Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 09 лютого 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 25.07.2016 року рішенням Малинського районного суду Житомирської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Дітей залишено проживати з матір`ю.На даний час діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач працює, отримує постійний дохід, але не дбає про дітей та не надає достатніх коштів на їх утримання. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення [PERSON] повноліття, та продовжити стягнення аліментів щомісячно на утримання [PERSON] в розмірі 2500 грн до досягнення донькою повноліття. Процесуальні дії у справі 12.10.2020 позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою від 15.10.2020 позов було залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків. На виконання вказаної ухвали позивачем усунуто недоліки, про що подано заяву від 06.11.2020. Ухвалою від 25.11.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.12.2020, 13.01.2021 до канцелярії суду від позивача надійшли заяви, в яких зазначено, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, просить проводити розгляд справи без її участі, проти заочного рішення суду не заперечує. 18.01.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява, в якій він просив відкласти розгляд справи, оскільки позовну заяву отримав тільки 18.01.2021, а тому йому необхідний час для ознайомлення з позов, отримання правової допомоги та подачі відзиву. 27.01.2021 до канцелярії суду надійшов відзив на позов. Доводи відповідача У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позов визнає частково, а саме в частині необхідності сплати аліментів на утримання спільних з позивачем дітей, при цьому не визнає розмір аліментів, який просить стягувати позивач. Просить призначити аліменти в розмірі 1197, 50 грн щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, саме такий розмір відповідає прожитковому мінімуму для дітей такого віку, встановлений Законом України «Про державний бюджет 2021 рік». В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що займається підприємницькою діяльністю лише рік, за цей час отримав 27450 грн доходу, має хронічне захворювання (нейродерматит дифузний), яке потребує постійного лікування медичними препаратами. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві, підтримує позицію позивача щодо визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлені судом обставини Відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 25.07.2016, яке набрало законної сили 05.08.2016, шлюб між сторонами, зареєстрований 09 лютого 2008 року, розірваний; визначено дітей залишити проживати з матір`ю (а.с.4). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягу № 2006503400018 з реєстру платників єдиного податку відповідач є фізичною особою-підприємцем, займається роздрібною торгівлею з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами за адресою [ADDRESS] . Відповідно до податкової декларації платника ЄП - ФОП [PERSON] за податковий 2020 рік мав обсяг доходу відповідно до ст. 292 глави І розділу XIV Податкового кодексу України - 27450 грн. Консультативним висновком спеціаліста - лікаря дерматолога від 16.01.2021 [PERSON] встановлено діагноз нейродерматит дифузний та призначено лікування. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина першастатті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова КЦС ВС від 11.03. 2020 у справі № 759/10277/18). Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Таким чином, оскільки діти сторін проживають разом з матір`ю, а відповідач є їхнім батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своїх дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Суд вважає необґрунтованим та недоведеними з боку позивача розмір аліментів у сумі 5000 грн, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу їхніх прав та обов`язків. Отже, визначаючи до стягнення з батька на утримання дітей аліменти у розмірі 5000 гривень, позивач повинна мати готовність та довести свою можливість виділяти на забезпечення доньок таку ж суму щомісячно, чого позивачем зроблено не було. Натомість відповідач надав докази про розмір доходів та стан здоров`я, які суд враховує при визначені розміру аліментів. Проаналізувавши добуті докази в їх сукупності, суд вважає наявними підстави відповідно до ч.1 ст.184 СК України для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільних дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, тобто по 1500 грн на кожну дитину, починаючи з дня подання позову, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial