Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона постійно проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] у період з 02 березня 2018 року по день відкриття спадщини - [INFO] . В обґрунтування заяви посилалась на те, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку х відповідною частиною надвірних будівель та споруд, який знаходиться в [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем після смерті матері за заповітом є позивач [PERSON] , оскільки батько останньої - [PERSON] помер [INFO] , а брат - [PERSON] помер [INFO] . На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрованою: [ADDRESS] . Позивачу також належить Ѕ частка вказаного житлового будинку. Отже, на час смерті матері остання з позивачем були співвласниками вказаного домоволодіння, заявник проживала у спірному будинку, однак була зареєстрованою за іншою адресою: [ADDRESS] . 16 лютого т2021 року заявник звернулась до державного нотаріуса Харківської районної державної нолтаріальної контори Харківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. За результатами розгляду вказаної заяви 16 лютого 2021 року було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що заявник не подала протягом шестимісячного строку з дня смерті матері до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також у зв`язку з чти, що місце реєстрації заявника є відмінним від місця проживання матері на день смерті. Однак, заявник у спірному будинку проживала весь час, коли її матері необхідна була допомога, а взимку 2018 року, коли здоров`я матері погіршилось і вона потратила в лікарню, заявник стала проживати в будинку постійно. Останні півроку стан здоров`я [PERSON] значно погіршився і вона була прикута до ліжка, потребувала сторонньої допомоги, а тому заявнику змушена була постійно проживати разом з матір`ю, доглядати за нею, вести господарство, обробляти город, купувати їжу та ліки, сплачувати поточні платежі, а коли її матір померла - поховала її та продовжила проживати у спірному будинку. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення її спадкових прав. Аргументи учасників справи. 22 березня 2021 року сільський голова Липецької сільської ради Харківського району Харківської області Слабченко Олексій надав пояснення, в яких зазначив, що не заперечує проти задоволення вимог за заявою та просить ухвалити рішення суду на підставі наявних в матеріалах справи доказів. 01 липня 2021 року завідувачем Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Юлією надана заява, в якій вона просить розглянути справу за відсутності представника Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області. Участь учасників справи Позивач у судовому засіданні просила задовольнити вимоги за заявою у повному обсязі. 22 березня 2021 року сільським головою Липецької сільської ради Харківського району Харківської області Слабченком Олексієм надана заява, в якій він просить розглянути заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, за відсутності представника. 01 липня 2021 року завідувачем Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Кормілець Юлією надана заява, в якій вона просить постановити рішення згідно чинного законодавства. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2021 року провадження по справі відкрито в порядку окремого провадження, справа призначена до розгляду в судовому засіданні. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Житловий будинок [ADDRESS] належить в Ѕ частині [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району харківської області Богуновою Н.В. 22 вересня 2017 року за реєстровим №2-969 та в Ѕ частині - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району харківської області Богуновою Н.В. 22 вересня 2017 року за реєстровим №2-967 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №98198292 від 22 вересня 2017 року, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №98199127 від 22 вересня 2017 року). 26 вересня 2017 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй на праві власності Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] на випадок її смерті заповідала [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 жовтня 2018 року. Заявник [PERSON] є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 квітня 1961 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03 жовтня 1981 року. Чоловік спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 23 червня 2016 року), сина - [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10 березня 2017 року). Постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 лютого 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що належить [PERSON] , яка померла [INFO] в тому числі з тих підстав, що [PERSON] на день смерті була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , тоді як спадкоємець [PERSON] значиться зареєстрованою за іншою адресою. Як свідчить зміст вказаної постанови, а також Витяг про реєстрацію с Падковому реєстрі №63573002 від 16 лютого 2011 року, відомості щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] відсутні. Як вбачається зі змісту довідки Липецької сільської ради Харківського району Харківської області №190 від 20 січня 2021 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Липецької сільської ради Харківського району Харківської області №190 від 10 лютого 2021 року, [PERSON] проживала без реєстрації разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заявником надані медичні документи, зі змісту яких вбачається, що [PERSON] мала ряд захворювань. Допитані під час судового розгляду свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами померлої [PERSON] , підтвердили, що донька останньої - заявник [PERSON] приблизно за рік до смерті своєї матері переїхала до неї проживати за адресою: [ADDRESS] , здійснювала за матір`ю догляд, займалась господарством, інших родичів, окрім доньки, у померлої немає. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем - її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини підтверджується письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, зокрема: довідкою Липецької сільської ради Харківського району Харківської області №190 від 10 лютого 2021 року, а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] .. При цьому, суд звертає увагу на те, що відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем. Так, Верховний Суд в постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 зазначив, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Тому ВС погодився, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Богуновою Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 лютого 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Отже, встановлення вказаного факту необхідно [PERSON] для реалізації своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відомості щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Отже, досліджені судом письмові докази, дають підстави встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] разом з її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини після смерті останньої, а саме - станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного і

Outcome: approved