Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Наприкінці травня 2020 року виконавчий комітет Рогозівської сільської ради Бориспільського району як орган опіки та піклування звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вихованням сина не займається, зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що полягає в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток сина. Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. З 15 квітня 2019 року неповнолітній [PERSON] вилучений у матері у зв`язку з умовами, що загрожують життю і здоров`ю та поміщений до дитячого відділення КНП БРР Київської області «ББЛІЛ». При цьому, матір долею, життям та здоров`ям сина не цікавиться та не відвідує. Вказані обставини свідчать про ухилення [PERSON] від виховання сина та нехтування нею батьківськими обов`язками. Тому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Крім цього, позивач також просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення ним повноліття. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.31-32). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.41). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2020 року, занесеної до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився та свої пояснення щодо позову не надав. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.21). При цьому, відомості про батька записані за вказівкою матері на підставі ч.1 ст.135 СК України, згідно копій Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька (а.с.7). На підставі рішення виконавчого комітету Глибоцької сільської ради Бориспільського району від 15 квітня 2019 року неповнолітній [PERSON] вилучений у матері [PERSON] у зв`язку з тим, що в сім`ї склались умови, що загрожують життю і здоров`ю дитини та поміщений до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» (а.с.8,10). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» розділу ІІ СК України. V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права щодо позбавлення батьківських прав. За змістом ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ч.1 ст.12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з частинами першою-четвертою ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України матір може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. б. норми матеріального права щодо стягнення аліментів. Згідно з положенням ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За змістом положення ч.3 ст.166, а також ч.3 ст.193 цього Кодексу якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. в. норми процесуального права. За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо позбавлення батьківських прав відповідача. За змістом акту КОЦСПРД «Сезенків» №101 від 27 лютого 2020 року про відвідування малолітнього вихованця [PERSON] з 24 травня 2019 року та станом на 27 лютого 2020 року [PERSON] двічі приїжджала до дитини: 13 жовтня 2019 року та 31 жовтня 2019 року . Мати спілкувалась з сином за допомогою телефонного зв`язку. Мати не надавала ніякої матеріальної допомоги, письмових запитів на адресу закладу не надсилала (а.с.13). За змістом акту обстеження умов проживання [PERSON] від 15 квітня 2019 року (а.с.6) встановлено, що в кімнаті прибрано, постіль заслана, але має несвіжий вигляд та неприємний запах. В кімнаті відчутно запах алкоголю, продукти харчування відсутні. В період з 09 по 15 квітня 2019 року [PERSON] проживав в класного керівника. Дитина хотіла взяти з собою теплі речі, але вони виявились всі брудні. Згідно рішення виконавчого комітету Рогозівської сільської ради Бориспільського району №5 від 03 лютого 2020 року визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] (а.с.20). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Бориспільської районної державної адміністрації Київської області ради від 21 лютого 2020 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина. Оскільки, [PERSON] разом з сином перебувала під соціальним супроводом центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді та отримувала відповідні послуги по забезпеченню потреб сім`ї. Проте, мати хлопчика не приділяє достатньої уваги вихованню та розвитку дитини [PERSON] зловживає спиртними напоями, не проявляє до дитини належної уваги (а.с.15). Оскільки, відповідач ухиляється від виконання обов`язку по вихованню неповнолітнього сина її належить позбавити батьківських прав відносно нього. б. щодо стягнення аліментів. Встановлено, що позовна вимога про стягнення аліментів є похідною від вимоги про позбавлення батьківських прав. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні неповнолітнього сина. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що в матеріалах цивільної справи відсутні відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на її утриманні перебувають інші діти, непрацездатні батьки. Тому, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до дня досягнення дитиною повноліття. Аліменти слід перераховувати на поточний рахунок, відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я [PERSON] VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред`явленні позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. Пред`явлений позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь виконавчого комітету Рогозівської сільської ради Бориспільського району слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок. Разом з цим, при пред`явленні позову позивач не сплатив судовий збір, оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved