Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Керівник Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що вивченням питання законності надання земельних ділянок державної власності встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 вересня 2016 року №22-24859-СГ, затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825584600:07:051:0225), що знаходиться за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства (проект розроблено на підставі наказу від 11 серпня 2016 року №22-20862-СГ). На підставі зазначеного наказу державним реєстратором Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області [PERSON] 10 жовтня 2016 року зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, який в подальшому вказану земельну ділянку продав [PERSON] Вищевказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 вересня 2016 року №22-24859-СГ підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка витребуванню у [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оскільки [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24 травня 2016 року №22-12877-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 03 червня 2016) земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825582600:06:042:0019) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, а тому на час отримання спірної земельної ділянки він вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Тому, прокурор просить визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 вересня 2016 року №22-24859-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825584600:07:051:0225), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області; витребувати у [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825584600:07:051:0225) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та стягнути з відповідачів та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір, сплачений за пред'явлення цього позову. В судовому засіданні прокурор позов підтримала, просила його задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи у встановленому законому порядку повідомленими про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов суду не подали. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки прокурор не заперечує проти такого розгляду справи. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не повідомив, направив суду відзив на позов, в якому просить в задоволені позову відмовити. В обґрунтування заперечення представник управління вказав, що в управління були відсутні підстави передбачені ч.7\~ст.118 ЗК України\~для відмови [PERSON] у видачі дозволу на виготовлення проектної документації. Заслухавши пояснення\~прокурора,\~дослідивши матеріали\~справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволеню з наступних підстав. Позов предявлено прокурором правомірно на виконання вимог\~ст.131-1 Конституції України, ч.3 ст. 23\~Закону України «Про прокуратуру», в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до компетенції якого відносить передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб оскільки у Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, та те, що він є відповідачем по справі. Згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 вересня 2016 року №22-24859-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, затверджено проект землеустрою щодо відведення відповідачу [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825584600:07:051:0225), що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, та передано її у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу державним реєстратором 10 жовтня 2016 зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Вищевказаний наказ було прийнято після того, як [PERSON] отримав у приватну власність на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24 травня 2016 року №22-12877-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825582600:06:042:0019), що розташована на території Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області,. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно із ч 1\~ст. 116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Ч.3\~ст. 116 ЗК України\~передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації - державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному видувикористання (ч. 4\~ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч.1\~ст. 121 ЗК України\~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Всупереч вимог ст.ст.\~116,\~118,\~121 ЗК України, [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою від 04 липня 2016 року надав недостовірну інформацію про те, що не використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Враховуючі викладені вище обставини з яких видно, що відповідач [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (наказ від 21 вересня 2016 року №22-24859-СГ) двічі використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, а тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21 вересня 2016 року №22-24859-СГ, який прийнятий із порушенням вимог ч.4\~ст.116 ЗК України\~є неправомірним і підлягає до скасування, а вимоги прокурора в цій частині підлягають до задоволення. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, Хмельницька область, Шепетівський район, Михайлюцька сільська рада, кадастровий номер 6825584600:07:051:0225 припинено на підставі договору купівлі-продажу, бланк НВХ782847, серія та номер:1078, виданий 18 листопада 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON] вказану земельну ділянку продав відповідачу [PERSON] Право власності [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 15277813. При цьому, [PERSON] придбав вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати. Згідно із п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті\~387,\~388 ЦК). Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем. Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (частина перша статті 388 ЦК України). Судові витрати, зокрема сплачені позивачем в сумі 3\~524 грн. 01 коп., суд вважає за необхідне відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~стягнути з відповідачів на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданим до матеріалів справи платіжним дорученням.

Outcome: approved