Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 травня 2017 року між КС «Супер Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СК-43/0097/17/56/06 (надалі - Договір) відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3000 грн., відповідно до погодженого графіку платежів по кредиту та процентах. Позивач виконав умови Договору та перерахував кошти в сумі 3000 грн., згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 3000 грн. на добровільний додатковий пайовий внесок. Однак, в порушення умов Договору, [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого виникла заборгованість відповідача в сумі 7 362 грн. 16 коп., яка складається з наступного: 775 грн.74 коп. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 1171 грн. 25 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 30 січня 2018 року по 22 травня 2020 року; 5415 грн.17 коп. - несплачена пеня за період з 16 лютого 2018 року по 29 лютого 2020 року, яку просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати по справі. В судове засідання представник КС «СуперКредит» не з`явився, однак надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду звернувся із письмовою заявою, позовні вимоги визнав, просив справу слухати у його відсутності. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, подані сторонами, та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Судом встановлено, що 25 травня 2017 року між КС «Супер Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СК-43/0097/17/56/06 на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості. Відповідно до п.3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання кредитного договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою. Позивач виконав умови договору та надав позичальнику кредит в сумі 3000 грн., що підтверджується заявами [PERSON] від 25.05.2017 року, довідкою КС «Супер Кредит» від 25.05.2017 року, видатковим касовим ордером №99/40 від 25.05.2017 року. Відповідно до п.3.2 Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунком шістдесят шість процентів річних. Відповідно п.п.9 п.2.4 Договору позичальник зобов`язаний проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 15 пятнадцятого числа, вказаного в графіку платежів. Згідно п. 3.4 Договору у випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених у Таблиці 1, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% (одного відсотка) від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Відповідно до п.3.5, п.3.6 Договору сторони домовилися , що строк позовної давності за цим Договором складає 10 (десять) років, у тому числі щодо неустойки. Прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. У строки, встановлені договором, відповідач [PERSON] , обумовлених у ньому умов не виконав, прострочив сплату щомісячних платежів, в результаті чого станом на 22.05.2020 року виникла заборгованість відповідача перед позивачем в сумі в сумі 7 362 грн. 16 коп., яка складається з наступного: 775 грн.74 коп. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 1171 грн. 25 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 30 січня 2018 року по 22 травня 2020 року; 5415 грн.17 коп. - несплачена пеня за період з 16 лютого 2018 року по 29 лютого 2020 року, що підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору № СК-43/0097/17/56/06 від 25.05.2017 року. Крім того, КС «СуперКредит» 05 червня 2019 року, [PERSON] було направлено письмову вимогу за вих. №1531/19 про погашення наявної простроченої заборгованості, яку останній отримав 14.06.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом [PERSON] про отримання. Однак, така вимога відповідачем проігнорована. Оцінивши в сукупності надані докази суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором, тому вимоги позивача підлягають задоволенню, як такі що ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд знаходить стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved