Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Комунальне підприємство «Галицьке Подільського району міста Києва» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що буд. [ADDRESS] відповідно до договору про надання функцій з утримання житлових будинків і прибудинкових територій від 01.03.2008 р. обслуговує позивач та надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання, водовідведення, центрального опалення тощо. У відповідності до договору купівлі-продажу від 22.12.2000 р. власником квартири [ADDRESS] є відповідач. У відповідності до довідки форми № 3 в даній квартирі ніхто не зареєстрований. За період з 01.12.2011 р. по 01.09.2014 р. в даній квартирі наявна заборгованість у розмірі 23 276,02 грн. Позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, однак, Подільським районним судом м. Києва було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки з заяви вбачається спір про право, у зв'язку з чим, просив стягнути суму боргу за житлово-комунальні послуги з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Як встановлено судом, відповідно до договору про надання функцій з утримання житлових будинків і прибудинкових територій від 01.03.2008 р., позивач надає послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових території будинку [ADDRESS] (а.с. 16 - 19). У відповідності до договору купівлі-продажу від 22.12.2000 р. власником квартири [ADDRESS] є відповідач (а.с. 10). У відповідності до довідки форми № 3 в даній квартирі ніхто не зареєстрований (а.с. 8). 01.08.2014 р. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки з заяви вбачається спір про право (а.с. 11). Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 23 276 грн. 02 коп. (а.с. 35 - 36) Позивач на обґрунтування розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги послався на акт від 09.12.2011 р., складеного комісією КП «Галицьке», згідно якого в квартирі [ADDRESS] проживає 4 (чотири) особи (а.с. 43). Оскільки, між сторонами договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладено не було, згідно наданої до суду довідки форми № 3 в даній квартирі ніхто не зареєстрований, факт проживання у вищезазначеній квартирі, як станом на 09.12.2011 р., так і станом на час розгляду справи в суді, чотирьох осіб, відповідачем заперечується, з даним актом ні відповідача, ні інших осіб, проживання яких в [ADDRESS], зафіксовано а даному акті, не ознайомлено. А відтак, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для нарахування заборгованості за житлово - комунальні послуги на чотирьох осіб, оскільки у відповідності до п. 21 Постанови КМ України від 21.07.2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за надані послуги справляється з розрахунку на одну особу. Розрахунок суми боргу проводився з урахуванням відповідних тарифів, встановлених нормативними актами, спеціалізованою комп'ютерною програмою, яка надає підсумкові нарахування до сплати, вказує розмір внесеного платежу та залишок сукупного боргу по поточних комунальних нарахуваннях й сум за договором реструктуризації. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням. Положення ст. ст. 66 - 68 ЖК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов'язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. На основі з'ясованих обставин справи, на які послалася представник відповідача, як на підставу своїх заперечень, суд приходить до висновку, що заперечення представника відповідача в іншій частині, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин, на основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та на основі здійснених судом розрахунків в частині нарахування за надані послуги гарячого водопостачання, воводідведення гарячого водопостачання та холодного водопостачання з розрахунку на одну особу, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово - комунальні послуги у розмірі 15 656 гривень 12 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial