Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 05.02.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати усиновлення [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] (до усиновлення - [INFO] ), [INFO] (до усиновлення - [INFO] ), актовий запис про народження дитини - [INFO] (до усиновлення дата реєстрації народження дитини - [INFO] ), яке відбулось на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2007 року у справі за №2-о-185/2007 рік, та внести зміни до актового запису про народження дитини №268 від 25.07.2007 року, складеного Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції: відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянка України, місце проживання - [ADDRESS] , як матір, виключити. Ухвалою суду від 08.02.2021 року провадження по справі відкрито. 04.03.2021 року від представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування подані пояснення, в яких відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] та просить розглядати справу за відсутності представника Київської районної адміністрації Одеської міської ради. 05.03.2021 року позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що клопотання про витребування доказів не підтримує і просить залишити його без розгляду, судове засідання проводити за її відсутності. Також в заяві позивач вказала, що вимоги підтримує. 05.03.2021 року від третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Служба у справах дітей підтримує в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] . Ухвалою суду від 18.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2007 року позивач [PERSON] та [PERSON] усиновили громадянку [PERSON] , [INFO] . Прізвище, ім`я та по батькові дитини були змінені на « [INFO] », дата народження на « [INFO] », дата реєстрації народження з « 28.03.2007 року » на « 25.07.2007 року », місце народження залишено без змін. Позивач зазначає, що вони з чоловіком приділяли дуже багато уваги до виховання дитини, намагалися їй роз`яснювати основні елементарні правила поведінки, огортали любов`ю, прививали їй любов і повагу до інших, проводили з [PERSON] багато часу. Проте дитина не сприймала прийомних батьків, проявляла гнів, впертість, не звертала уваги на зауваження, у неї часто змінювався настрій. В подальшому між позивачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON] почали псуватися стосунки, сімейне життя не складалося та шлюб було розірвано, після чого дочка залишилась проживати з позивачем. В 2015 році судовими рішеннями з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини та в 2017 році [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В останні три роки між позивачем та її дочкою стосунки значно погіршилися у зв`язку з постійними конфліктними ситуаціями, що виникли на фоні психічних та психологічних відхилень у розвитку та поведінці дитини. Позивач зазначає, що у [PERSON] спостерігаються систематичні прояви неконтрольованого гніву, агресії, збудження в пориві яких вона може образити, вдарити, неодноразово кидалася в бійку з матір`ю та бабусею, ріже одяг, підпалює сміття в квартирі, не звертає уваги на зауваження. З 2018 року дочка спостерігається у дитячого психіатра в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», неодноразово проходила обстеження та лікування в КНП «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» Одеської обласної Ради, постійно приймає ліки. В результаті обстеження було встановлено, що [PERSON] страждає психічною хворобою. Неодноразове проходження лікування дитини не дало бажаних результатів. Оскільки у позивача з дитиною виникали неодноразові проблеми на грунті негативної поведінки в школі, суспільстві та ставлення до позивача та її матері вдома, позивач [PERSON] була змушена помістити дитину до КЗ «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1 І-ІІ ступенів». Все це призвело до того, що між позивачем, як матір`ю, та усиновленою дитиною склалися відносини нетерпимості, позивач та її матір перебувають в постійному страху, що може привести до розладу фізичного та психічного здоров`я. Позивач переконана, що більше не може виховувати [PERSON] , проживати разом з нею і бути їй матір`ю. Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування надала письмові пояснення, в яких зазначається, що дитина [PERSON] перебуває на обліку усиновлених дітей, за умовами проживання і виховання яких здійснюється нагляд Київською районною адміністрацією Одеської міської ради. Усиновлення дитини було проведено у віці 2-х місяців. Дитині приділялась належна увага, але з малого віку в дитини проявлялась гіперактивність, поведінка її була неадекватною. Дівчинка змалечку була неслухняною. В подальшому ця поведінка стала ще більше агресивною, як до матері і бабусі, так і до дітей в школі, внаслідок чого дитину було направлено на огляд районного психіатра та влаштовано до психіатричної лікарні №2 в м. Одесі. Після обстеження дитини було встановлено, що дитина страждає психічною хворобою, та має діагноз: F 90.0 - порушення активності та уваги, супутній діагноз «мікрознаки органічного ураження ЦНС. Діслалія. Міопія ср.ст. ОС» Рекомендовано індивідуальну форму навчання за програмою для дітей з затримкою психофізичного розвитку. Мати дитини намагалась всіляко вилікувати дитину. Дитина весь час проходила обстеження та лікування. Їй поставлено патохарактерологічне формування характеру, не виключається дебют важкого психічного розладу. Дитиною не сприймаються соціальні норми та правила поведінки, на зауваження матері, бабусі та педагогів не реагує. Дитина поводила себе вкрай агресивно, некеровано, в результаті чого була влаштована матір`ю в спеціалізований інтернат. При цьому представник органу опіки та піклування зазначає, що усиновителька не знала та не могла знати про наявність у дитини вказаних діагнозів. Представник органу опіки та піклування звертає увагу суду на те, що заявницею були здійснені всі можливі заходи для налагодження стосунків між нею та дитиною, але у зв`язку з хворобою всі спроби були марними. Враховуючи викладене, Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування вважає, що дійсно усиновлення має бути скасовано, так як дитина страждає на психічну хворобу, про що усиновителька не знала і не могла знати. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2007 року по справі №2-о-185 за 2007 рік оголошено громадян України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , усиновлювачами та дозволено їм усиновити громадянку України [PERSON] , [INFO] , вказавши їх батьками дитини. Вказаним рішенням також зобов`язано третій відділ реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Одеської області внести зміни до актового запису про народження за №268 від 28.03.2007 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини « [INFO] » на « [INFO] », по батькові з « [INFO] » на « [INFO] », ім`я з « [INFO] » на « [INFO] », дату народження змінити з « [INFO] » на « [INFO] », дату реєстрації народження дитини з « 28 березня 2007 року » на « 25 липня 2007 року », місце народження залишити без змін. В графі «відомості про батька» записати: [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце проживання - [ADDRESS] . В графі «відомості про матір» записати: [PERSON] , [INFO] , громадянка України, місце проживання - [ADDRESS] . З Витягу із Державного реєструактів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін,доповнень № 00028034154 від 03.10.2020 року вбачається, що рішення суду від 31.05.2007 року було виконано та відповідні зміни внесені до актового запису про народження дитини. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2015 року по справі №520/14637/15-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частки його доходів щомісяця, починаючи з 28.10.2015 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2017 року по справі №520/1707/16-ц [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . 14.09.2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області повторно видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] народилась [INFO] , про що 25.07.2007 року складено відповідний актовий запис №268. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . Судом досліджено Витяг з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 01.11.2018 року №11 стосовно [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого психолого-педагогічний висновок: Легкий когнітивний розлад. Має місце зниження рівня знань, умінь та навичок на фоні порушень активності поведінки. Відмічається зниження загального запасу знань, обмеженість уявлень, стійкі труднощі у навчанні через не сформованість здатності робити вчасно правильні логічні висновки, абстрактно мислити на фоні мовленнєвих порушень у формі дислалії. Рекомендовано: навчання за загальноосвітньою програмою для дітей із затримкою психічного розвитку. В умовах інклюзивного навчання. Відповідно до довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 06.04.2020 р., дитині поставлений діагноз: гіперкінетичний розлад поведінки та розлад експресивного мовлення -F 90/1/F 80/1. Рекомендовано нагляд психіатра та тривала психолого-педагогічна корекція. Призначено тривалий прийом препаратів З довідки, виданої КЗ «Балтська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат №1 І-ІІ ступенів» від 17.09.2020 року, дитина знаходиться на утриманні держави як дитина, яка потребує корекції розвитку і не перебуває на повному державному забезпеченні. Згідно довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 29.09.2020року, малолітня [PERSON] з серпня 2018 року перебуває під наглядом дитячого психіатра з діагнозом: гіперкінетичний розлад поведінки та розлад експресивного мовлення. Дитина неодноразово проходила обстеження та лікування. Дитині поставлено патохарактерологічне формування характеру, не виключається дебют важкого психічного розладу. 05.10.2020 року [PERSON] звернулась до В.о. начальника служби у справах дітей Одеської міської ради з заявою, в якій [PERSON] відмовляється від усиновлення [PERSON] , 2007 року народження, в зв`язку з тяжкою формою психічного захворювання. З листа Служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.11.2020 року №04/604-04/20 вбачається, що заява [PERSON] від 05.10.2020 року щодо скасування усиновлення малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , розглянута. В листі зазначено, що дитина виховувалась в родині тривалий час, але до служби у справах дітей Одеської міської ради [PERSON] звернулась вперше щодо труднощів у вихованні малолітньої доньки, її поведінки, пояснюючи своє рішення тяжкою формою захворювання дитини. Зважаючи на те, що повноваження щодо провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей передані службі у справах дітей Одеської міської ради у травні 2009 року, в службі відсутні будь-які відомості щодо родини [PERSON] , документи щодо усиновлених дітей Київською районною адміністрацією Одеської міської ради до служби не передавались. Дитина перебуває на обліку усиновлених дітей, за умовами проживання і виховання яких здійснюється нагляд в Київській районній адміністрації Одеської міської ради до теперішнього часу. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ч. 1 ст. 207 СК України Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Пунктом 2 ч. 1 ст. 238 СК УкраїниУсиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщовоно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання. Згідно з ч. 4 ст. 238СК України усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Частиною 1 ст. 239 СК України визначено, що у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. Відповідно до ч. 1 ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно з ч. 2 ст. 241 СК України орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2007 року по справі №2-о-185/2007 малолітня [PERSON] (на той час - [PERSON] ), [INFO] (на той час [INFO] ), була усиновлена позивачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . В подальшому заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2017 року по справі №520/11707/16-ц батько дитини, [PERSON] , заочно був позбавлений батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Дитина залишилась проживати з матір`ю [PERSON] , яка займалася її вихованням та лікуванням. В ході розгляду справи достеменно встановлено, що дитина страждає на психічну хворобу, про що усиновлювач не знала і не могла знати на час усиновлення. При цьому суд зауважує, що позивач [PERSON] , дізнавшись про наявність у доньки психічної хвороби, тривалий час намагалась виховувати доньку та лікувати її, однак ці зусилля виявилися марними. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність підстав для скасування усиновлення, згідно п. 2 ч. 1 ст. 238 СК України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved