Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про тлумачення змісту п.41 договорів оренди землі від 01.12 2015р. , які були укладені між орендарем - товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та орендодавцями - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в частині застосування права з врахуванням п.39,40 Договорів. Позовна заява мотивована тим, що 01.12.2015р. між позивачем та відповідачами укладені договори оренди земельними ділянками: кадастровий номер 6523882000:02:013:0040 загальною площею 6,37га, кадастровий номер 6523882000602601360017 загальною площею 6,38га, кадастровий номер 652388200060303560001 загальною площею 16,75га, кадастровий номер 6523882000:03:054:0003 загальною площею 16.75га,кадастровий номер6523882000:02:013:0042 загальною площею 6,37га, кадастровий номер 6523882000:02:013:0039 загальною площею 6,3766га, кадастровий номер 6523882000:01:008:0022 загальною площею 16,75га, кадастровий номер 6523882000:01:008:0021 загальною площею 16,75га, кадастровий номер 6523882000:01:008:0024 загальною площею 16,75га, кадастровий номер 6523882000:01:008:0023 загальною площею 16,75га, кадастровий номер 6523882000:01:008:0025 загальною площею 16,75га, кадастровий номер 6523882000:01:005:0007 загальною площею 16,75га, кадастровий номер 6523882000:04:005:0019 загальною площею 16,7498га, кадастровий номер 6523882000:04:005:0020 загальною площею 16,7502га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, строком на 10 років до 01.12.2015р. Порушень орендарем будь-якиx умов Договору, на сам перед щодо строків i розміру сплати орендних платежів, за час дiї договору оренди не було. Відповідно до п. 39 Договору оренди, укладеного між сторонами 01 грудня 2015 року, умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: викуп Орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб, або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у встановленому законом порядку; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється в інших випадках, передбачених законом. При укладенні Договору оренди землі сторони дійшли угоди, що дія договору оренди землі припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок не виконання другою стороною обов`язків,передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 41 Договору оренди землі вiд 01 грудня 2015 року передбачено, що розірвання договору оренди землі допускається . Враховуючи наявність різного тлумачення сторонами п. 39, 40, 41 Договору в частині необхідності застосування права на розірвання договору в односторонньому порядку (п. 41 Договору) лише при наявності умов, передбачених п. 39, 40 Договору. Також зазначає , що у відповідності з наказом Міністерства юстиції України від 19.12.2019 року № 4078/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та обияжень» скарry ТОВ «Відродження» задоволено у повному обсязі i скасовано yci реєстраційні дiї спірних земельних ділянок i в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і їх обмеження, повернуто реєстрацію права оренди на земельні ділянки за ТОВ «Відродження». При цьому у пункті7 висновку комісії з питань розгляду справ у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 25.11.2019р. , згідно з умовами договорів оренди землі від 01.12.2015р, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається (п.41 договорів). Водночас умовами зазначених договорів оренди землі не визначено, як саме здійснюється їх розірвання в односторонньому порядку. Аргументи учасників справи Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що зміст умов вказаних договорів складав і друкував саме позивач, і саме він визначив істотні умови договору, з якими погодилися відповідачі. Вважає, що позивач намагається отримати від суду тлумачення п.41 правочинів (договорів оренди землі), з врахуванням наявних у цих же правочинах п.п.39,40, при цьому позивач посилається, на те, що ним малося на увазі у цих пунктах, а не дійсні наміри сторін. Також зазначила, що позивач та відповідачі добре розуміли природу і характер правочинів, погодили між собою всі істотні умови договорів оренди землі, а невизначеність в пояудку та процедурі права на однсторонню відмову від виконання договору, передбаченого пунктом 41 договорів оренди землі, не є підставою для його тлумачення, оскільки для такої визначеності передбачено інший порядок ( додаткові угоди, зміни, тощо). Крім того, просить застосувати строки позовної давності до позовних вимог ТОВ «Відродження» щодо тлумачення умов правочину (договорів оренди землі) і відмовити в їх задоволенні. Рух справи в суді Ухвалою суду від 02.03.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23.03.2020р. 04.06.2020р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності на вимоги щодо тлумачення умов правочину. Ухвалою суду від 26.06.2020р. підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 30.07.2020р.. Фактичні обставини справи, встановлені судом 01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6523882000:03:035:0001, загальною площею 16,75га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6523882000:02:013:0038, загальною площею 6,3766га та кадастровий номер 6523882000:02:013:0041, загальною площею 6,37га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6523882000:02:013:0040, загальною площею 6,37га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6523882000:01:008:0024, загальною площею 16,75га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та [PERSON] укладені договори оренди земельних ділянок, кадастровий номер 6523882000:02:013:0042, загальною площею 6,37га, кадастровий номер 6523882000:02:013:0039, загальною площею 6,3766га та кадастровий номер 6523882000:01:008:0022, загальною площею 16,75га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та [PERSON] укладені договори оренди земельних ділянок, кадастровий номер 6523882000:01:008:0023, загальною площею 16,75га, кадастровий номер 6523882000:01:008:0025, загальною площею 16,75га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6523882000:01:008:0021, загальною площею 16,75га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6523882000:01:005:0007, загальною площею 16,75га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 01.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження» та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6523882000:03:054:0003, загальною площею 16,75га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована в адміністративних кордонах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. Відповідно до п.8 зазначених вище договорів , вони укладені строком на 10 років, вказані договори оренди землі належним чином зареєстровані. Відповідно до пункту 39 договорів оренди передбачено, що дія договору припиняється у разі: - закінчення строку, на який його укладено; - придбання орендарем земельної ділянки у власність; - викупу земельної ділянки для суспільних потреб, або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку, встановленому законом; - ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Згідно з пунктом 40 договорів оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за:- взаємною згодою сторін; - за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у наслідок не виконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 41 договорів оренди землі від 01 грудня 2015 року передбачено, що розірвання договору оренди землі допускається. Згідно з Наказом Міністерства Юстиції України від 19.12.2019р. та висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 25.11.2019р., скаргу в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю « Відродження» від 10.09.2019р. задоволено повністю, скасовано рішення про жержавну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2019р. , за зазначеними вище земельними ділянками, прийняті державним реєстратором Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області Надєєвою Ю.О. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини 1 статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Згідно з частиною 3 цієї норми при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною 3 цієї статті, відсутня можливість визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (частина 4 статті 213 ЦК України). Таким чином, у частинах 3, 4 статті 213 цього Кодексу визначено загальні способи, що застосовуються при тлумаченні, які втілюються у трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також із намірами сторін, які вони виявляли при вчиненні правочину, а також із чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (якщо перші два не дали результатів) є врахування: а) мети правочину, б) змісту попередніх переговорів, в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше у правовідносинах між собою), г) звичаїв ділового обороту; ґ) подальшої поведінки сторін; д) тексту типового договору; е) інших обставин, що мають істотне значення. У розумінні наведених положень закону тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення суперечностей та прогалин у трактуванні його положень. Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змоги з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює наявні умови угоди. Оскільки метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який становить права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину. За змістом цієї статті тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони. Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов`язком за умови наявності спору. Метою тлумачення правочину є з`ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі. Потреба у тлумаченні правочину виникає у зв`язку з неповнотою або недостатньою ясністю окремих його умов. Саме тому при тлумаченні правочину суд насамперед повинен брати до уваги однакове для всього змісту правочину буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, вжитих у правочині. Суд вважає, що правила, встановленні ст. 213 ЦК України, в даному випадку дозволяють визначити зміст пунктів 39,40,41 договорів оренди землі від 01.12.2015р. укладені між ТОВ «Відродження`та відповідачами без їх тлумачення, оскільки вони викладені чітко і зрозуміло. Виникнення суперечностей між сторонами щодо порядку здійснення їх розірвання в односторонньому порядку не може бути підставою для тлумачення судом умов правочину, а відповідні спори, у разі їх виникнення, підлягають вирішенню в окремих судових провадженнях з встановленням фактичних обставин справи. Пункт 41 зазначених договорів оренди чітко викладено , що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку - допускається, не містить якихось незрозумілостей. При цьому суд вважає, що, заявляючи позовні вимоги про тлумачення змісту договору, сторони фактично порушили питання щодо встановлення судом змісту законодавства, яким регулюються правовідносини щодо розірвання спірного договору та факту відповідності договору вимогам чинного законодавства, що суперечить законодавчо визначеним правилам тлумачення змісту правочину. Слід зазначити, що долучений представником позивача висновок експерта у галузі права щодо тлумачення умов првочину- договору оренди землі, судом не приймається до уваги при вирішенні даної справи, оскільки він не узгоджується з вимогами ч.1 ст. 114 ЦПК України. Крім того, в порушення вимог ч.2 ст. 114 ЦПК України фактично містить, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстав для тлумачення умов договору оренди землі , немає, позовні вимоги задоволенню не підлягають і у їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ст.. 141 ч.1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Порядок визначення розміру і сплати судового збору встановлені п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», де вказано, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів, об`єднання суддею в одне провадження кількох однорідних позовних вимог. Аналіз наведених вище норм закону вказує на те, що вимоги немайнового характеру, заявлені до кількох відповідачів, оплачуються судовим збором з урахуванням як кількості таких вимог так і кількості відповідачів, до яких ці вимоги заявлені. Як встановлено судом, при подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102 гривні. Разом із тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги заявлені одночасно до 9 відповідачів. Розмір судового збору при подачі даного позову мав відповідати сумі 18918 грн. (2102 грн. х 9). Отже недоплачена сума судового збору становить 16816 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved