Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Лебединська районна державна адміністрація Сумської області звернулася до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка є матірю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Батько [PERSON] та [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 2 червня 2011 року до служби у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації надійшло повідомлення про жорстоке поводження відповідачки з малолітнім сином [PERSON] в результаті чого на тілі дитини були виявлені синці та травми шкіри. З метою соціального захисту, дитину було вилучено із сімї матері та поміщено до Лебединської центральної районної лікарні, а 12 липня 2011 року [PERSON] влаштовано до Сумського обласного притулку для дітей для проходження соціально-психологічної реабілітації, як такого, що зазнав фізичного насильства з боку матері. За вчинене діяння [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності. З 14 жовтня 2011 року і по даний час малолітній [PERSON] навчається в Штепівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат (за заявою матері). За шість років перебування дитини в закладі мати відвідала сина лише два рази, жодного разу не забирала його на вихідні та канікули, не телефонувала йому, не надавала матеріальної допомоги, не цікавилась станом здоровя та успіхами в навчанні. 18 жовтня 2011 року малолітнього [PERSON] було влаштовано до Сумського обласного притулку для дітей у звязку з асоціальним способом життя матері, а з 24 січня 2012 року переведено до Сумського дитячого будинку імені [PERSON], відповідно до розпорядження голови Лебединської районної державної адміністрації від 17 січня 2012 року №13, в якому дитина перебуває і по даний час. За пять років перебування сина в закладі, мати відвідала його лише 4 рази, жодного разу не телефонувала йому, не надавала матеріальної допомоги, не цікавилась станом здоровя та успіхами в навчанні. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] розглянуто на засіданні виконавчого комітету Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (від 27.06.2017 року №39) та комісії з питань захисту прав дитини Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області (від 21.07.2017 року №16), відповідно до рішень яких, орган опіки та піклування Липоводолинської районної державної адміністрації надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Всі ці факти в сукупності свідчать про свідоме ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Тому позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також стягнути з неї аліменти на їх утримання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала заяву в якій просить суд справу розглянути без її участі, проти позову не заперечує. Вислухавши представника позивача та дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне. [PERSON] є матірю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6,8). З довідки Комунального закладу Сумської обласної ради Штепівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Лебединського району від 18 травня 2017 року №197, вбачається, що [PERSON] навчається в закладі з 14 жовтня 2011 року. За весь період перебування дитини в школі-інтернаті мати [PERSON] відвідувала його два рази (у 2015 році та у лютому 2017 року). За час навчання в школі сина не забирала жодного разу на вихідні, канікулярні дні, не телефонувала, не надавала йому ніякої матеріальної допомоги, не цікавилась навчанням та станом здоровя (а.с. 19). З довідки Комунального закладу Сумської обласної ради Сумського дитячого будинку ім. С.П. Супруна від 29 травня 2017 року №402, вбачається, що за час перебування в закладі [PERSON] (з 24 січня 2012 року і по теперішній час) його мати [PERSON] відвідувала сина декілька разів, а саме: 12 березня 2012 року, 14 травня 2012 року, 11 червня 2012 року, 11 серпня 2012 року. Вона жодного разу не зателефонувала дитині, не цікавиться його життям, не надає дитині матеріальної допомоги (а.с. 25). Рішенням Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 27 червня 2017 року №39 було визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 34). Також питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Липоводолинської районної державної адміністрації. За висновком органу опіки і піклування Липоводолинської районної державної адміністрації від 7 серпня 2017 року №2248, було визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 35). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларація прав дитини, як принципове положення визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, так як не виявляє будь-якого інтересу до їхнього життя, не піклується про їхнє здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, а тому повинна бути позбавлена батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/3 частині від її заробітку на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання [PERSON] стягувати на користь Комунального закладу Сумської обласної ради Штепівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Лебединського району. Аліменти на утримання [PERSON] стягувати на користь Комунального закладу Сумської обласної ради Сумського дитячого будинку ім. С.П. Супруна. Суд вважає необхідним відповідно до вимог ст.191 СК України стягувати аліменти з 30 серпня 2017 року. Також суд вважає необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір.

Outcome: approved