Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтував тим, що він є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Власником іншої Ѕ частини вказаної квартири є [PERSON] . За згодою позивача в квартирі був зареєстрований знайомий [PERSON] - [PERSON] . Незважаючи на це, [PERSON] фактично жодного дня не проживав в квартирі та на даний час його місце проживання невідоме. Відповідач не сплачує вартість житлово-комунальних послуг, участі в утриманні житла не приймає, його особистих речей в квартирі немає. Тому [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.25-26). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит в якості свідка [PERSON] (а.с.37-38). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.38). ІІІ. Ставлення сторін до пред`явленого позову. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Про поважні причини, які перешкодили йому з`явитися у судове засідання, суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання також не з`явилась та свої пояснення щодо пред`явленого позову не надала. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 07 березня 2017 року, посвідченого Хміль Т.М., приватним нотаріусом Бориспільської міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №470 (а.с.19-22) та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 березня 2017 року (а.с.23). В даній квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] дана обставина підтверджується відомостями з реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області (а.с.11). V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 та ч.1 ст.391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами й несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина, їхні діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із ним і ведуть спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права й обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно з ч.4 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. За змістом акту обстеження житлово-побутових умов від 18 березня 2021 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Київської області Хамракуловим Р.Р., вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є соціальним працівником, тому відвідує позивача більше двох років та надає йому допомогу. Відвідує позивача двічі на тиждень. Іншого співвласника квартири та відповідача свідок не знає і ніколи не бачила. Разом з цим судом критично оцінюється вищевказаний акт обстеження житлово-побутових умов в якості належного та допустимого доказу. Зважаючи на те, що зі змісту вказаного акту неможливо встановити протягом якого строку відповідач дійсно не проживає в квартирі [ADDRESS] . На переконання суду показання допитаної у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] є недостатніми, у розумінні ст.80 ЦПК України, для того, щоб суд погодився з доводами позивача стосовно факту відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання. В силу вимог ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України саме на позивача покладений обов`язок з доведення факту відсутності відповідача понад встановлені ст.71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Вказана обставина позивачем не доведена належними та допустимими доказами. Крім цього, як пояснив позивач в ході судового розгляду цивільної справи, [PERSON] є співмешканцем [PERSON] , тобто іншого співвласника квартири. Саме тому позивач надав свій дозвіл на вселення відповідача до квартири. У зв`язку з викладеним, у випадку задоволення позовних вимог позивача це може призвести до порушення прав третьої особи у справі, тобто [PERSON] . Оскільки визнавши відповідача таким, що втратив право на проживання у спірній квартирі може виникнути спір про порушення прав третьої особи [PERSON] на право проживати з чоловіком (співмешканцем) у власній квартирі, що свідчитиме, в тому числі про порушення права відповідача на право проживати з дружиною як члена сім`ї. З огляду на це, суд вважає, що в задоволенні пред`явленого [PERSON] позову слід відмовити. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 908 гривень. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених ним судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed