяву позивача про виклик свідків просив залишити без розгляду. 5.Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошенні на сайті «Судова влада України», до зали судового засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав. Процесуальні дії у справі. 6.04 лютого 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної зави до розгляду та відкриття провадження у справі. 7.14 квітня 2021 року у справі № 214/8810/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Обставини справи встановлені судом. 8.Відповідно до Свідоцтва, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому № Т-376 від 11.04.1994 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] ( а.с.11) 9.Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] з 12.11.2007 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.16). 10.Згідно акту від 16.12.2020 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] з 2013 року не проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с 13). Джерела права та акти їх застосування. 11.Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеним цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або осопорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 12.Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 13.Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 14.З аналізу положень ст. ст. 391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. 15.Згідно ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. 16.Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 17.Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім`ї власника (у тому числі колишнім членом сім`ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 18.Судовим розглядом встановлено, що на підставі Свідоцтва, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому № Т-376 від 11.04.1994 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] .В вищезазначеній квартирі, окрім неї, зареєстровані її онук [PERSON] ( а.с.15). 20.Однак, відповідач [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає з 2013року, не сплачує комунальні послуги та не приймає участь в утриманні жилого приміщення. Вищезазначені обставини підтверджуються актом від 16.12.2020 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] .Таким, чином оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі з 2013року, в той час як добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, а його реєстрація створює позивачу перешкоди в користуванні квартирою, обмежуючи її права, як власника, тому суд вважає за можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 22.Щодо позовних вимог в частині зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою [ADDRESS] , суд зазначає таке. 23.Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає процедуру реєстрації місця проживання особи, зокрема ч. 1 ст. 6 цього Закону передбачає, що «Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання». 24.Окрім того, згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. 25.Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду. Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, тобто, рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації. 26.Тому в цій частині, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. 27.Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. 28.Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмір 840,80 грн.

Outcome: partial