Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Керівник Бориспільської місцевої прокуратури Київської області Головка Л. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 04 травня 2019 року близько 21 години 00 хвилин, обвинувачений [PERSON] , перебував на території біля будівлі магазину-бару «Подолянка», яке розташоване в с. Любомирівка, вул. Київська, 33, Згурівського району Київської області , де у нього виник конфлікт з потерпілим [PERSON] на грунті неприязних відносин до останнього. Під час даного конфлікту у обвинуваченого [PERSON] виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] . Реалізуючи вказаний злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання від них наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, обвинувачений [PERSON] , перебуваючи за вищевказаною адресою, наніс потерпілому [PERSON] один удар прикладом пневматичної рушниці по голові, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани на потиличній ділянці голови. Згідно висновку експерта № 27/д від 23.05.2019 року виявлене у [PERSON] вищевказане тілесне ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Своїми діями обвинувачений [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 12.06.2019 року кримінальне провадження № 12019110170000029 від 05 травня 2019 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Ухвала суду набрала законної сили 20.06.2019 року. Внаслідок злочину потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, з якими знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Згурівська центральна районна лікарня» в період з 04.05.2019 по 13.05.2019 року. На його лікування КНП «Згурівська центральна районна лікарня» Згурівської районної ради було витрачено кошти в сумі 2176,27 грн. Враховуючи вищевикладене, прокурор просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Згурівської районної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 2176,27 грн. В судовому засіданні прокурор Згурівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Худякова М.Ю. позовні вимоги підтримала повністю. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, направили до суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] своїй письмовій заяві позовні вимоги визнав повністю. Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд визнав можливим проводити розгляд справи за даної явки учасників справи, прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Дослідженими письмовим доказами по справі встановлено, що внаслідок вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, з якими знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Згурівська центральна районна лікарня» в період з 04.05.2019 по 13.05.2019 року. На його лікування КНП «Згурівська центральна районна лікарня» Згурівської районної ради було витрачено кошти в сумі 2176,27 грн (копія ухвали суду - а.с.11, копії повідомлення про вартість лікування - а.с.8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до положення п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. В силу п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» № 545 від 16.07.1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Згідно із п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» № 545 від 16.07.1993 року визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що КНП «Згурівська центральна районна лікарня» Згурівської районної ради були здійснені витрати на стаціонарне лікування [PERSON] , потерпілого внаслідок злочину вчиненого відповідачем [PERSON] . Відповідач в добровільному порядку кошти витрачені на лікування потерпілого не сплатив, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь Згурівської районної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 2176,27 грн. З огляду на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду із вищевказаним позовом, суд вважає за необхідне на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір за вимогою майнового характеру в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved