Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці серпня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що з 01 вересня 2018 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . На даний час сторони проживають окремо, при цьому малолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, інших видів доходу немає, крім соціальної виплати. В той час як [PERSON] працює провідним спеціалістом в АТ «ОТП Банк» має достатню заробітну плату та може надавати матеріальну допомогу дружині. Тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі ј частки від всіх видів його заробітку щомісячно та до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.13). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.92). ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач надав до суду заяву відзив на позову заяву, яким просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] . В обґрунтування відзиву вказав на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази того, що позивач має складне матеріальне становище. Зважаючи на те, що позивач отримує щомісячну державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень, а також отримує аліменти на утримання дочки у розмірі 25% розміру його доходу. Тому дохід позивача перевищує розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Крім цього, у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Оскільки, він щомісячно надає допомогу на утримання батька [PERSON] , який є інвалідом ІІ групи та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, а також має ряд важких захворювань: гіпертонічну хворобу ІІ ст., діабет ІІ типу, нефропатію. Розмір щомісячної допомоги на утримання батька становить ј частку від його заробітку. Тому розмір утримань із заробітної плати відповідача у вигляді допомоги батьку-інваліду та аліментів на утримання малолітньої дочки складає 50% від його доходу після вирахування обов`язкових податків та зборів (а.с.35-38). Представник позивача [PERSON] надала відповідь на відзив, яким вказала, що [PERSON] самостійно без будь-якої фізичної, моральної та матеріальної допомоги відповідача здійснює утримання та виховання малолітньої дочки на грошові кошти, які отримує від держави та допомоги від батьків. Станом на 28 січня 2020 року [PERSON] отримала від відповідача аліменти на дитину в сумі 12000 гривень за вересень та 12000 гривень за жовтень. Вказані грошові кошти були отримані [PERSON] після звернення до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач працює провідним аналітиком комп`ютерних систем в АТ «ОТП Банк» та має достатню заробітну плату. Тому з метою уникнення сплати аліментів на утримання дружини відповідач звернувся за місцем роботи з заявою про стягнення з нього матеріальної допомоги на утримання батька з листопада 2019 року, до цього така допомога ніколи не надавалась. Більше того розмір доходу батька відповідача за 2019 рік згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій є достатнім для власного повного утримання та не потребує допомоги від сина. Доводи відповідача про тяжку хворобу батька є також необґрунтованими, зважаючи на те, що до жовтня 2019 року він працював начальником зміни ВКВПБ САБ ДП МА «Бориспіль». У зв`язку з цим, представник позивача [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.52-56). IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що з 01 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4) та копією свідоцтва про народження, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.5). Сторони по справі проживають окремо. При цьому малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина визнана сторонами по справі, тому за правилами ч.1 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає. Спірні правовідносини, що регулюються гл.9 «Права та обов`язки подружжя по утриманню» СК України. V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно ч.2 та ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За змістом ч.1 ч.2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] працює на посаді провідного аналітика комп`ютерних систем АТ «ОТП Банк». Розмір його заробітної плати за листопад-грудень 2019 року склав 164088 гривень 71 копійок, за період листопад 2019 - червень 2020 року - 551970 гривень 14 копійок (а.с.40,109). Тому суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що [PERSON] має стабільний дохід. Разом з цим, на підставі судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 серпня 2019 року, до дня досягнення дитиною повноліття. Крім цього, на утриманні відповідача перебуває його батько [PERSON] , який має статус інваліда ІІ групи та особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (а.с.41,42). На підставі особисто поданої [PERSON] заяви за місцем його роботи здійснюється відрахування у розмірі 1/4 частини з заробітної плати на утримання батька [PERSON] . Дана обставина підтверджується довідкою АТ «ОТП Банк» з відміткою про добровільну сплату аліментів згідно заяви (а.с.40). За твердженням відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б підтверджували те, що позивач має складне матеріальне становище. Оскільки, [PERSON] щомісячно отримує державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень, а також аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу). Тому розмір доходу [PERSON] перевищує розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. З вказаними твердженнями суд не погоджується, зважаючи на те, що за змістом ч.4 ст. 84 СК України, право дружини на утримання не залежить від її матеріального становища. З огляду на це, обставина щодо матеріального становища позивача не входить до предмета доказування у даній цивільній справі. До того ж суд звертає увагу на положення ч.1 та ч.2 ст.179 СК України, за змістом якого аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Тому аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , які сплачуються [PERSON] на користь [PERSON] , не є її доходом та не може свідчити про її матеріальне становище. Оцінюючи доводи відповідача стосовно того, що у випадку стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, розмір утримань з його заробітку (доходу) перевищить 75%, що в силу вимог законодавства, яке регулює оплату праці, є неприпустимим. Так, відповідно до ст.128 КЗпП України та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Проте, суд враховує ту обставину, що аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача на утримання його батька [PERSON] стягуються саме з ініціативи платника аліментів, тобто безпосередньо відповідача. За змістом ч.3 ст.187 СК України на підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину. Враховуючи принцип регулювання сімейні правовідносин, закріплений положенням ч.1 ст.10 СК України, зокрема якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). З огляду на це, суд у повній мірі погоджується з доводами представника позивача [PERSON] , щодо того, що обмеження на відрахування з заробітної плати не застосовується у випадку відрахування аліментів поданої за місцем роботи з ініціативи платника аліментів. З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до дня досягнення [PERSON] трирічного віку. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений частково. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 512 гривень 27 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial