Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, у розмірі 27231 гривня 48 копійок. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 листопада 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ Daewoo», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті вказаної ДТП завдані матеріальні збитки, оскільки були пошкоджені транспортні засоби. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2014 року та постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року відповідача [PERSON] та водія [PERSON] визнано винними у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. У водія [PERSON] на момент ДТП був чинний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у відповідача [PERSON] такий поліс був відсутній. Отже, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, не була застрахована. Оскільки [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, [PERSON] звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної йому у вищезазначеній ДТП. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб автомобіль «Mitsubishi», державний номерний знак [NUMBER],склав 54462,96 гривень. Оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальну шкоду не відшкодував, у зв'язку з настанням страхового випадку, позивач здійснив виплату [PERSON] у розмірі 50000 гривень. В подальшому, після отримання копій постанов суду, що підтверджують спільну вину учасників ДТП, позивач звернувся до [PERSON] з проханням повернути частину безпідставно отриманих коштів у розмірі 22278,52 грн., оскільки останні повинні нести відповідальність в рівних частинах, тобто в розмірі 50% від суми завданих збитків кожний, а тому [PERSON] мав би отримати від позивача відшкодування в розмірі 27231,48 грн. замість виплачених йому 50000 грн. Отже, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу, становить 27231, 48 грн. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутністю суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Як вбачається зі змісту постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2014 року, 08 листопада 2013 року о 16 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем Мітсубісі, держномер [NUMBER], по пр. Гагаріна в районі перехрестя вул. Кірова в м. Харкові відповідно до дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Шкода, держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, водій [PERSON] своїми діями порушив п. 12.3 ПДР України. В свою чергу [PERSON] 08 листопада 2013 року о 16 годині 40 хвили, керуючи автомобілем Шкода, держномер [NUMBER], по пр. Гагаріна, на перехресті з вул. Кірова в м. Харкові, при виконанні повороту ліворуч не надав дорогу автомобілю Мітсубісі, держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, та допустив з ним зіткнення, після чого зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], у зв'язку з чим заподіяна матеріальна шкода, подій [PERSON] порушив п.16.6 ПДР України. Зазначеною постановою провадження по адміністративному матеріалу у відношенні [PERSON] та [PERSON] про притягнення їх до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, закрито в зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою апеляційного суду Харківської області від 18 листопада 2014 року постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] та [PERSON] залишено без змін. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08 листопада 2013 року, транспортний засіб Mitsubisha Lancer, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], зазнав механічних пошкоджень. Шкоду майну [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08 листопада 2013 року завдано з його спільної вини з відповідачем [PERSON] Згідно звіту №29/01/2014 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 29 січня 2014 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобілю Mitsubisha Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 105087,80 гривень. За звітом № 44/01-2014 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 31 січня 2014 року вартість утилізації автомобілю Mitsubisha Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] складає 50627,84 гривень. Отже, відповідно до вимог п.30.2 ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріальний збиток , що завданий власнику автомобіля Mitsubisha Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], становить 54462,96 гривень (105087,80 гривень - 50627,87 гривень). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до п.п. «а», п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, 21 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 05 березня 2014 року позивачем виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 50000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5580 від 05 березня 2014 року та довідкою Моторного (транспортного) страхового бюро України № 1 від 17 лютого 2014 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Разом з тим, з огляду на спільну вину [PERSON] та [PERSON], [PERSON] повино було виплачене страхове відшкодування у розмірі 27231,48 гривень. Отже витрати позивача в даному випадку становлять 27231, 48 грн. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Станом на час розгляду справи відповідачем [PERSON] відшкодування сплаченої позивачем суми не відбулося. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved