Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 03 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 6411, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 29547,49 гривень в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 14/9262DCLRG1PT від 27 березня 2015 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 березня 2015 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» укладено кредитний договір № 14/9262DCLRG1PT, відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 26088,09 гривень на строк до 04.04.2020 року. Позивач здійснила декілька платежів на погашення кредиту протягом травня-вересня 2015 року, однак у подальшому погашення кредиту виявилось неможливим через фінансові проблеми. Крім того, ПАТ «Платинум Банк» з березня 2017 року почав процедуру банкрутства. У серпні 2020 року позивачу стало відомо, що 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Позивач зазначає, що вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис суперечить вимогам Закону України «Про нотаріат», оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» звернулось до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису з пропуском строку позовної давності. Також, приватний нотаріус у виконавчому написі зазначив завідомо неправдиву інформацію щодо адреси місця проживання боржника. Аргументи учасників справи. Представник відповідача відзиву на позовну заяву, а також письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову суду, не надав. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна письмових пояснень на позов не надала, з будь-якими заявами та клопотаннями не зверталась. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович письмових пояснень не надав. Участь сторін та інших учасників справи. Позивач та її представник - адвокат Булавінова Ю.В., у судове засідання не з`явились, остання надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 вересня 2020 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Булавіної Юлії Володимирівни про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису від 03 липня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрованого в реєстрі за № 6411, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованість за кредитним договором № 14/9262DCLRG1PT від 27 березня 2015 року у розмірі 29047,49 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року клопотання представника позивача - адвоката Булавіної Юлії Володимирівни про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення 03 липня 2020 року нотаріальної дії - виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі № 6411, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в сумі 29547,49 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір з грейс періодами (рахунок) № 14/9262DCLRG1PT (Оптимальний Грейс), за умовами якого [PERSON] отримала кредит у тимчасове платне користування на поточні потреби у розмірі 26088,09 грн, зі сплатою 0,0001 % річних та з кінцевим терміном повернення 04.04.2020 року (а.с. 8). 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6411, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 29547,49 гривень в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 14/9262DCLRG1PT від 27 березня 2015 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» (а.с. 7). Відповідно до оскаржуваного виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором № 14/9262DCLRG1PT від 27 березня 2015 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року. Сума заборгованості складає 29047,49 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 25788,09 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3259,40 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни від 28 липня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62669702 з примусового виконання виконавчого напису № 6411 від 03.07.2020 року (а.с. 10). 31 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною у виконавчому провадженні № 62669702 винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 14). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За змістом статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. З вищевикладеного вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вже було встановлено, дата повернення кредиту за кредитним договором № 14/9262DCLRG1PT від 27 березня 2015 року є 04 квітня 2020 року, однак стягнення заборгованості за виконавчим написом проводиться за період з 14 травня 2020 року по 25 травня 2020 року, в тому числі за несплаченими відсотками. Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Витребувані ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином завірені копії нотаріальної справи щодо вчинення 03 липня 2020 року нотаріальної дії - виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі № 6411, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в сумі 29547,49 гривень, не надані. З огляду на викладене, ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» позбавлена можливості стягувати з [PERSON] заборгованість за процентами за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, оскільки у даному випадку Товариство має право на захист своїх прав на підставі статті 625 ЦК України. Отже, виходячи з наведеного, не можна вважати безспірною зазначену у виконавчому написі нотаріуса стягнуту з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованість по кредитному договору у розмірі 29547,49 гривень. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Щодо судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 840, 80 гривень та за подання заяви про забезпечення позову, яка ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 вересня 2020 року задоволена судом, у розмірі 420,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved