Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 28869 (двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят девять) гривень 15 копійок. При цьому позивач посилається на те, що 11 березня 2015 року з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Тойота», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], який був застрахований за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АІ/2174651, від 19 серпня 2014 року). На момент скоєння ДТП, відповідач [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого позивач здійснив виплату відшкодування потерпілому в розмірі 28869 (двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят девять) гривень 15 копійок. До теперішнього часу відповідач не сплатив суму страхового відшкодування, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 11 березня 2015 року в м. Одесі, відповідач [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], порушив вимоги п.11.2 «Правил дорожнього руху України», внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2015 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення його права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно Висновку №058/15 від 15 квітня 2015 року експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Тойота», д/н [NUMBER] [PERSON], складного СПД «[PERSON]П.», вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля складає 38723,65 гривень. Судом встановлено, що на момент ДТП [PERSON] мав Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/2174651, терміном дії з 20 серпня 2014 року по 19 серпня 2015 року, при цьому відповідач [PERSON], на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2174651, терміном дії з 20 серпня 2014 року по 19 серпня 2015 року. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП, позивач 01 липня 2015 року здійснив потерпілому регламентну виплату страхового відшкодування в сумі 28869 (двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят девять) гривень 15 копійок, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №3288 від 01 липня 2015 року. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія\~транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню. Згідно з ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved