Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Місцевий благодійний фонд підтримки малого бізнесу «Надія України Дніпро» звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення боргу за договорами позики та поруки. В обґрунтування позову зазначає, що 26 листопада 2007 року між Місцевим благодійним Фондом підтримки малого бізнесу «Надія України Дніпро» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Договір позики № 3547-1569, згідно до якого позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти (позику) у сумі 8585 грн. 00 коп., а відповідач зобов'язався повернути позику на умовах, що встановлені Договором позики. Згідно з п.3.3 Договору позики [PERSON] повинна була повернути отриману позику згідно з Графіком погашення позики в строк до 02.06.2008 року. 10.09.2008 року відповідач припинив свою підприємницьку діяльність, що підтверджується довідкою з ЄДР. Позивач свої зобов'язання за Договором кредиту виконав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 1580 від 26.11.2007 року про видачу [PERSON] 8585,00 грн., та її підписом на цьому видатковому ордері. [PERSON] повернула отриману позику частково: основного боргу в сумі 50,00 грн. Так станом на 11.07.2011 року загальний розмір заборгованості відповідача з повернення отриманої ним позики по Договору позики становить 8535,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З урахуванням даної норми сума 3% річних з простроченої суми складає 467,18 грн., сума збільшення розміру основного боргу з урахуванням індексу інфляції складає 1798,30 грн. Таким чином, зобов'язання відповідача складають 12351,20 грн., із них: 8535,00 грн. - сума основного боргу; 794,81 грн. - три проценти річних з простроченої суми; 3021,39 грн. - сума збільшення розміру боргу з урахуванням індексу інфляції за період прострочення. На забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Місцевим благодійним Фондом підтримки малого бізнесу «Надія України Дніпро» Договором позики між приватними підприємцями [PERSON] та [PERSON], (на час подання позову припинила свою підприємницьку діяльність) і Благодійним фондом був укладений договір поруки: № ДП-3547-1569 від 26.11.2007 року. Умовами Договору поруки передбачено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язуються відповідати перед Благодійним фондом за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань у повному обсязі за Договором займу (пункт 1.1 Договору поруки). Згідно з пунктом 3.2 Договору поруки, у разі порушення відповідачем [PERSON] зобов'язань за Договором кредиту, кредитор має право надіслати поручителям вимогу щодо виконання зобов'язань боржника за вказаним договором. Відповідно до пункту 3.1 Договору поруки, відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобов'язання, у випадку невиконання [PERSON] зобов'язань за Договором кредиту, здійснити виконання його зобов'язань в повному обсязі. [PERSON] не виконала свої зобов'язання і не сплатили борг [PERSON] Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. До теперішнього часу, не приймаючи до уваги неодноразові нагадування кредитора про необхідність повернення всієї суми боргу [PERSON] і поручителі [PERSON] та [PERSON] не прийняли жодних дій по поверненню залишеної суми кредиту, добровільно повернути гроші відмовилися. Просять суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором позики в розмірі 12 351,20 гривень, та судові витрати по справі в сумі 124,00 гривень та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги не визнають у повному обсязі, посилаючись на те, що 15 січня 2014 року [PERSON] була визнана винною у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України, що фактично підтверджує те, що [PERSON] підробила їх підписи у договорі позики та договорі поруки, тому просять суд стягнути з [PERSON] всю суму боргу. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Дійсно, відповідач по справі [PERSON] отримала позику, відповідно до укладеного договору позики № 3547-1569 від 26 листопада 2007 року, в розмірі 8585,00 гривень. На забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Місцевим благодійним Фондом підтримки малого бізнесу «Надія України Дніпро» Договором позики між приватними підприємцями [PERSON] та [PERSON], і Благодійним фондом був укладений договір поруки: № ДП-3547-1569 від 26.11.2007 року. Умовами Договору поруки передбачено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язуються відповідати перед Благодійним фондом за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань у повному обсязі за Договором займу. Відповідач [PERSON] зобов'язання по договору позики № 3547-1569 від 26 листопада 2007 року не виконала. Борг відповідачки [PERSON] перед позивачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми складає 12 351,20 грн., яка складається з суми основного боргу - 8535,00 грн.; трьох відсотків річних з простроченої суми - 794,81 грн. ; суми збільшеного розміру боргу з урахуванням індексу інфляції за період прострочення - 3021,39 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості по договору позики № 2541-1569 від 26 листопада 2007 року, які знаходяться в матеріалах справи. 29 квітня 2013 року [PERSON] звернулась до Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою, в якій зазначила, що 25 листопада 2007 року приблизно о 18 годині 00 хвилин [PERSON] перебуваючи у квартирі [ADDRESS], шляхом обману заволоділа належними їй грошовими коштами, чим спричинила їй матеріальну шкоду у розмірі 12 351 гривень. По даному факту слідчим Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області Дунаєвим Б.А. було відкрито кримінальне провадження № 12013040380000355 від 29 квітня 2013 року за ознаками ч.1 ст.190 КК України. Ухвалою суду від 15 січня 2014 року кримінальне провадження відносно [PERSON] по ч.1 ст.190, ч.1 ст.358 КК України було закрито та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності. Тому, враховуючи вищевикладене, та повне визнання [PERSON] позовних вимог, суд вважає, що саме з неї слід стягнути суму боргу за договором позики № 3547-1569 від 26 листопада 2007 року. У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідність ст.525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. На підставі п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Обговорюючи питання сплати судових витрат суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь МБФ «Надія України Дніпро» судовий збір в розмірі 124 грн. 00 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом справи в розмірі 120 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: partial