Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Козівська селищна рада Тернопільської області в інтересах дитини [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовна заява Козівської селищної ради Тернопільської області мотивована тим, що [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини помер. Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Козівської селищної ради, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, зокрема у зв`язку із ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. Малолітній [PERSON] перебуває на відповідному обліку починаючи з 23 травня 2011 року. На даний час дитина проживає разом з мамою у [ADDRESS] , навчається у Плотичанському закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Козівської селищної ради. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх батьківських обов`язків, вихованням дитини займається тітка [PERSON] . Посилаючись на викладені обставини, Козівська селищна рада Тернопільської області просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача Козівської селищної ради Тернопільської області Гладчук І.В. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та повідомила що любить свою дитину, її син проживає разом з нею і вона забезпечує його всім необхідним. Зазначила, що змінилася на краще, зайнялась ремонтом житла, шукає роботу та перестала вживати алкоголь. Наголосила, що не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та бажає приймати участь у вихованні своєї дитини. Просила не позбавляти її батьківських прав відносно малолітнього сина. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні, в присутності представника служби у справах дітей, було заслухано сина відповідачки - малолітнього [PERSON] , [INFO] , який пояснив, що проживає разом з мамою, остання його доглядає, він любить свою маму та хоче бути разом з нею. Також повідомив, що у період літніх канікул він проживав в тітки [PERSON] у м. Тернопіль, де почував себе комфортно. Заслухавши пояснення учасників справи, думку дитини, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.03.2010 року. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.02.2019 року. Законодавцем передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Положеннями ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 за №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Як вбачається із будинкової книги, за адресою [ADDRESS] до складу зареєстрованих осіб належать [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів обстеження умов проживання від 26.04.2021 року та від 12.05.2021 року, проведених за адресою [ADDRESS] встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 2 кімнат, 2 коридорів та кухні. Умови проживання незадовільні, у кімнатах брудно, розкидані окурки, брудний посуд, не підметено. Мати дитини перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На час обстеження дитина перебуває у м. Тернопіль у тітки [PERSON] .. За даною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно характеристики, наданої Плотичанським ЗЗ СО І-ІІ ступенів Козівської селищної ради, [PERSON] народився [INFO] та на даний час проживає в с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області. [PERSON] навчається у 5 класі Плотичанського ЗЗ СО І-ІІ ступенів Козівської селищної ради, учень товаришує з однокласниками, є позитивним хлопчиком, старається брати участь у загальношкільних заходах та заходах класу. У класі виконує обов`язки відповідального за чистоту класу, навчається на 7 і 8 балів з української мови, літератури, іноземних мов та математики. [PERSON] вміє висловити власну думку, є спокійною, врівноваженою, доброзичливою дитиною. Дитина є старанною, готується до уроків, уважний до старших, сумлінно ставиться до виконання громадських доручень. Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5, 6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З висновку органу опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради від 27.05.2021 року №132 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд аналізуючи в сукупності зібрані у справі докази, приходить до висновку, що наведені позивачем обставини щодо неналежної участі відповідача в утриманні і вихованні сина не можуть бути достатніми підставами в розумінні ст.164 СК України для ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав. Позивачем не надано суду беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно сина [PERSON] , котрі б слугували підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитаних у судовому засіданні за клопотанням представника позивача, оскільки останні не підтверджують обставин, які б свідчили про позбавлення відповідача батьківських прав. Допитані у судовому засіданні за клопотанням відповідача свідки [PERSON] та [PERSON] почергово показали, що працюють вчителями в Плотичанському ЗЗ СО І-ІІ ступенів Козівської селищної ради де навчається малолітній [PERSON] . Повідомили, що матір цікавиться успіхами дитини в школі, в достатньому обсязі піклується про свого сина, останній відвідує школу в акуратному та охайному вигляді. Зазначили, що напередодні відвідували [PERSON] за місцем її проживання та вказали, що умови в даному житловому будинку є прийнятними для проживання дитини. Наголосили, що позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її сина не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Підстав для визнання показань указаних свідків необґрунтованими чи неправдивими у суду не має, оскільки такі показання давалися свідками під присягою, останні були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань. Як встановлено в судовому засіданні відповідач бажає приймати участь у вихованні сина [PERSON] , заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Тому суд вважає, що зазначене свідчить про те, що відповідач певною мірою змінила своє ставлення до дитини, проявляє бажання та намагання брати участь у її вихованні. Як слідує з рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (пункт 58), сам факт заперечення відповідачем позовної заяви про позбавлення її батьківських прав щодо сина може свідчити про її інтерес до дитини. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки такий висновок є передчасним, недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить на даний час інтересам дитини, матері і засадам справедливості. У цьому висновку не наведено достатніх підстав та аргументів, які б вказували на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а лише зазначена констатація фактів негативної поведінки відповідача, не зазначено, яка робота проведена органом опіки та піклування із відповідачем щодо врегулювання даної ситуації, не вказано про встановлені фактичні обставини злісного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Тобто, такий висновок не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Крім цього, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 ст. 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна. Разом з тим, суд вважає, що участь [PERSON] у вихованні сина не є достатньою, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю, однак, попередити відповідача, що у разі в подальшому неналежного виконання нею батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини, вона буде позбавлена батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed