Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 04.09.2015 року між ПрАТ «СК ПЗУ Україна» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: поліс № АК/4942473, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Volkswagen Golf», р.н. [NUMBER] . Вказує, що 01.03.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Golf», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду від 17.03.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Станом на час вчинення ДТП автомобіль [PERSON] не був застрахований У відповідності до умов договору страхування, страховою компанією [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 71358,83 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь товариства в порядку регресу 71\~358,83 грн. сплаченого страхового відшкодування та судові витрати у справі. Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2015 року між ПрАТ «СК ПЗУ Україна» та [PERSON] укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: поліс № АК/4942473, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Volkswagen Golf», р.н. [NUMBER] (а.с. ). Із постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2016 року вбачається, що [PERSON] 01.03.2016 року о 18.20 год. керуючи автомобілем марки «БМВ», д.н.з. [NUMBER] по пр. П. Грушевського м. Луцька, не вибрав безпечної швидкості руху , безпечної дистанції, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «Фольксваген Гольф», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, в попутньому напрямку, та увімкнувши покажчик повороту, почав маневр розвороту, чим порушив п.п. 12.1.13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою суду винним в даному ДТП визнано відповідача [PERSON] (а.с. 17). Згідно із ст. 82 ч. 6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. При цьому, відповідно до ст. 41 п. «41.1» п.п. (а) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом , власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідача вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобу. Отже, як вбачається із платіжного доручення № 610рв від 08.02.2017 року та відомості для виплати коштів страхових відшкодувань страховою компанією було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 71358,83 грн. (а.с. 33). Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 71358,83 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1921,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved