Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаними позовними вимогами, посилаючись на ті обставини, що [INFO] помер її рідний дядько, [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,37 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області. Як спадкоємець п`ятої черги, вона подала відповідну заяву про прийняття спадщини та має перешкоди до оформлення спадкових прав. Такою перешкодою стало те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. також звернулась відповідач [PERSON] , яка на час смерті спадкодавця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та, відповідно до правил статті 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. Посилаючись на правила частини 5 статті 1261 ЦК України, вважає, що відповідач [PERSON] підлягає усуненню від спадкування. Свої вимоги бгрунтовує тим, що відповідач [PERSON] протягом останніх двадцяти років разом зі спадкодавцем не проживала, шлюбні відносини з ним не підтримувала. [PERSON] мав намір розлучитися з [PERSON] , однак у зв`язку із смертю не успів це зробити. Спадкодавець [PERSON] мав похилий вік і часто хворів, з грудня 2018 року до дня смерті взагалі фактично перебував безпорадному стані, був прикутий до ліжка та не мав можливості себе обслуговувати, у зв`язку з чим потребував сторонньої допомоги. Відповідач [PERSON] , маючи можливість надавати таку допомогу, та, будучи, відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 СК України, зобов`язаною це робити, ухилялась від її надання та проявляла повну байдужість до спадкодавця. Вона одноособово здійснювала догляд за спадкодавцем, за необхідності забезпечувала медичний супровід, придбавала ліки тощо. Відповідач неодноразові її звернення щодо необхідності надавати допомогу [PERSON] ігнорувала, участі в його догляді, утриманні та похованні не приймала. Просила усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 20 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Відзив на позовну заяву 18 грудня 2019 року відповідачем подано відзив на позов. У відзиві відповідач вказала, що заявлені позовні вимоги не визнає, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю через відсутність предмета спору. Заперечуючи проти заявлених вимог, вказала, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] вона перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі, який не було розірвано через небажання з боку [PERSON] . У свій час вони з [PERSON] переїхали з міста Магадан Російської Федерації в Україну, на його Батьківщину, в село Владиславка, мали велику суму спільно нажитих коштів. Вона влаштувалася на роботу телятницею в колгосп «Зоря», в гуртожитку якого вона проживала. [PERSON] , привласнивши собі сімейні кошти, проживав у своєму будинку, влаштовував своє особисте життя, підтримуючи відносини з іншими жінками, безвідповідально ставився до свого здоров?я. Натомість, вона сама мала незадовільний стан здоров?я, потребувала стороннього догляду, для чого змушена була викликати свою доньку. Вважає, суперечливими посилання позивачки на постійність догляду за спадкодавцем, оскільки вона мала основне місце роботи на посаді помічника вихователя. Також вважає суперечливим твердження про те, що спадкодавець потребував догляду. Зазначила, що спадкове майно [PERSON] у вигляді земельної ділянки (пай) належить іншій особі. Також вважає, що твердження позивача про постійні хвороби дядька, великі затрати на його лікування та витрати на поховання не підтверджені виписками з лікувальних закладів про перебування на лікуванні в стаціонарних закладах, доказами про витрати на ліки тощо. Позивач надала лише довідки за останні місяці перед смертю з негативними діагнозами про алкогольне отруєння, цироз печінки, алкогольний синдром. Вважає, що поховання спадкодавця також здійснено не виключно за кошти позивача, оскільки вона отримала пенсію та різного виду допомоги на покійного, а також плату за оренду його земельної ділянки. Посилаючись на правила частини 2 статті 255 ЦПК України, просила закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору. Аргументи учасників справи В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали, в поясненнях послалися на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково представник позивача пояснив, що спадкодавець [PERSON] тривалий час проживав з позивачкою і останні пів року перед смертю дуже хворів. За два місяці до смерті він взагалі втратив здатність до самообслуговування і потребував постійного стороннього догляду, що підтверджується актами обстеження та довідками лікаря, які були надані суду. Такий догляд за ним здійснювала позивачка. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з спадкодавцем [PERSON] , відносин ніяких з ним не підтримувала. Позивачка зверталася до відповідачки з проханням допомогти у догляді за [PERSON] чи його утриманням. Проте відповідач відмовляла у будь - якій допомозі. Позивачка, надаючи пояснення в судовому засіданні, зазначила, що [PERSON] є її дядьком. Свого житла він не мав, останні роки проживав з нею, оскільки його цивільна дружина його вигнала і йому не було куди йти. Перед смертю, з вересня 2018 року, дядько дуже хворів, а з грудня 2018 року перебував у безпорадному стані. Догляд за хворіючим дядьком [PERSON] вона здійснювала самостійно. Про те, що дядько хворів, відповідач [PERSON] знала достовірно, оскільки вона неодноразово зверталася до неї з проханням допомогти у догляді за дядьком. Ці звернення мали місце як на початку перебігу його хвороби, так і коли він був вже в безпорадному стані. Відповідач бачила як вона придбавала ліки та предмети особистої гігієни для [PERSON] , проте свідомо відмовляла у допомозі. Свою відмову пояснювала тим, що оскільки він проживає у позивача то саме вона має доглядати за ним. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просила справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа приватний нотаріус Миронівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Київській області Шепітко Валентина Василівна у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Фактичні обставини справи Судом встановлені такі фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] . Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області 25 січня 2019 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Миронівської районної державної ностаніальної контори 07 лютого 2019 року у Спадковому реєстрі було відкрито спадкову справу за № 63726902 (а.с. 8). [PERSON] , на підставі розпорядження Миронівської районної державної адміністрації від 15 грудня 2003 року № 465, було передано у власність земельну ділянку площею 2,37 га, розташовану на території Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 078458 від 24 грудня 2003 року. Зазначений державний акт було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 24 грудня 2003 року за № 97 (а.с. 9). Таким чином вказана земельна ділянка ввійшла до складу спадкового майна після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] є племінницею померлого [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Владиславською сільською радою Миронівського району Київської області 2 серпня 1982 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівського районного управління юстиції Київської області 7 червня 2003 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Владславською сільською радою Миронівського району Київської області 27 квітня 1982 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області 5 жовтня 2012 року, актового запису про народження № 24 від 13 липня 1953 року складеного виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с., а.с. 10-13, 201). На момент смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Така обставина підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого селищем Палатка Хасинського райбюро ЗАГСа Магаданської області 8 травня 1992 року (а.с. 50). Будучи спадкоємцем п?ятої черги позивач [PERSON] 7 лютого 2019 року звернулася із заявою про прийняття спадщини. Вказана заява зареєстрована приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. 07 лютого 2019 року (індекс 93/02-14). 28 лютого 2019 року відповідач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. із заявою про прийняття спадщини. У заяві зазначила, що крім неї інших спадкоємців першої черги не має. 18 вересня 2019 року проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2.3743 га, кадастровий № 3222981200:01:004:0027, зареєстровану за номером запису про право власності 33276688 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.181). 24 вересня 2019 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. на ім?я відповідача [PERSON] було видано свідоцтво № [NUMBER] про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку кадастровий № 3222981200:01:004:0027, (а.с.186). Вищевказані обставини також підтверджуються матеріалами спадкової справи № 30/2019 (а.