Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Із вказаним позовом звернулась [PERSON], в якому просила скасувати борг в розмірі 1586 грн. 54 коп., нарахований відповідачем «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради» за комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів; зобов'язати відповідача припинити нарахування за комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів. До початку розгляду справи по суті, позивач надала заяву про збільшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача шкоду, завдану їй в розмірі 15857грн. 25 коп. та моральну шкоду в розмірі 1 грн. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що мешкає в приватному будинку у м. Костянтинівці. За адресою її проживання відповідач щомісяця нараховує їй заборгованість, яку вона не погашає, в зв'язку з тим, що послуга з вивезення твердих побутових відходів за її адресою не надається та вона була змушена самостійно дбати про те, щоб утилізувати сміття. Позивач його самостійно сортує та здає в приймальні пункти для переробки як вторинну сировину, для органічного сміття має на прибудинковій ділянці компосту яму. В зв'язку із ненаданням відповідачем своїх послуг місцеві мешканці скидають сміття поблизу її будинку, що створює некомфортні умови для проживання її та інших сусідів. На заяву від 19.05.2017 року, відповідач повідомив, що послуга споживачу надається в повному обсязі, запропонував укласти письмовий договір. 03.08.2017 року [PERSON] отримала лист від Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області, в якому було зазначено, що для розгляду питання призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, їй необхідно протягом 2-х місяців сплатити прострочену понад 2 місяці заборгованість, що утворилась за послугу з вивезення твердих побутових відходів у сумі 1586 грн. 54 коп. або укласти договір реструктуризації. У зв'язку із ненаданням субсидії в опалювальний період на оплату житлово-комунальних послуг у 2017-2018 роки через висунення відповідачем необґрунтованої заборгованості, [PERSON] зазнала шкоди в розмірі 15857 грн. 25 коп., в яку включенні витрати на непокриті субсидією послуги: з постачання газу - протягом 6 місяців в розмірі 15105 грн. 24 коп., води - протягом 7 місяців в розмірі 71 грн. 61 коп., електроенергії - протягом 7 місяців в розмірі 680 грн. 40 коп. Вказані неправомірні дії відповідача спричинили [PERSON] моральну шкоду, яку вона оцінює в 1 грн. В судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволені, посилаючись на те, що в позовній заяві не вказаний період, за який нарахована заборгованість, а також підстави для припинення нарахування плати за послугу з вивезення твердих побутових відходів, послуга споживачу протягом спірного періоду надавалась, проте [PERSON] не зверталась за укладанням письмового договору із виконавцем послуг, в минулі роки споживач отримувала субсидію, в тому числі для покриття витрат на послуги з вивезення твердих побутових відходів, а отже визнавала факт надання їй послуг, просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією її паспорту. За вказаною адресою на прізвище споживача [PERSON] відповідачем «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради» відкрито особистий рахунок. З серпня 2004 року по вересень 2017 року відповідачем нараховувалась плата за послуги з вивезення твердих побутових відходів. Споживач за послуги не сплачувала, в зв'язку з чим станом на вересень 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 1633 грн. 54 коп. З листопада 2015 року плата за послуги здійснювалась частково за рахунок субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Вказані обставини підтверджуються розшифровкою по домоволодінню, наданою «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради». Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про відходи» ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов'язані: дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; вносити в установленому порядку плату за користування послугами підприємств, установ та організацій, що займаються збиранням, зберіганням, перевезенням, знешкодженням, видаленням і захороненням відходів; виконувати інші обов'язки, передбачені законодавством, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами. Вказані обов'язки громадян та інших осіб кореспондуються із повноваженнями органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами. Так, відповідно до ст. 21 вказаного Закону органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують, зокрема: виконання вимог законодавства про відходи; розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; вжиття заходів для стимулювання суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; вирішення питань щодо розміщення на своїй території об'єктів поводження з відходами; координацію діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції; визначення в установленому законом порядку розміру платежів за розміщення відходів; здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території; ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів; сприяння роз'ясненню законодавства про відходи серед населення, створення необхідних умов для стимулювання залучення населення до збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини; здійснення інших повноважень відповідно до законів України. Законом України від 21.01.2010 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері поводження з відходами» ЗУ «Про відходи» було доповнено статтею 35-1, відповідно до якої поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Збирання та перевезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Роздільне збирання побутових відходів здійснюється їх власниками згідно з методикою роздільного збирання побутових відходів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Великогабаритні та ремонтні відходи у складі побутових відходів мають збиратися окремо від інших видів побутових відходів. Небезпечні відходи у складі побутових відходів збираються окремо від інших видів побутових відходів, а також мають відокремлюватися на етапі збирання чи сортування та передаватися спеціалізованим підприємствам, що одержали ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами. Перевезення побутових відходів здійснюється спеціально обладнаними транспортними засобами. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту. Захоронення побутових відходів дозволяється тільки на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах. Під час обрання органами місцевого самоврядування або місцевими державними адміністраціями схеми санітарного очищення перевага надається пропозиціям, що передбачають більший ступінь перероблення чи утилізації побутових відходів. Термічне оброблення (спалювання) побутових відходів дозволяється лише на спеціально призначених для цього підприємствах чи об'єктах. Спалювання побутових відходів дозволяється лише на енергетичні цілі з метою одержання теплової та/або електричної енергії. Забороняється проектування, будівництво та експлуатація полігонів побутових відходів без оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату. На час подання позовної заяви частина друга та третя статті 35-1 у редакції Закону України від 02.10.2012 р. N 5402-VI була викладена наступним чином: власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами. Рішенням Костянтинівської міської ради № ІV/8-192 від 30.07.2003 року були затвердженні Правила благоустрою території із забезпечення чистоти та порядку у місті. Відповідно до п. 2.2 вказаних Правил комунальне підприємство «Коммунтранс» забезпечує вивезення сміття, харчових відходів, нечистот, підбирання мертвих тварин та визначена відповідна черговість; місцем накопичення твердих побутових відходів визначений міський відвал побутового сміття за селищем Першотравневий. Згідно із п. 3.1 Правил посадовим особам та громадянам забороняється організовувати будь-які сміттєзвалища (відходи сировини, будівельного сміття, зіпсованої продукції) на території міста. Рішенням Костянтинівської міської ради № 6/30-561 від 28.03.2013 року «Про затвердження правил благоустрою в місті Костянтинівка» було вирішено наступне. Відповідно до п. 5.17.6. благоустрій присадибної ділянки проводиться її власником. Власник присадибної ділянки забезпечує належне утримання території загального користування, прилеглої до його присадибної ділянки. Згідно із п. п. 8.1, 8.2, 8.4, 8.5 Правил відходи і сміття вивозяться відповідними підприємствами з усього домоволодіння і територій суб'єктів господарювання на підставі укладених договорів, а також самостійно, підприємствами спеціально обладнаним транспортом. Суб'єкти господарювання і громадяни, які мають будинки , будівлі, споруди на правах приватної власності, земельні ділянки зобов'язані щорічно, за два місяці до кінця календарного року, укладати договори вивезення відходів та сміття на наступний рік. У районах приватної забудови місця збору побутового сміття в спецтранспорт прибирає водій спецтранспорту. За належний технічний стан сміттєзбірників (контейнерів) несе відповідальність їх власник. Із наведених норм права випливає обов'язок відповідача «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради» надавати послугу [PERSON] з вивезення твердих побутових відходів за адресою її проживання шляхом прибирання місця збору побутового сміття в спецтранспорт водієм спецтранспорту. В свою чергу споживач [PERSON] має оплачувати вказані послуги. Відсутність письмового договору між виконавцем та споживачем не спростовує висновків суду, адже між вказаними сторонами виникли фактичні правовідносини. У 2010 році мешканці селища Червоний Жовтень звернулися до міського голови м. Костянтинівка з проханням ліквідувати стихійне звалище, що утворилось по вул. Цинковій (будинки 1-23), встановити знак, що забороняє звалище сміття з вказівкою розмірів штрафів, встановити контейнери на вулицях на обладнаних майданчиках та регулярно вивозити сміття. Листом від 25.10.2010 року [PERSON] повідомили про те, що відповідний знак було встановлено, за наявності фінансування МКП «Комун транс» буде проводити поступове вивезення сміття із паркової зони. На заяву [PERSON] про перерахунок боргу за ненадані послуги від 19.05.2017 року листом від 19.06.2017 року «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради» надало відповідь про те, що вивезення ТПВ в її районі відбувається регулярно, відповідно до затвердженого графіку та запропоновано звернутися до підприємства з метою укладення договору. Листом від 03.07.2017 року виконавчий комітет Костянтинівської міської ради повідомив про те, що укладання договору щодо вивезення ТПВ є обов'язком населення. Згідно з копіями графіків за період з 2012 року по 2017 рік обслуговування населення з вивозу ТПВ на дільниці №11 здійснюється автомобілем МАЗ 438044 [NUMBER] щоп'ятниці; на вул. Цинковій у м. Костянтинівка машина має проїзжати, а водій прибирати сміття до спецтранспорту, о 09 годині 25 хв. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали свідчення про те, що вони є сусідками позивача [PERSON], більше як 20 років по їх та довколишніх вулицях не їздить спецтранспорт, водій якого має збирати та вивозити сміття. Поблизу їх місця проживання відсутні інші майданчики та баки для складання сміття. Через не вивезення сміття з району їх проживання біля їх будинків утворилось стихійне сміттєзвалище, що спричиняє дискомфорт для їхнього проживання. Вони змушені самостійно вивозити сміття, проте сплачують за послуги відповідача для того щоб не позбавитися субсидії. [PERSON] постійно сортує та утилізує сміття. Сміття, що є вторинною сировиною, вивозить самостійно. Лише у листопаді 2017 року двічі відбулось вивезення сміття з їх вулиці спецтранспортом «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради». Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили про те, що їм відома [PERSON] як громадський активіст, який бореться із забрудненням рідного міста, та свідомо відноситься до переробки власного сміття. Їм відомо, що позивач сортує сміття: харчові відходи утилізує на своїй прибудинковій ділянці в компостну яму, сміття, що є вторинною сировиною, вивозить самостійно у відповідні приймальні пункти. Дослідивши вищенаведені докази, суд вважає доведеним обставини щодо фактичного ненадання позивачу [PERSON] відповідачем «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради» послуг з вивезення твердих побутових відходів за адресою її проживання по [ADDRESS] понад 20 років та часткове їх надання у листопаді 2017 року. Наявність затверджених графіків вивозу ТПВ за маршрутом, в який включена адреса позивача, не спростовує висновків суду, адже не є належним доказом, який би підтверджував фактичне надання послуги, а лише підтверджує наявність обов'язку відповідача надавати послугу саме за вказаною адресою споживача. Крім того, під час дослідження копій графіків позивач та представник відповідача зауважили на те, що зазначені графіки були складенні нещодавно, вказуючи на те, що в них містяться нові назви вулиць, хоча в тих роках, за які вони складені, перейменування вулиць ще не відбувалось. Крім того, на плані, де відображений рух спецтранспорту за відповідним маршрутом, вул. Цинкова, на якій проживає позивач, помічена вручну, що свідчить про те, що її вулиця не була раніше включена до графіку та підтверджує обставини щодо ненадання послуг з вивезення твердих побутових відходів споживачу. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки судом встановлено, що в період за який утворилась заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів, а саме: з 01.08.2004 року по 31 жовтня 2017 року послуга не надавалась, а в листопаді 2017 року надавалась частково, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині шляхом зобов'язання «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради» зробити перерахунок заборгованості споживача [PERSON] за ненаданні послуги з вивезення твердих побутових відходів за адресою: [ADDRESS] за період з 01 серпня 2004 року по 31 жовтня 2017 року та за ненадані в повному обсязі послуги з вивезення твердих побутових відходів за адресою: [ADDRESS] за період з 01 листопада 2017 року по 31 листопада 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Оскільки судом встановлено, що послуга з вивезення твердих побутових відходів споживачу не надавалась, у зв'язку з чим споживач був вимушений самостійно вирішувати питання безпечної утилізації та вивезення ТПВ, проте відповідач продовжував нараховувати плату за вказані послуги, суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, дійшов до висновку про можливість задовольнити позовні вимоги в частині зобов'язання «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради відшкодувати [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1 гривні. Враховуючи те, що нормами спеціального законодавства, а саме: ЗУ «Про відходи», встановлені вимоги щодо збирання та вивезення побутових відходів, яке має здійснюватися спеціально обладнаними для цього транспортними засобами відповідачем по справі - «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради», а позивач по справі зобов'язаний вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в частинні припинення нарахування плати за послуги з вивезення твердих побутових відходів як безпідставних. Суд вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині відшкодування збитків в розмірі 15857 грн. 25 коп. з наступних підстав. Листом Управління соціального захисту населення Костянинівської міської ради Донецької області від 03.08.2017 року [PERSON] була повідомлена про те, що для розгляду питання призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, їй необхідно протягом 2-х місяців сплатити прострочену понад 2 місяці заборгованість, що утворилась за послугу з вивезення твердих побутових відходів у сумі 1586 грн. 54 коп. або укласти договір реструктуризації. Відповідно до п. 14 Постанови КМУ від 21 жовтня 1995 р. № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (у тому числі до винесення рішення судом), субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору. Оскільки позивач скористалась своїм правом оскаржити прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме заборгованість за послуги з вивезення ТПВ, субсидія має бути призначена з дати закінчення дії попередньої субсидії, а отже позивач не зазнала вищевказаних збитків. Посилання представника відповідача щодо відсутності в позовній заяві періодів, за який має відбутися перерахунок не спростовує висновків суду, оскільки в позовній заяві була вказана відома позивачу сума заборгованості, з якою вона не погоджувалась, та з метою встановлення обставин справи щодо періодів її виникнення у відповідача були витребуванні відповідні докази щодо розрахунку заборгованості. Суд вважає необґрунтованою вимогу відповідача щодо застосування строку позовної давності з наступних підстав. Згідно із ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно із п. 13 вказаної Постанови для нарахування субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п'ятиденний строк з дня його отримання підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг подаються відомості, зокрема, про суму простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки судом встановлено, що в період за який утворилась заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів, а саме: з 01.08.2004 року по 31 жовтня 2017 року послуга не надавалась, а в листопаді 2017 року надавалась частково, проте відповідач не здійснив перерахунок заборгованості самостійно та продовжує вимагати сплати заборгованості, що підтверджується, в тому числі, наданням відомостей про заборгованість на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення, суд дійшов до висновку, що вказані правовідносини мають триваючий характер, в зв'язку з чим строк позовної давності до них не може бути застосований. Суд вважає безпідставним посилання відповідача щодо визнання заборгованості позивачем шляхом отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату, оскільки вказана обставина не спростовує висновків суду щодо наявності права споживача на перерахунок плати за послугу, яка не надається відповідачем. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, з «Міське комунальне підприємство «Комунтранс» Костянтинівської міської ради» на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: partial