Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , 2015 року народження. Спільне життя не склалося, між ними втрачено почуття взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені з березня 2019 року. В сім`ї часто виникають сварки та суперечки з життєвих питань. За таких обставин, подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 25.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 16.10.2019 року відповідач подав відзив у якому вимоги не визнав (а.с.23). Ухвалою суду від 31.10.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 14.11.2019 року за клопотанням відповідача для надання строку для направлення відзиву позивачу. Учасники справи у підготовче судове засідання не прибули. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач доказів направлення відзиву позивачу суду не надав, однак надіслав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно ч. 4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Всупереч зазначеному відзив не містить підтверджень його надіслання позивачу, хоча ухвалою суду від 31.10.2019 року відповідачу надавався строк для подання доказів направлення відзиву позивачу . Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч.4 ст.183 ЦПК України). Таким чином, суд дійшов висновку про повернення відповідачу без розгляду відзиву, як такого, що подано без додержання вимог ст.178 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Отже, враховуючи заяву відповідача про визнання позову (а.с.39), що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог позивача. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 10 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2311 (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, що має істотне значення у даній справі. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.11.2015 року позивач мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Отже, оскільки позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище, а тому її вимога щодо відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved