Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 22 вересня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті матері [PERSON] . 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку розміром 1.73га, в тому числі: 1.4903га, кадастровий номер земельної ділянки 6125889500:01:001:0003 та 0.2443га, кадастровий номер земельної ділянки 6125889500:01:001:1537, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області. На випадок своєї смерті мати позивача, [PERSON] , зробила розпорядження, згідно якого призначила позивача спадкоємцем всього належного їй майна, де б воно не було та з чого б воно не складалося, склавши заповіт. Як стверджує позивач в позовній заяві, спадщину після смерті матері [PERSON] він прийняв, як такий, що постійно проживав та був зареєстрований з померлою на день смерті. Однак, коли позивач звернувся до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, то отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій і рекомендацію звернутися за захистом своїх прав до суду. Причиною відмови стало те, що у правовстановлюючих документах у написанні ім`я та по-батькові матері є деякі розбіжності, а саме в свідоцтві про народження позивача мати записана як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть та у заповіті вона значиться як « [PERSON] ». На підставі викладеного, позивач просить позов його задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON] , а саме на земельну ділянку. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 12 жовтня 2021 року. 4. Підготовчий розгляд справи, призначений на 12 жовтня 2021 року було відкладено на 08 листопада 2021 року, у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2021 року підготовчий розгляд справи було відкладено на 22 листопада 2021 року у зв`язку із клопотанням позивача про витребування копії спадкової справи в нотаріальній конторі. 6. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю і не заперечував проти визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно після [PERSON] . 7. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 9. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 10. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Новостав, Шумського району, Тернопільської області. 11. Судом встановлено, що померлій [PERSON] належить земельна ділянка розміром 1.73га, що розташована на території Шумбарської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається із двох земельних ділянок: 1.49га, кадастровий номер земельної ділянки 6125889500:01:001:0003 та 0,24га, кадастровий номер земельної ділянки 6125889500:01:001:1537, яка передана [PERSON] у приватну власність на підставі рішення ІХ сесії 23 скликання Шумбарської сільської ради народних депутатів від 21 квітня 2000 року, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ТР (без номерний). 12. Відповідно до заповіту, посвідченого 20.11.2020р. в.о. старости сіл Шумбар і Новостав Шумської міської ради Шумського району Тернопільської області Іванчук Л.А. вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON] . 13. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шумбарською сільською радою Шумського рай бюро ЗАГС Тернопільської області слідує, що [PERSON] народився [INFO] в с. Новостав, Шумського району, Тернопільської області, в графі «батьки» вказано [PERSON] та [PERSON] . 14. Відповідно до довідки № 279 від 16.09.2021р., виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею до дня смерті проживали та були зареєстровані син [PERSON] та чоловік [PERSON] . 15. Актом обстеження № 280 від 16.09.2021р., виданим Шумською міською радою Тернопільської області, складеним комісією в складі старости [PERSON] , сусідів [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] проживав разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , доглянув її до смерті, вів спільне господарство, здійснив поховання. За свідченням сусідів: [PERSON] та [PERSON] - то одна і та сама особа. 16. Довідкою № 281 від 16.09.2021р., виданою Шумською міською радою Тернопільською радою підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , то одна і та сама особа, і являється матір`ю [PERSON] . 17. Згідно із листом № 296/01-16 від 15.09.2021 приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. «Про роз`яснення щодо порядку спадкування» вбачається, що у правовстановлюючих документах існують розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть померла вказана як « [PERSON] », а в свідоцтві про народження позивача мати значиться як « [PERSON] ». Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена. Так, із оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи № 48/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що відповідач [PERSON] 29 березня 2021 року звернувся із заявою, в якій відмовляється від прийняття спадщини на майно, що залишилося після смерті своєї дружини [PERSON] , свідоцтво на частку в спільному майні подружжя він отримувати не бажає і зазначає, що крім нього є спадкоємець за законом [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. 18. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 19. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 20. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. 21. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 22. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 23. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 24. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 25. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 26. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 27. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 28. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 29. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 30. Згідно із ч.ч. 1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 31. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 32. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 33. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 34. Відповідно до п.15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. 35. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 36. Згідно з пунктом г) частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. 37. Захист прав власності громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України. 38. За вимогами ст . 328 ЦК України , право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. 39. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. 40. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. 41. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. 42. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. 43. Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавиці своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Враховуючи те, що позивач оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав існування розбіжностей в написанні ім`я та по батькові спадкодавці; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. 44. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 45. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 46. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 47. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 48. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 49. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 50. Позивачем при подачі позову було сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, які він, в разі задоволення позову, просить не стягувати з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved