Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у порядку регресу у розмірі 31 505, 74 грн та суми витрат на збір документів у розмірі 950, 00 грн, тобто на загальну суму у розмірі - 32 455, 74 грн, посилаючись на здійснення позивачем виплати страхового відшкодування [PERSON] - потерпілій особі у дорожньо-транспортній пригоді, винним у якій визнано відповідача. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. У липні 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Вовка С. В. від 27 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків. 10 серпня 2020 року позивачем подано до суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви. 22 вересня 2020 року на судовий запит, поданий у відповідності до частини шостої статті 187 ЦПК України, надійшла відповідь щодо відомостей про адресу зареєстрованого у передбаченому законом місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 23 вересня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку без виклику сторін у судове засідання. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення судом кореспонденції за його адресою проживання, зареєстрованою у передбаченому законом порядку, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому у силу частини восьмої ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 02 червня 2019 року, о 12:15 год., [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault» (реєстраційний номер [NUMBER] ), на 61 км.+500 м. а/д Н-01, не був уважним, не врахував безпечної швидкості руху, безпечну дистанцію в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot Partner» (реєстраційний номер [NUMBER] ), який рухався попереду під керуванням водія [PERSON] . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортні засоби і завдано матеріальної шкоди учасникам події. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року у справі № 372/2029/19, яка в апеляційному порядку не була оскаржена, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - легкового автомобіля «Peugeot Partner» (реєстраційний номер [NUMBER] ), який склав оцінювач [PERSON] ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит», у результаті пошкодження його у ДТП, завдано матеріальні збитки у розмірі 31 505, 74 грн без врахуванням ПДВ на запасні частини та без врахування ВТВ (справа МТСБУ № 59241). Вартість послуг суб`єкта оціночного діяльності ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» складає 950, 00 грн. Відповідно до розрахунку розміру відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, яка належить власнику «Peugeot Partner» (реєстраційний номер [NUMBER] ) - [PERSON] розмір відшкодування шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 31 505, 74 грн. Позивач виплатив [PERSON] суму за шкоду заподіяну у результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 31 505, 74 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1151322 від 06 серпня 2019 року. Таким чином, позивач відшкодував страхувальнику [PERSON] збитки, які були завдані у результаті ДТП, та набув право звернення у порядку регресу до відповідача, як до особи відповідальної за завдані збитки. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно з положеннями частини першої ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП. Відповідно до частини першої, другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом, підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням., зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням, диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним, засобом, механізмом, іншим, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відтак позов підлягає задоволенню з присудженням стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 31 505, 74 грн. Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає право МТСБУ залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Витрати за послуги суб`єкта оціночної діяльності не належать до страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому позов у частині стягнення з відповідача суми витрат за послуги суб`єкта оціночної діяльності (суми витрат на збір документів, як визначено у позовній заяві) у розмірі 950, 00 грн, задоволенню не підлягає. Згідно з статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, у тому числі судовий збір сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду, у разі задоволення позову і пропорційно до задоволеної частини, а саме 2 102, 00 грн.

Outcome: partial