Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Токмацької міської ради як орган опіки та піклування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З 2014 року дитина весь час проживає з позивачем. Відповідач весь цей час життям доньки не цікавиться, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з нею. Вважає, що дані обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини. У зв`язку з чим просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л. від 03.12.2019 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.12.2019 відкладено підготовче засідання на 30 січня 2020 року на 10-00 годин. Цією ж ухвалою суду витребувано з Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП у Запорізькій області інформацію про наявні відомості стосовно притягнення [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності. Та витребувано з КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР відомості про перебування на обліку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 30.01.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Стислий виклад позиції учасників процесу: В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник органу опіки та піклування Левченко В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та вважав за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 27.02.2020 пояснив, що є батьком відповідача [PERSON] , та зазначив, що син зловживає наркотиками, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Мешкав по сусідству зі свідком. З народженням доньки [PERSON] майже ніякої допомоги не надавав. Перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні 27.02.2020, пояснила, що є рідною тіткою відповідача [PERSON] . Зазначила, що з 2017 року відповідач взагалі перестав спілкуватися з донькою, та зовсім нею не цікавився. Також додала, що відповідач зловживає наркотичними засобами. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 19 січня 2008 року по 08 грудня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на дошлюбне [PERSON] . В період шлюбу у сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.09.2012. Як слідує з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивачем створено необхідні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку для малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Донька перебуває на повному утриманні позивача, батько дитини самоусунувся від виховання дитини. Виконавчий комітет Токмацької міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав[PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Токмацької загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №1 від 05.11.2019, [PERSON] , [INFO] , навчається у школі №1. Вихованням дитини займається мати [PERSON] . Батько учня не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться навчанням дитини та не відвідує школу. Відповідно до довідки ДЮСШ Токмцької міської ради від 11.11.2019, відповідач [PERSON] не бере участі у спортивному житті [PERSON] , [INFO] , батьківські збори не відвідує. Відповідно до відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності відповідача [PERSON] , наданих Токмацьким ВП Пологівського ВП ГУНП України Запорізькій області на підставі ухвали про витребування доказів, [PERSON] неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень та неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Відповідно до довідки КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР від 06.01.2020, [PERSON] , [INFO] , на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, з медичної документації відомо, що він неодноразово проходив стаціонарне лікування в КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України суд може позбавити мати, батька батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Нормами ст.157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Пленум Верховного Суду України в п.15 та п.16 Постанови від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд встановив, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджено належними та допустимими доказами. Вказана обставина є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, таку винну поведінку відповідача суд розцінює як ухилення від виховання дитини та покладених на них законодавством обов`язків, а отже позов в цій частині обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Вирішуючи вимоги щодо стягнення аліментів, суд виходить з такого. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч.2 ст.166 СК України). Наведене узгоджується і з приписами викладеними в ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», де передбачено, що позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку утримувати дитину. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючись із розміром аліментів, які слід присудити із відповідача на користь дитини, суд виходить із якнайкращого для забезпечення її гармонійного розвитку з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України та обставин встановлених у судовому засіданні. Відповідач не надав жодних заперечень проти обставин зазначених у позові, не навів обставин, які слід враховувати при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Висновки суду: З огляду на викладене, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 768,40 гривень, та на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved