Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 27 грудня 2018 року він відповідачу [PERSON] надав грошові кошти в розмірі 9 800 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 262 333,32 грн. станом на 08 квітня 2019 року Після того як він передав грошові кошти відповідачем була написана про це розписка, свідком передання коштів був [PERSON] . До теперішнього часу відповідач так і не повернув грошові кошти. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за розпискою в розмірі 9 800 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 262 333,32 грн. станом на 08 квітня 2019 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає. 27 травня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] була складена розписка (договір позики), згідно якої [PERSON] передав, а відповідач [PERSON] отримав від нього грошові кошти в розмірі 9 800 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 262 333,32 грн. станом на 08 квітня 2019 року, які зобов`язаний повернути 31 березня 2019 року, що підтверджується розпискою (договором позики) від 27 грудня 2018 року (а.с.3). Так, відповідач свої зобов`язання не виконав та до теперішнього часу борг не повернув позивачу [PERSON] . Застосовані норми права Частина 1 ст. 84 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, в судовому засіданні встановлено, що договір позики (розписка) між сторонами є укладеним 27 грудня 2018 року, а саме з часу передачі позивачем відповідачу грошей в розмірі 9 800 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 262 333,32 грн. станом на 08 квітня 2019 року. Щодо судових витрат У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. з відповідача, що документально підтверджено. На підставі викладеного та

Outcome: approved