Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Керівник Синельниківської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми та в силу свого віку не можуть самостійно захистити своє невизнане право бути власником нерухомого майна, а саме 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 6,890 га, розташованої на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері. Синельниківською місцевою прокуратурою за результатами опрацювання інформації Синельниківської міської ради щодо стану законності у сфері забезпечення майнових прав дітей пільгових категорій, що потребують особливої уваги з боку держави, виявлено факт порушення майнових прав неповнолітньої [PERSON], яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а також факт порушення майнових прав малолітньої дитини-сироти [PERSON]. Неповнолітня [PERSON] народилася 07.10.1998 року у с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження (серія І-КИ № 018427), в якому її батьками вказано: батько - [PERSON], а матірю - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження відділу реєстрації актів цивільного стану виконкому Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 04.11.1998 року зроблено відповідний запис за № 12 про народження. [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав щодо [PERSON] відповідно до рішення Павлоградського міськрайсуду від 03.02.2006 року та згідно із рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради №932 від 09.11.2011 вона набула статус дитини, позбавленої батьківського піклування та була влаштована під опіку бабусі [PERSON] Малолітня [PERSON] народилася 13.12.2007 року у м. Павлограді Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження (видане повторно, серія І КИ № 459243), в якому її батьками вказано [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлоград реєстраційної служби Павлоградського МРУЮ Дніпропетровської області 02.01.2008 року зроблено відповідний запис № 05 про народження. Також, [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серія VIІ КИ № 308410, виданого 14.12.1993 року Павлоградським міським відділом ЗАГСу. [PERSON] померла 13.03.2013 року, про що в Книзі реєстрації смертей 14.03.2013 року зроблено відповідний актовий запис за №323 (свідоцтво про смерть серії I-КИ № 511734). На момент смерті [PERSON] була прописана та проживала за адресою: [INFO] разом із дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою головою ЖБК №19 «Хімік» від 23.02.2016 року. За життя [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.04.2012 року на приватизовану земельну ділянку, розташовану на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області загальною площею 6,890 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала [PERSON], який помер 06.08.2010 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 120879, виданого 24.04.2001 на підставі рішення 14 сесії ІІ скликання Михайлівської сільської ради народних депутатів № 96 від 05.07.2000 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на усі права та обов'язки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після смерті матері [PERSON], [INFO], рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 17.10.2014 року №661 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а відповідно до розпорядження голови Синельниківської РДА № Р-310/0/115-15 від 04.11.2015 року «Про призначення піклування над неповнолітньою [PERSON], 07.10.1998 р.н.» її піклувальником призначено [PERSON]. Також, після смерті матері малолітню [PERSON] поставлено на первинний облік у службі у справах дітей Павлоградської міської ради та надано статус дитини-сироти. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 623 від 09.10.2013 року «Про призначення опіки над малолітньою дитиною» опікуном малолітньої призначено [PERSON]. З метою реалізації спадкових прав неповнолітніх піклувальник [PERSON] та опікун [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а також до нотаріуса звернувся повнолітній син спадкодавця [PERSON] Однак [PERSON] за життя не зареєструвала право власності у відповідному відділі земельних ресурсів до 31.12.2012 року та після 31.12.2012 року не зареєструвала свідоцтво про право на спадщину у Державній реєстраційній службі Синельниківського району, що стало підставою для відмови державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку від 18.03.2016 року за вихідним № 930/02-14. З цих підстав прокурор Синельниківської місцевої прокуратури просить суд визнати за неповнолітньою [PERSON], [INFO], та малолітньою [PERSON] Крістіною Володимирівною, [INFO], права та обовязки спадкодавця за кожною на 1/3 частину земельної ділянки від загальної площі 6,890 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михайлівської сільської ради, Синельниківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 13.03.2013 року, з правом\~\~реєстрації права власності на 1/3 частину вказаної земельної ділянки за\~\~[PERSON] та [PERSON] Крістіною Володимирівною. У відкритому судовому засіданні прокурор Третьяков А.Ю. позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON] є спадкоємцями зазначеного вище майна і в силу свого віку вважаються такими, що прийняли спадщину, однак їх опікуну не вжили належних заходів щодо визнання за дітьми права власності на спадкове майно і цим порушуються майнові права неповнолітніх дітей, також просив стягнути судовий збір з відповідача. Представник відповідача- територіальної громади с.Михайлівка в особі Михайлівської сільської ради Синельниківського району [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечуючи лише в частині стягнення судового збору. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Законні представники неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вжили всіх заходів щодо захисту майнових прав дітей, які перебувають під їх опікою, звернувшись в їх інтересах до нотаріуса, але за відсутності коштів після нотаріальної відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину не змогли звернутися до суду. Представник третьої особи органу опіки та піклування Синельниківської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала Третя особа- орган опіки та піклування Павлоградської міської ради надали суду заяву, згідно якої просять розглянути справу без їх участі, заперечень до позову не мають. Треті особи- нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори та управління Держгеокадастру у Синельниківському районі в судове засідання не зявилась по невідомій суду причині. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Неповнолітня [PERSON] народилася 07.10.1998 року у с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження (серія І-КИ № 018427), в якому її батьками вказано: батько - [PERSON], а матірю - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження відділу реєстрації актів цивільного стану виконкому Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 04.11.1998 року зроблено відповідний запис за № 12 про народження. [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав щодо [PERSON] відповідно до рішення Павлоградського міськрайсуду від 03.02.2006 року та згідно із рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради №932 від 09.11.2011 вона набула статус дитини, позбавленої батьківського піклування та була влаштована під опіку бабусі [PERSON] Малолітня [PERSON] народилася 13.12.2007 року у м. Павлограді Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження (видане повторно, серія І КИ № 459243), в якому її батьками вказано [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлоград реєстраційної служби Павлоградського МРУЮ Дніпропетровської області 02.01.2008 року зроблено відповідний запис № 05 про народження. Згідно свідоцтва про смерть серії I-КИ № 511734 [PERSON] померла 13.03.2013 року, про що в Книзі реєстрації смертей 14.03.2013 року зроблено відповідний актовий запис за №323. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.04.2012 року [PERSON] набула право власності на приватизовану земельну ділянку, розташовану на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області загальною площею 6,890 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи та повідомлення державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 18.03.2016 року [PERSON] як опікун малолітньої [PERSON], [PERSON] та [PERSON] своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але надати свідоцтво про право на спадщину неможливо у звязку з тим, що за свого життя [PERSON] не зареєструвала свідоцтво про право на спадщину у Державній реєстраційній службі Синельниківського району та не отримала відповідний [PERSON] про державну реєстрацію в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст..1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст..182 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Статтею 1218\~ЦК\~України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на квартиру, житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Як було встановлено в судовому засіданні спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В силу свого віку [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері. Повнолітній син померлої [PERSON] - [PERSON] також у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області загальною площею 6,890 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але право власності не зареєструвала, до її спадкоємців переходить право спадкодавця на отримання у власність вказаної земельної ділянки. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Враховуючи, що законні представники дитини-сироти [PERSON] та дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON], неналежним чином здійснюють захист прав дітей, які фактично прийняли спадщину та є спадкоємцями першої черги, проте оформити її належним чином не має можливості з обєктивних причин, то існують підстави для представництва прокурором їх інтересів в суді, відповідно до вимог ст. 121 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судову витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved