Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позові зазначено, що 26 січня 2019 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів в сумі 12000 гривень 00 копійок, на підтвердження якого відповідачем була написана боргова розписка. За умовами укладеного договору позики позивачка передала відповідачу грошову суму в розмірі 12000 гривень 00 копійок, а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути вказану суму в строк до 01 серпня 2019 року. Однак до теперішнього часу борг відповідач не повернув. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 12000 гривень 00 копійок та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона уточнила заявлені позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 8000 гривень 00 копійок, оскільки відповідач частково повернув позивачці суму боргу в розмірі 4000 гривень 00 копійок, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та здійснення судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Згідно письмової розписки від 26 січня 2019 року, відповідач взяв в борг у позивачки гроші в розмірі 12000 гривень 00 копійок та зобов`язався повернути вказану суму в строк до 01 серпня 2019 року. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як було встановлено судом, 26 січня 2019 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого останній отримав грошову суму в розмірі 12000 гривень 00 копійок та зобов`язався повернути вказану суму в строк до 01 серпня 2019 року, на підтвердження чого відповідачем була написана відповідна розписка. Тобто, при укладенні договору відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути грошову позику в термін, встановлений договором позики. Отже, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення грошової позики в строк, в розмірі та в валюті, які визначені в договорі. На виконання договору позивачка передала відповідачу грошову суму в розмірі 12000 гривень 00 копійок, тим самим позивачка повністю виконала свої зобов`язання перед відповідачем за договором. В подальшому, в рахунок погашення заборгованості за договором позики відповідач сплатив позивачці суму в розмірі 4000 гривень 00 копійок. Будь-яких інших платежів позивачці від відповідача не надходило. Тобто, в порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобов`язання по поверненню грошових коштів в повному обсязі, залишок боргу в сумі 8000 гривень 00 копійок до теперішнього часу позивачці не повернув, що згідно вимог ст. 610 ЦК України є порушенням зобов`язань. Отже, вбачається, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов`язання. До теперішнього часу відповідач залишок суми боргу позивачці не повернув. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач порушив умови договору, взяті на себе зобов`язання виконує неналежним чином, тому, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов укладеного договору позики, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки зазначену суму боргу за договором позики. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки суми боргу за договором позики в розмірі 8000 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved