Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

КП «Генічеське ВУВКГ» звернулось до суду із зазначеним позовом про визнання укладеним з 01.07.2012р. договору про надання послуг з водопостачання та стягнення з [PERSON] заборгованості за надання послуг з водопостачання за період з 01.07.2012р. по 01.06.2015р. в сумі 7441,20 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за обліковими даними КП «Генічеське ВУВКГ», станом на 01.06.2015р., значиться заборгованість з надання послуг водопостачання за абонентом [PERSON] на загальну суму 7441,20 грн. КП «Генічеське ВУВКГ» не укладало договір про надання послуг водопостачання з [PERSON], але відповідачка, згідно виписки з особового рахунку, фактично отримувала послуги по водопостачанню в період 01.07.2012р. по 01.06.2015р. Згідно даних та розрахунку абонентського відділу КП «Генічеське ВУВКГ», на зареєстрованій житловій площі фактично проживають 2 людини і нараховується оплата за споживання за 2 особи, однак оплату послуг абонент ніколи не здійснювала. Рішенням Генічеської міської ради від 16.02.2012р. «Про тарифи на послуги КП «Генічеське ВУВКГ» встановлено, що вартість послуги водопостачання для населення складає 4.50 гри. за 1 м.куб. з 01.03.2012р. Обовязком споживача, відповідно до ст..20,21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», визначено укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Просить визнати, що між КП «Генічеське ВУВКГ» та [PERSON], укладено договір про надання послуг з водопостачання на умовах, передбачених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» з 01.07.2012р., стягнути з відповідачки суму заборгованості зі сплати послуг за водопостачання та стягнути понесені підприємством витрати на сплату судового збору. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судового виклику відповідачці особисто. У звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача постановити заочне рішення. Судом встановленні наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» встановлено типовий договір про надання послуг з водопостачання. Згідно ст. 630 ЦК України, договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін, положень актів цивільного законодавства, випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли зголи з усіх істотних умов договору. Згідно ч.1 ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що між КП «Генічеське ВУВКГ» та відповідачкою [PERSON] відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, проте послуги відповідачці з водопостачання надавалися, а відповідачка їх приймала та ними користувалась, в звязку з чим між сторонами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до п.1 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір з підприємством - постачальником: (виконавцем) житлово-комунальних послуг, від чого відповідач ухиляється. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, яким визначено, що у разі невизнання споживачем права виконавця послуг, таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, шляхом визнання договору укладеного на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. Обов'язок відповідачки укласти договір визначений положеннями ст.ст. 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON], отримуючи послуги від КП «Генічеське ВУВКГ» з водопостачання, погодилась з умовами типового договору, передбаченими постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, тому вважає, що вимоги про визнання договору про надання послуг з водопостачання з 01.07.2012р. укладеним є обґрунтованими, позов в цій частині підлягає задоволенню. КП «Генічеське ВУВКГ» надає населенню м. Генічеськ послуги з водопостачання у відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] мешкає в [ADDRESS], з родиною в складі двох осіб та реально споживає послуги з водопостачання, що надаються їй позивачем з 01.07.2012р. Згідно ст. 20 ст. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобовязані сплачувати послуги, ще їм надаються. Розрахунковим періодом для оплати послуг є кінець місяця. В порушення зазначених положень закону відповідачка споживала послуги, що надавалися позивачем 01 липня 2012 року по 01 червня 2015 року, плату за послуги не вносила. Згідно рішення Генічеської міської ради №53 від 16.02.2012 року за послуги по водопостачанню в зазначений період встановлені тарифи для населення 4,50 грн. за 1 м.куб., на місяць на одну особу. Виходячи з наведених тарифів та відповідно до положень ст.. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», наданого до суду розрахунку, складеного позивачем, який суд перевірив та вважає вірним, станом на 01 червня 2015 року за відповідачкою утворилася заборгованість по сплаті послуг в сумі 7441,20 грн. За таких обставин, суд вважає доведеним факт отримання послуг з водопостачання та ухилення відповідачки від належного виконання зобовязань по сплаті наданих КП «Генічеське ВУВКГ» послуг з водопостачання. Судові витрати відносяться за рахунок відповідачки, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені повністю.

Outcome: approved