с.158-187). Судом встановлено, що [PERSON] з лютого 2015 року до дня смерті проживав у будинку позивача [PERSON] , що розташований по [ADDRESS] . Він мав похилий вік, часто хворів, з грудня 2018 року до дня смерті перебував у безпорадному стані, був нездатний до самообслуговування, потребував постійного стороннього догляду. Догляд за [PERSON] , його утриманням, повністю здійснювала його племінниця [PERSON] , яка в подальшому за власні кошти також здійснила його поховання. Відповідач [PERSON] з [PERSON] фактично не проживала протягом останніх двадцяти років, догляд за ним не здійснювала, не провідувала його, ухилялась від надання йому матеріальної чи будь-якої іншої допомоги, не приймала участь у його похованні. На звернення [PERSON] щодо необхідності допомоги у здійсненні догляду та утримання [PERSON] , який перебував у безпорадному стані і потребував стороннього догляду, відповідач не реагувала, у такій допомозі відмовляла. Зазначені обставини підтверджуються даними акту обстеження від 27 липня 2019 року, складеного депутатом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області Корнієнко Н.В. за участі свідків [PERSON] та [PERSON] в будинку по [ADDRESS] , що належить [PERSON] , згідно з яким з лютого 2015 року в даному будинку разом з [PERSON] проживав її рідний дядько [PERSON] , [INFO] , який мав похилий вік, часто хворів, останній місяць перед смертю за станом здоров?я перебував у безпорадному стані, а тому потребував сторонньої допомоги, яку йому надавала [PERSON] . За час проживання [PERSON] в будинку [PERSON] [PERSON] , яка перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі, з ним не проживала, жодного разу його не провідувала і ніякої допомоги йому не надавала. Також [PERSON] не приймала участі у похоронах [PERSON] , який був похований за кошти [PERSON] (а.с.14). Згідно з даними довідок № 526 від 23 липня 2019 року та № 560 від 05 серпня 2019 року, виданих виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області, [PERSON] проживала разом з [PERSON] в одному будинку за адресою: [ADDRESS] , та здійснювала за ним догляд, як за таким, що не може пересуватися, до дня його смерті [INFO] , похоронила його за власні кошти (а.с.15, 17). Відповідно до даних довідки сімейного лікаря Владиславської амбулаторії загальної практики сімейної медецини [PERSON] від 13 серпня 2019 року, [PERSON] , що проживав за адресою [ADDRESS] , за станом здоров?я потребував постійного стороннього догляду та постійного нагляду (а.с. 18). Відповідно до даних медичних виписок сімейного лікаря Владиславської амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON] , ним проводився огляд [PERSON] 16 вересня 2018 року, 22 грудня 2018 року, 23 січня 2019 року за зверненням племінниці [PERSON] . Виписки містять перелік діагностованих у [PERSON] хвороб та призначення щодо лікування (а.с.19-21). За даними накладної № 14 від 24 січня 2019 року, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] понесла витрати на придбання необхідних для поховання предметів на суму дві тисячі дев?ятсот сім грн. (а.с.22). Також встановлені судом обставини підтверджуються показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Допитана в судовому засіданні як свідок, [PERSON] по суті справи показала, що проживає за адресою [ADDRESS] та є сусідкою позивачки [PERSON] . Може засвідчити, що позивач [PERSON] являлася племінницею померлого [PERSON] , який проживав у неї протягом останніх чотирьох років перед смертю. [PERSON] хворів, останні два місяці перед смертю був прикований до ліжка, потребував постійного догляду та не був здатен обслуговувати себе самостійно. Саме позивачка здійснювала за ним догляд, годувала його, купувала необхідні ліки, предмети гігієни для лежачих людей. За проханням позивача вона допомагала їй у догляді за дядьком, зокрема годувала його, коли позивач була на роботі. Після смерті [PERSON] , саме позивач організовувала його поховання, несла витрати по його похованню. Стверджує, що з відповідачкою [PERSON] померлий [PERSON] не проживав близько 18 років. Відповідач ніякої участі у догляді за [PERSON] не приймала, жодного разу його хворого не відвідувала, матеріальної допомоги на лікування та поховання не надавала. Їй відомо, що позивач [PERSON] зверталася до відповідача [PERSON] , оскільки знала, що вона є його дружиною, з проханням допомогти у догляді за дядьком. Також свідок підтвердила, що сама неодноразово в розмові з [PERSON] говорила їй, щоб вона допомогла [PERSON] з доглядом та утриманням [PERSON] . Проте відповідач [PERSON] відповідала, що не має ніякого відношення до нього. Свідок [PERSON] показала, що проживає по [ADDRESS] . Останні роки позивач [PERSON] здійснювала догляд за своїм дядьком [PERSON] . Він проживав разом з нею у будинку, хворів і потребував догляду. Протягом останніх двох місяців перед смертю він був прикутий до ліжка, потребував стороннього догляду, оскільки не був здатен до самообслуговування. Зазначила, що їй відомо, що що відповідач перебувала у шлюбі з [PERSON] , проте разом вони не проживали вже багато років. Пояснила, що сама вказувала відповідачу [PERSON] на те, що вона мала б, як дружина, допомогти позивачу здійснювати догляд за дядьком. Проте відповідач відповідала, що їй це не потрібно. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] по суті справи пояснив, що проживає по [ADDRESS] . З позивачкою [PERSON] знайомий, оскільки є її сусідом. Відповідачку [PERSON] знає як односельчанку. Повідомив, що позивач проживає у хаті, яка раніше належала батькам її матері та дядька [PERSON] , являється племінницею останнього. Близько чотирьох років перед смертю [PERSON] хворів та проживав у племінниці [PERSON] . Вона здійснювала за ним догляд. А за два-три місяці до смерті [PERSON] за станом здоров?я вже взагалі втратив здатність до самообслуговування, був прикутий до ліжка. Позивач повністю здійснювала догляд за ним, годувала, купувала предмети гігієни, просила сусідку [PERSON] годувати його та доглядати, коли вона на роботі. За показаннями свідка [PERSON] , вона проживає в [ADDRESS] та товаришує з позивачкою [PERSON] . Відповідачку [PERSON] знає так як проживають в одному селі. По суті справи пояснила, що [PERSON] був дядьком позивачки, останнім часом перед смертю він дуже хворів, був прикутий до ліжка. Догляд за [PERSON] повністю здійснювала [PERSON] . Вона ж організовувала його поховання, закуповувала все необхідне для поминального обіду в магазині, в якому працює свідок. Щодо відповідачки [PERSON] , то свідок стверджує, що ніколи не бачила, щоб вона відвідувала [PERSON] . Про те, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] дізналася лише в зв?язку з даною справою. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. У статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами частини 5 статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом за рішенням суду, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З огляду на зміст зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Із роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що правило частини п`ятої стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави для висновку про доведеність позовних вимог. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Із пояснень позивача, досліджених письмових матеріалів справи та показань допитаних в судовому засіданні свідків вбачається, що останні місяці життя спадкодавець [PERSON] перебував у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу, у стані, коли йому потрібна була підтримка та допомога. Безпорадність стану [PERSON] та потреба в постійному догляді та допомозі підтверджується даними медичних документів, показами свідків. Допомогу спадкодавцю [PERSON] надавала позивач [PERSON] . Відповідач [PERSON] , будучи дружиною спадкодавця та спадкоємицею першої черги, достовірно знала про свій обов?язок надавати допомогу та піклуватися про [PERSON] . Також відповідачу [PERSON] було достовірно відомо про хворобу та безпорадний стан [PERSON] . Проте на звернення [PERSON] та односельців щодо необхідності здійснення догляду за ним [PERSON] , надання йому допомоги не реагувала, свідомо ухилялася від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Посилання відповідача у відзиві на незадовільний стан здоров?я є недоведеними відповідачем, оскільки додані відповідачем до відзиву копії медичних документів не підтверджують її фізичну чи матеріальну неспроможність здійснювати догляд за іншою особою, в тому числі за [PERSON] . Інших доказів, які б спростовували обставини відсутності догляду або неспроможності надання такого догляду з боку відповідача за [PERSON] , суду надано не було. Таким чином, ухилення [PERSON] від догляду за спадкодавцем [PERSON] пов`язане з винною її поведінкою, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. А тому обставини вчинення відповідачем умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, в зв?язку з чим вона повинна бути усунена від права на спадкування за законом, судом вважаються доведеними. Висновки за результатами розгляду Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. На підставі зібраних, досліджених ьв судовому засіданні та оцінених доказів, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] підлягає усуненню від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. Вказані витрати підтверджені документально та, згідно з правилами статті 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved