Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

КП «Кривбасводоканал» звернулося до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із указаним позовом, у якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 17760,70 грн, 3% річних у розмірі 447,47 грн, 1698,89 грн втрат від інфляційних процесів, та судові витрати у розмірі 1 921 грн. Ухвалою судді від 24.03.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.05.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] в якому зазначено, що позовні вимоги вона не визнає, оскільки вона не є споживачем послуг позивача, та фактично проживає за іншою адресою та сплачує за спожиті послуги за лічильниками. Ії син - [PERSON] , дійсно зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але фактично не проживає за вказаною адресою більше 15 років, а на теперішній час проживає за кордоном. Крім того зазначила, що її дочка - [PERSON] , також не проживає у вказаній квартирі, а з 2015 року фактично проживає за місцем навчання, та сплачує кошти за оренду житла за місцем проживання. Також зазначила, що позивачем не надано договору між позивачем та відповідачами, а також порушено строк позовної давності. Також до відзиву долучено довідку про те, що відповідач [PERSON] отримала відзив на позовну заяву та підтримує його. Крім того, до відзиву [PERSON] додала клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні з викликом сторін. 02.06.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача заперечував проти викладених доводів відповідача, зазначивши, що позовна давність переривалася у зв`язку із зверненням позивача із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані комунальні послуги за період 01.02.2016 року по 31.12.2018 року. На підставі чого 18.04.2019 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ, який ухвалою цього ж суду від 10.05.2019 року було скасовано за заявою відповідача. Щодо відсутності укладеного між сторонами договору, представник позивача зазначив, що відповідно до ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення договору. Також у відзиві зазначено, що суду не надано жодного доказу про те, що відповідачі фактично не проживають за адресою реєстрації, а з заявою про тимчасове припинення нарахування плати за надання послуг на період тимчасової відсутності жоден із відповідачів до КП «Кривбасводоканал» не звертався. Ухвалою судді від 11.06.2020 року визначено проводити розгляд справи з викликом сторін у судовому засіданні. 16.06.2020 року до суду надійшло заперечення відповідача [PERSON] на відповідь на відзив позивача. У вказаному запереченні відповідач зазначила, що не згодна з позицією позивача щодо переривання строку позовної давності. Також зазначено, що позивачем не доведено того факту, що відповідач є споживачем КП «Кривбасводоканал». Щодо повідомлення позивача про тимчасове проживання відповідачів за іншими адресами, зазначено, що КП «Кривбасводоканал» не приймає жодних заяв доки з ними не укладуть договір, який вона укладати не бажає. Також до заперечень долучено довідку про те, що відповідач [PERSON] отримала заперечення та погоджується з ними. 16.03.2021 року до суду надійшла письмова заява від відповідача [PERSON] , в якій він просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просив застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідок відділу реєстрації місця проживання громадян відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи встановлено, що КП «Кривбасводоканал» забезпечувало постачання холодної води та водовідведення квартири [ADDRESS] , у якій зареєстровані відповідачі. Згідно з п.1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. В силу ст. ст. 633, 634 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі № 6-2951-цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, відповідачі є споживачами послуг з централізованого питного водопостачання холодної води, які надаються КП «Кривбасводоканал» за адресою: [ADDRESS] , на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Відповідачі оплату за отримані послуги не здійснювали, тому згідно розрахунку заборгованості за період з 01.04.2014 по 30.04.2019 у відповідачів виникла заборгованість, яка складає 17760,70 грн за послуги з центрального постачання холодної води. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, нараховані 3% річних в сумі 447,47 грн та 1698,89 грн. інфляційних втрат за період з 01.07.2016 по 30.04.2019 року (тобто за 3 роки). Оскільки між сторонами по справі склались договірні правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому постачанню холодної води і водовідведенню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правил надання послуг), як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ч.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов`язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Згідно пунктів 17, 18, 21 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» щомісячно здійснюється централізоване постачання холодної води і водовідведення до квартири відповідачів. Так, згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.04.2014 по 30.04.2019 за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , існує борг у розмірі 17760,70 грн. по оплаті за централізоване постачання холодної води і водовідведення квартири. Як вбачається із вказаного розрахунку за вказаний період починаючи з 2014 року відповідачами не було здійснено жодної оплати за надані послуги. Посилання відповідачів на те, що вони фактично не проживали у вказаній квартирі, а тому не повинні сплачувати заборгованість, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, відповідачі не зверталися до позивача із заявами щодо припинення водопостачання та водовідведення у квартирі та припинення нарахування заборгованості, не зареєстрували своє постійне фактичне місце проживання у встановленому законом порядку відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», залишаючись зареєстрованими у вказаній квартирі, а допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їм відомо про не проживання відповідачів у вказаній квартирі лише з їх слів. Окрім того, їм не відомо чи проживав хто-небудь у цій квартирі в цей період та чи перебувала квартира в оренді, оскільки вони не були у вказаній квартирі. Враховуючи викладене, суд критично оцінює показання вказаних свідків. Разом з тим, посилання відповідачів на пропуск строку позовної давності щодо вимог позивача за період з 01.04.2014 по 30.04.2019 заслуговують на увагу. Так, відповідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у споpi, є підставою для відмови у позові. Однак, слід зазначити, що відповідно до положень ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як вбачається із долученої позивачем до відповіді на відзив копії ухвали Тернівського районного суду м. Кривого 01.02.2016 року по 31.12.2018 року. Таким чином, строк позовної давності переривався з цього часу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосування строку позовної давності до спірних правовідносин та задоволення вимог позивача за період з 01.02.2016 року по 30.04.2019 року. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При визначенні розміру інфляційних витрат та 3% річних, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, суд виходить з наступного. Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим. Суму стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця. З огляду на те, що відповідачі порушили зобов`язання зі сплати за послуги водопостачання та водовідведення, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 1698,89 грн. та 3% річних за порушення виконання зобов`язання по сплаті грошових коштів у розмірі 447,47 грн, які розраховані позивачем в межах строку позовної давності, а саме за період з 01.07.2016 по 30.04.2019 року. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд приходить до висновку про порушення майнових прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку, оскільки відповідачі не виконують свої зобов`язання, не сплачують за надані житлово-комунальні послуги, які отримують та користуються ними, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, із застосуванням строку позовної давності. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з кожного відповідача по 576,32 грн судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: partial