Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

КС «Полтава і полтавці» звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.07.2008 року між КС «Полтава і полтавці» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 201, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 7000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,19 % щоденно на залишок суми кредиту та строком користування 24 місяці до 30.07.2010 року. [PERSON] порушив строк повернення кредиту, в результаті чого допустив значну заборгованість. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.09.2012 року стягнуто з відповідача на користь КС «Полтава і полтавці» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 36143,54 грн., а саме: 6376,82 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту та 29766,72 грн. - заборгованість за відсотками. Заборгованість по донарахованим процентам за користування кредитом згідно кредитного договору № 201 від 30.07.2008 року станом на 30.04.2014 року становить 20979,72 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON], на його користь відсотки за кредитним договором № 201 від 20.07.2008 року в сумі 20979,72 грн. Представник позивача КС «Полтава і полтавці» - Пархоменко Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом достовірно встановлено, що 30.07.2008 року між КС «Полтава і полтавці» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 201, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 7000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,19 % щоденно на залишок суми кредиту та строком користування 24 місяці до 30.07.2010 року. Пунктом 3.3. укладеного між сторонами договору передбачено, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, при цьому відсотки за користування кредитом нараховуються на залишкову суму кредиту починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Відповідно до п. 5.1 договору, позичальник зобов'язався щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора часткове погашення кредиту та відсотків за фактичне використання кредитних коштів відповідно до графіку погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту до 30.07.2010 року. Згідно п.6.2 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніж на три дні кредитор має право подвоїти процентну ставку вказану в п. 1.4 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд - потроїти процентну ставку починаючи з останньої дати сплати кредиту. [PERSON] належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором від 30.07.2008 року, в зв'язку з чим КС «Полтава і Полтавці» звернулася до суду за захистом свого порушеного права. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.09.2012 року стягнуто з відповідача на користь КС «Полтава і полтавці» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 36143,54 грн., а саме: 6376,82 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту та 29766,72 грн. - заборгованість за відсотками. Вказане рішення суду залишається не виконаним. Вказане також підтверджується копією листа-попередження № 507 від 23.04.2014 року. Заборгованість по процентам за користування кредитом згідно кредитного договору № 201 від 30.07.2008 року за період з 06.09.2012 року по 30.04.2014 року становить 20979,72 грн. За загальним правилом відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно роз'яснень, викладених у абзаці другому пункту 17 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК. З огляду на положення п. 6.2 кредитного договору, який судом недійсним не визнавався, суд вважає правомірним нарахування позивачем подвійних відсотків в сумі 20979,72 грн., оскільки при укладенні кредитного договору від 30.07.2008 року, сторони обумовили підстави нарахування такого розміру відсотків до моменту повного погашення простроченої заборгованості і даний пункт договору не порушує прав та обов'язків сторін у справі. Оскільки на момент розгляду справи судом відповідач не сплатив позивачу заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КС «Полтава і полтавці» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд стягує з відповідача на користь позивача відсотки за кредитним договором № 201 від 20.07.2008 року в сумі 20979,72 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved