Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 30.12.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , площею 324,3 кв.м, яке розташоване на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 5910200000:12:018:0022, загальною площею 0,2072 кв.м. Позивач зазначає, що відповідачем не вжито заходів щодо оформлення відповідного договору оренди землі, в результаті чого міська об`єднана територіальна громада не отримала плату за користування земельною ділянкою у вигляді безпідставно збережених коштів орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за періоди 4 місяці 2018 року, 2019 рік та 20 днів 2020 року. Згідно проведеного розрахунку збитків, проведено управлінням фінансів та економіки Охтирської міської ради, розмір збитків у вигляді не отриманої орендної плати по земельній ділянці площею 0,0166 (8/100 від загальної площі 0,2072 га), кадастровий номер 5910200000:12:018:0022 за 4 місяці 2018 року становить 2312,01 грн., за 2019 рік 13879,09 грн., за 20 днів 2020 року 745,82 грн., в загальній сумі 16929,92 грн. Після затвердження рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради акту про визначення збитків від 08.07.2020 року його разом з повідомленням щодо добровільного шкодування збитків в досудовому порядку було направлені на адресу відповідача, однак останній вказане повідомлення проігнорував. Посилаючись на викладене, враховуючи те, що відповідач фактично\~використовував земельну\~ділянку протягом\~значного часу,\~ухилявся від\~укладення договору\~оренди,\~що позбавило\~територіальну громаду,\~як власника\~землі,\~права отримувати\~дохід в\~розмірі орендної\~плати,\~позивач просив\~стягнути з\~ [PERSON] \~ на\~користь Охтирської\~міської ради\~Охтирського району\~Сумської області\~безпідставно збережені\~кошти у\~вигляді орендної\~плати за\~використанням земельної\~ділянки за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~кадастровий 5910200000:12:018:0022,\~0,0166\~га (8/100\~від загальної\~площі 0,2072\~га)\~без правовстановлюючих\~документів (договору\~оренди)\~за період\~з 01.09.2018\~року по\~20.01.2020\~року в\~розмірі 16929,92 грн. та стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 50). Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.02.2021 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а. с. 54). 25.02.2021 року від представника відповідача адвоката Абрамовича О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що [PERSON] з позовними вимогами частково не згоден та зазначає, що 26.10.2017 року Охтирською міською радою прийнято рішення № 911-МР відповідно до якого [PERSON] передано в оренду земельну ділянку площею 0,0166 га строком на 20 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер 5910200000:12:018:0022,\~ визначено\~розмір орендної\~плати 5\~%\~нормативної грошової\~оцінки землі,\~тому зазначив\~свій розрахунок,\~за яким\~вважає правильний розмір орендної плати за період з 01.09.2018 року по 20.01.2020 року становить: за 2018 рік 2312 грн. (578 х 4 місяці), за 2019 рік 6936 грн. (578 х 12 місяців), 2020 рік 372,90 грн. (578: 31 х 20), а всього 9620,90 грн. За ставкою 5 % відповідач сплачував за користування земельною ділянкою в період з 16.06.2016 року по 31.08.2018 року. Сума збитків за цей період становила 13764,50 грн., які [PERSON] відразу заплатив після звернення до нього працівників земельного відділу Охтирської міської ради. Тому просить частково задовольнити позовні вимоги Охтирської міської ради, стягнувши з [PERSON] орендну плату в розмірі 9620,90 грн., яку він зобов`язується сплатити невідкладно, в іншій частині відмовити. 04.03.2021\~року \~від \~представника позивача\~надійшла відповідь\~на відзив,\~у якій\~зазначено,\~що \~дійсно Охтирською\~міською радою\~26.10.2017\~року прийнято\~рішення №911-МР\~«Про затвердження\~документації із\~землеустрою та\~надання в\~оренду земельних\~ділянок»,\~яким передано\~фізичній особі-підприємцю\~ [PERSON] \~в оренду\~земельну ділянку\~площею 0,0166\~га (8/100\~від 0,2072\~га)\~строком на\~20\~років \~по [ADDRESS] ,\~(кадастровий\~номер 5910200000:12:018:0022) з\~розміром орендної\~плати 5%\~від нормативної\~грошової оцінки\~земельної ділянки,\~що станом\~на дату\~укладення договору\~становило 578,00\~грн.\~за місяць. Цим же рішенням (пункт 7) зобов`язано ФОП [PERSON] укласти договір оренди землі з міською радою та провести їх державну реєстрацію протягом місяця з часу прийняття цього рішення. Однак, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, доданого відповідачем до відзиву на позовну заяву, державна реєстрація вищевказаного договору оренди земельної ділянки була здійснена ним 21.01.2020 року. Представник позивача зазначив, що за змістом статей 18 та 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Отже,\~строк дії\~договору оренди\~землі від\~16\~серпня 2018\~року між\~Охтирською міською\~радою та\~ [PERSON] \~щодо користування\~земельною ділянкою\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~площею 0,0166\~га (8/100\~від 0,2072\~га)\~кадастровий номер\~5910200000:12:018:0022,\~починається після\~набрання ним\~чинності (21.01.2020\~року),\~а не\~з моменту\~його укладення.\~Разом з\~цим,\~зазначив,\~що посилання\~відповідача на\~те,\~що розрахунок\~не отриманої\~орендної плати\~за користування\~земельною ділянкою\~за 2019\~року та\~20\~днів 2020\~року є\~штучно завищеним,\~оскільки містить\~ \~необгрунтований підвищуючий\~коефіцієнт,\~є безпідставними,\~оскільки при\~розрахунку розміру\~збитків була\~врахована ставка\~орендної плати\~від нормативної\~грошової оцінки\~на рівні\~5%\~за 4\~місяці 2018\~року,\~що відповідає\~Положенню про\~оформлення права\~оренди земельних\~ділянок,\~у редакції,\~яка діяла\~на зазначений\~період,\~затвердженого рішенням\~Охтирської міської\~ради від\~30.09.2014\~року №1207-МР.В той же час, застосована у розрахунку ставка орендної плати від нормативної грошової оцінки за 2019 рік та 20 днів 2020 року на рівні 10%, також була передбачена Положенням, затвердженим рішенням Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1175-МР, зокрема пунктом 4.3. Крім того, згідно додатку 2 «Ставки орендної плати за земельні ділянки» до рішення Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1175-МР «Про затвердження Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок» за сформовані ділянки, які використовуються з порушенням земельного законодавства без документів, що посвідчують право оренди, розмір ставки орендної плати відповідної категорії земель застосовується з підвищуючим коефіцієнтом К2, але не більше 12%. Також позивач зазначив, що посилання відповідача на той факт, що його не включили до складу комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі не відповідає дійсності, оскільки на виконання вимог п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, відповідач [PERSON] листом виконавчого комітету Охтирської міської ради від 26.06.2020 № 01-14/1743 був запрошений на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі, яке мало відбутись 08.07.2020 року шляхом направлення на адресу його реєстрації відповідного рекомендованого листа, якого відповідач не отримав у відділенні поштового зв`язку, та його було повернуто до Охтирської міської ради внаслідок закінчення терміну зберігання. 05.03.2021 року від представника відповідача адвоката Абрамовича О.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що відповідач використовує земельну ділянку на підставі вищевказаного договору оренди та вважає справедливим застосування орендної плати в розмірі 5 %. У 2020 році відповідач сплачував кошти за користування земельною ділянкою також за ставкою 5 % в розмірі 578 грн. на місяць, що підтверджується податковою декларацією зі сплати за землю та банківськими квитанціями. Зазначив, що буде несправедливим стягнути з відповідача кошти за користування земельною ділянкою за 2019 рік за ставкою 10 %, якщо за 2018 рік та 2020 рік він сплачував кошти за ставкою 5 % . Справедливим буде стягнути з нього кошти за такою ж ставкою 5 % , адже в цей період [PERSON] користувався земельною ділянкою на підставі рішення міської ради про передачу йому в оренду земельної ділянки, та на підставі договору оренди земельної ділянки від 16.08.2018 року. Зазначив, що в матеріалах справи мається переписка між [PERSON] та міським головою щодо статусу орендаря фізичної особи чи фізичної особи підприємця, що є поважною підставою реєстрації договору лише 21.01.2020 року. Крім того вказує, що [PERSON] не було сповіщено про проведення 08.07.2020 року засідання комісії з визначення розміру відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Враховуючи, що від сторін у справі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 16.06.2016\~року,посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовим Н.М., на праві приватної власності належить нежитлове приміщення площею 324,3 кв. м., за адресою [ADDRESS] . (а.с. 7). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5915074262020 від 27.02.2020 року земельна ділянка загальною площею 0,2072 га, кадастровий номер 5910200000:12:018:0022, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, зареєстрована Сумською регіональною філією ДП «Центр ДЗК» від 21.06.2006 року та знаходиться в комунальній власності Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 8-11). Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 30 від 17.02.2016 року з додатками до нього затверджено Порядок з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради та утворена відповідна комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради (а.с. 12-19). 08.07.2020\~року комісією\~з визначення\~та відшкодування\~збитків власникам\~землі та\~землекористувачам,\~на засідання\~якої було\~запрошено відповідача,\~складено акт\~про визначення\~збитків №\~02-09/53,\~в якому\~встановлено,\~що розмір\~збитків,\~завданих територіальній\~громаді міста\~ Охтирка\~внаслідок використання\~ [PERSON] \~без правовстановлюючих\~документів земельної\~ділянки 0,0166\~га (8/100\~від загальної\~площі 0,2072\~га), кадастровий номер 5910200000:12:018:0022, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за 4 місяці 2018 року становить 2312,01 грн., за 2019 рік 13879,09 грн., за\~20\~днів 2020\~року \~745,82\~грн.,\~в загальній\~сумі 16929,92\~грн.(а.с. 35, 40). Відповідно до рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 28.08.2020 року № 111 було затверджено акт з визначення та відшкодування власникам землі та землекористувачам за користування земельної ділянки, що посвідчує право власності або користування від 08.07.2020 року № 02-09/53. Відповідно до повідомлення від 07.09.2020 року копію вказаного акту направлено відповідачу (а.с. 41-43,44). Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В розумінні ст.28, ст.30 ЦПК України вказана справа підсудна Охтирському міськрайонному суду. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 152 Земельного кодексу України визначено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до приписів ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Частиною третьою вказаної статті Земельного кодексу України зазначеного, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284\~(далі - Порядок № 284). Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 30 від 17.02.2016 року позивач також затвердив свій Порядок (а.с.13-20). \~Пункт 3 Порядку № 284 встановлює, що відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. А під неодержаним доходом розуміється, зокрема, дохід, який міг би одержати власник землі із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття. Відповідно до пункту 6 Порядку з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради у разі використання земельної ділянки без документів, що підтверджують право користування, збитки визначаються за фактичний період користування земельною ділянкою (починаючи з дати оформлення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на земельній ділянці комунальної власності). Відшкодування збитків проводиться за період використання землі з порушенням земельного законодавства у розмірі орендної плати за землю, яку власник землі (міська рада) міг би отримати при належному виконанні (дотриманні) землекористувачем вимог земельного законодавства. Збитки визначаються із застосуванням розміру ставок орендної плати за землю, затверджених рішенням Охтирської міської ради, які діяли на момент виникнення таких збитків. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Статтею 13 \~Закону України «Про оцінку земель» встановлені випадки обов`язкового проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1\~пункту 289.1 Податкового кодексу України\~для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Законом України «Про оцінку землі» регламентовано, що нормативну грошову оцінку земельних ділянок проводять юридичні особи, які є розробниками документації із землеустрою. За результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту складається технічна документація, яка затверджується сільською, селищною, міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.\~ На виконання зазначених вище приписів діючого законодавства відділом в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2072 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 36). Розмір безпідставно збережених коштів\~відповідачем було розраховано управлінням фінансів Охтирської міської ради Сумської області з урахуванням ставок орендної плати за землю, \~які діяли на території м. Охтирка та викладені в Положенні про порядок оформлення права оренди земельних ділянок, затвердженим рішенням Охтирської міської ради Сумської області № 1207-МР від 30.09.2014 року та рішенням Охтирської міської ради Сумської області № 1175-МР від 26.06.2018 року на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які було надано відділом в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с. 20-25, 26-34). На виконання положень Порядку з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради вказаний акт разом з пропозицією щодо добровільного відшкодування визначених збитків в досудовому порядку шляхом укладення відповідного договору про відшкодування збитків з Охтирською міською радою були направлені на адресу [PERSON] , що підтверджується повідомленням № 01-14/2474 від 07.09.2020 року (а.с. 44). Таким чином, відповідач фактично використовуючи земельну ділянку протягом вказаного у позові періоду в межах заявлених вимог, будучи обізнаним про належність до комунальної власності земельної ділянки, на якій знаходяться його об`єкти нерухомого майна, та необхідність здійснення плати за використання земельною ділянкою, не надав суду документів про укладення договору оренди та реєстрацію права користування вказаною земельною ділянкою. За змістом\~глави 15 Земельного кодексу України\~право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Частина перша\~статті 93 Земельного кодексу України\~встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої\~статті 96 Земельного кодексу України. Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що\~\~з моменту виникнення права власності на\~ нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією\~ будівлею. Цього обов`язку відповідач не виконав, а отже без законних підстав зберігав у себе майно \~кошти за оренду землі. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83\~Цивільного кодексу\~України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до частини другої\~статті 152 Земельного кодексу України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пункту 2 частини другої\~статті 22 Цивільного кодексу України\~збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що регламентовано ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України. У практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Серков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. У Рішенні «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 Європейський Суд з прав людини наголошує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес». Позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Також Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (рішення у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року). Порушення інтересів держави полягає у ненадходженні до місцевого бюджету протягом тривалого часу коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, яка є одним з основних джерел наповнення місцевих бюджетів, що в свою чергу ослаблює економічні основи Держави та місцевого самоврядування, позбавляє можливості здійснення своєчасного та найбільш повного фінансування соціальних та інших потреб територіальної громади, проведення будівництва нових, реконструкцію існуючих об`єктів комунальної власності, розвивати інфраструктуру м. Охтирки. Суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий представником відповідача та його доводи, зазначені у відзиві, а погоджується із розрахунком наданим позивачем, оскільки строк дії договору починається після набрання ним чинності з 21.01.2020 року, з часу його державної реєстрації, а не з моменту його укладення, така позиція узгоджується з Постановою Великої палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 322/1178/17. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручання у права сторін з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що існують достатні правові підстави для захисту порушеного права власника земельної ділянки та задоволення позивних вимог, виходячи з положень ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач, який є фактичним користувачем земельної ділянки, без достатньої правової підстави, за рахунок позивача, який є власником цієї земельної ділянки, зберігає у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки, що буде в повній мірі відповідати законним інтересам позивача та відновленню його прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved