Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

КС «Кредит-Союз» (далі позивач) через представника за довіреністю (а.с. 28) [PERSON] звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1), [PERSON] (далі відповідач-2) про стягнення боргу за договором кредиту. В обґрунтування\~позову зазначалося,\~що 14\~лютого 2017\~року між\~позивачем та\~відповідачем-1\~укладено кредитний\~договір №\~Чр-0044,\~відповідно до\~умов якого\~остання отримала\~кредит у\~розмірі 4850,00\~гривень строком\~на 12\~місяців.\~14 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем-2 був укладений договір поруки № Чр-0044-П, згідно з яким відповідач-2 взяв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором. Станом на 22 квітня 2019 року відповідач-1 має заборгованість, що складається з суми кредиту у розмірі 4850,00 гривень, процентів за користування грошима у розмірі 4765,62 гривень, донарахованих процентів у розмірі 4550,36 гривень. Крім того, позивачем нараховано інфляційні втрати, що становлять 828,95 гривень, та 3% річних у розмірі 245,03 гривень. У зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 15239,96 гривень та судові витрати. Представник позивача у судові засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судові засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву не подали, жодних заяв чи клопотань не надіслали. Відповідач-1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресату. За таких обставин відповідач-1 викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не відомі. Відповідач-2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, за відсутності відзиву відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 14 лютого 2017 року між позивачем та відповідачем-1 укладено кредитний договір № Чр-0044 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 4850,00 гривень строком на 12 місяців. Згідно з умовами договору відповідач зобов`язана повернути отриману суму кредиту (п. 1.1 кредитного договору) та сплатити відсотки за користування грошима (п. 3.1 кредитного договору) у строки, передбачені графіком (п. 8.4 кредитного договору). При цьому п. 3.2. кредитного договору встановлено, що у разі несвоєчасного надходження (прострочення планового платежу) повністю або частково з першого дня прострочення, цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком та застосовується процентна ставка в розмірі 90% річних (а.с. 15). Відповідач прийнята у члени кредитної спілки (позивач), що підтверджується копіями заяви (а.с. 10), витягу з протоколу засідання правління кредитної спілки від 14 лютого 2017 року № 34 (а.с. 11), сплатила вступний і періодичний внески, що підтверджується копіями прибуткових касових ордерів від 14 лютого 2017 року №№ 466 і 467 відповідно, та отримала кредит, про що свідчать копії заяви-анкети на отримання кредиту від 14 лютого 2017 року № 44 (а.с. 14), витягу з протоколу засідання кредитного комітету кредитної спілки від 14 лютого 2017 року № 00035 (а.с. 16), видаткового касового ордеру від 14 лютого 2017 року. Крім того, 14 лютого 2017 року між позивачем і відповідачем-2 укладено договір поруки № Чр-044-П (а.с. 15), відповідно до умов якого відповідач-2 взяв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором. Строк припинення поруки сторонами узгоджено тривалістю 8 років з дня укладання договору (п. 4.1 договору поруки). У зв`язку з порушенням відповідачем-1 умов кредитного договору виникла прострочена заборгованість, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд України 1 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, предметом якої був спір про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, надав правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобов`язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Як вбачається з розрахунків позовних вимог (а.с. 6-7), річних та інфляційних збитків (а.с. 8) борг відповідача станом на 22 квітня 2019 року становить 15239,96 гривень, з яких 4850,00 гривень заборгованість за кредитом, 4765,62 гривень проценти за кредитом, 4550,36 гривень донараховані проценти за час прострочення, 828,95 гривень інфляційні втрати, 245,03 гривень 3% річних. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, а тому вказана сума заборгованості підлягає до стягнення. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~553\~ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на те, що відповідач-1 не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором щодо сплати кредиту та відсотків, а відповідач-2 є поручителем, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 15239,96 гривень, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог судовий збір у розмірі 1921,00 гривень слід покласти на відповідачів та стягнути на користь позивача з кожного з них по 960,50 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved