overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Комунальна установа Сумської обласної ради Будищанський психоневрологічний інтернат звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що з 06 березня 2019 року в інтернаті перебуває [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Вишньове Воронізької області Російської Федерації. Також мотивує заяву тим, що згідно історії хвороби вона проявляє симптоми деменції змішаного генезу (сімейна атаксія Фрідрейха з тетрапарезом, генералізованими гіперкінезами, епілепсія з середньої частоти епілептичними нападами) і в своєму психічному стані не може віддавати звіт в своїх діях та керувати ними. За вказаних обставин заявник просить визнати [PERSON] недієздатною. Представник заявника в судовому засіданні свою заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи заяву вважає повністю обґрунтованою та не заперечує проти її задоволення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що з 06 березня 2019 року в КУСОР Будищанському психоневрологічному інтернаті перебуває [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Вишньове Воронізької області Російської Федерації. Також встановлено, що [PERSON] проявляє симптоми захворювання у формі деменції внаслідок епілепсії (сімейна атаксія Фрідрейха з тетрапарезом, гіперкінезами, частими судомними нападами і, відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 17 лютого 2020 року, в своєму психічному стані вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин суд вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Комунальна установа Сумської обласної ради Будищанський психоневрологічний інтернат звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що з 11 грудня 2014 року в інтернаті перебуває [PERSON], [INFO], уродженка с. Собичеве Шосткинського району Сумської області. Також мотивує заяву тим, що згідно історії хвороби вона проявляє симптоми розладу особистості та поведінки внаслідок судинного захворювання головного мозку і в своєму психічному стані не може віддавати звіт в своїх діях та керувати ними. За вказаних обставин заявник просить визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку. Представник заявника свою заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи та прокурор заяву вважають повністю обґрунтованою. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи та думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з 11 грудня 2014 року в Будищанському психоневрологічному інтернаті перебуває [PERSON], [INFO], уродженка с. Собичеве Шосткинського району Сумської області. Також встановлено, що [PERSON] проявляє симптоми захворювання у формі судинної деменції і, відповідно до висновку амбулаторної судово психіатричної експертизи від 23 червня 2015 року, в своєму психічному стані вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин суд вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємства № 1 звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить виселити його з кімнати № 509 по вул. Портовій,1 в м. Комсомольську, без надання іншого жилого приміщення. Судові витрати покласти на відповідача. Заявлені вимоги мотивує тим, що згідно ордера № 3646 від 01.04.2003 року у кімнаті № 509 житловою площею 12,05 кв.м по вул. Портовій, 1 в м. Комсомольську 18 квітня 2003 року зареєструвався [PERSON] Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 березня 2015 року позов КЖРЕП № 1 до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням був задоволений і [PERSON] був визнаний таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Відповідач був знятий з реєстрації, але в добровільному порядку не звільняє спірну кімнату. Представник позивача в судове засідання не з»явилась. Надала суду заяву, в якій позов підтримує повністю та просить справу розглянути в заочному порядку в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився. Причини неявки не повідомив, будь-яких заперечень на позов не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що будинок № 1 по вул. Портовій в м. Комсомольську, в якому розташована спірна кімната, перебуває на балансі КЖРЕП № 1 м. Комсомольська. Згідно ордера № 3646 від 01.04.2003 року у кімнаті № 509 житловою площею 12,05 кв.м по вул. Портовій, 1 в м. Комсомольську 18 квітня 2003 року зареєструвався відповідач [PERSON] Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 24 березня 2015 року позов КЖРЕП № 1 до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням був задоволений. [PERSON] був визнаний таким, що втратив право користування спірною кімнатою. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Зазначене рішення набрало законної сили і має преюдиціальне значення по даній справі. Відповідач був знятий з реєстрації 22.07.2015 року та попереджений про звільнення зазначеного жилого приміщення. Після попередження [PERSON] продовжує безпідставно займати спірну кімнату та зберігати там свої речі. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання іншого жилого приміщення. Суд вважає, що [PERSON] самоправно займає спірне жиле приміщення, а тому підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Питання про судові витрати у справі вирішено судом згідно ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємства № 1 звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідачів , в якому просить виселити їх з кімнати № 3,4,5,6 секції 16 по [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. Судові витрати стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Заявлені вимоги мотивує тим, що згідно ордера № 49 серії Г від 25.07.2006 року у кімнатах № 3,4,5,6 житловою площею 49,88 кв.м секції 16 по [ADDRESS] 23 серпня 2006 року зареєструвалися та вселилися відповідачі [PERSON],[PERSON] та [PERSON] Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 липня 2015 року позов КЖРЕП № 1 до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням був задоволений і відповідачі були визнані такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. Відповідачі були зняті з реєстрації, але в добровільному порядку не звільняють спірну кімнату. Представник позивача в судове засідання не з»явилась. Надала суду заяву, в якій позов підтримує повністю та просить справу розглянути в заочному порядку в її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Причини неявки не повідомили, будь-яких заперечень на позов не надали. Про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно ордера № 49 серії Г від 25.07.2006 року у кімнатах № № 3,4,5,6 секції 16 по [ADDRESS] 23 серпня 2006 року зареєструвалися відповідачі [PERSON],[PERSON] та [PERSON] Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 липня 2015 року позов КЖРЕП № 1 до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, був задоволений і вони були визнані такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Зазначене рішення набрало законної сили і має преюдиціальне значення по даній справі. Відповідачі були зняті з реєстрації 23.09.2015 року та письмово попереджені про звільнення зазначеного жилого приміщення. Після попередження відповідачі продовжують безпідставно займати спірне жиле приміщення та зберігати там свої речі. Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання іншого жилого приміщення. Суд вважає, що відповідачі самоправно займають спірне жиле приміщення, а тому підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Питання про судові витрати у справі вирішено судом згідно ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11 звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по витратам на утримання будинку та прибудинкової території, посилаючись на те, що відповідачка проживає в [INFO], даний будинок являється комунальною власністю територіальної громади міста і перебуває на балансі Першотравневої районної ради та обслуговується КЖРЕП №11. Відповідачка не проводить оплату за обслуговування і ремонт будинку та прибудинкової території та допустила заборгованість в розмірі 2326 грн. 83 коп. На попередження позивача про добровільну сплату боргу, відповідачка не прореагувала, добровільно не погасила заборгованість. У звязку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідачки заборгованість по витратам на утримання будинку та прибудинкової території. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд, розглядати справу без нього. Позовні вимоги, що викладені в позовній заяві, підтримує в повному обсязі. В разі відсутності відповідачки, просить винести заочне рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідачка проживає в [INFO], даний будинок являється комунальною власністю територіальної громади міста і перебуває на балансі Першотравневої районної ради та обслуговується КЖРЕП №11. Відповідачка не проводить оплату за обслуговування і ремонт будинку та прибудинкової території та допустила заборгованість в розмірі 2326 грн. 83 коп. На попередження позивача про добровільну сплату боргу, відповідачка не прореагувала, добровільно не погасила заборгованість. Ці обставини підтверджені дослідженими судом доказами, а саме: розрахунком заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, з якого вбачається, що відповідачка заборгувала суму в розмірі 2326 грн. 83 коп. /а.с.7/; розрахунком інфляційних та 3% річних, з якого вбачається, що відповідачка заборгувала суму в розмірі 595 грн. 54 коп. інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 187 грн. 70 коп. /а.с.8/, довідкою КЖРЕПа № 11 про склад сімї відповідачки /а.с.6/; довідкою про те, що даний будинок обслуговується КЖРЕП №11 /а.с.5/. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом, і він підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Комунальне комерційне підприємство «Мариупольтепломережа» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач не вносить плату за користування опаленням та гарячим водопостачанням в результаті чого з 01.10.2005 року по 01.06.2014 року виникла заборгованість в сумі 11516 грн. 10 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист, в якому вимоги підтримав та прохав стягнути з відповідачів суму заборгованості. Відповідачі до суду не з'явились хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв'язку з чим, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Стаття 162 ЖК України зобов'язує власника жилого приміщення своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, до яких, згідно із ст. 67 ЖК України, належить і плата за теплову енергію. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], опалювальна площа якої дорівнює 48,2 м2. Наданим розрахунком підтверджується факт виконання ККП «Маріупольтепломережа» своїх зобов'язань щодо постачання теплової енергії в квартиру споживачів, відповідачів по справі. Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проводять сплату за надані позивачем комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в період з 01.10.2005 року по 01.06.2014 року в сумі 11516,10 грн. Позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення з позивачів 3% річних в сумі 947,15 грн. та інфляційних витрат в сумі 1770,82 грн. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд приходить до висновку, що ці суми відносяться до порушення грошових зобов'язань та не поширюються на вище вказані правовідносини сторін.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» (далі: лікарня) звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на лікування в сумі 21025грн. 86коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21 травня 2017 року відповідач [PERSON] завдав тяжкі тілесні пошкодження [PERSON], який перебував на лікуванні в лікарні. [PERSON] вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 10 листопада 2017 року по справі № 500/3790/17 засуджений за ч.1 ст.121 ч.1 КК України, а тому витрати на лікування підлягають стягненню з винної особи - відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. В судовому засіданні встановлено, що 21 травня 2017 року відповідач [PERSON] завдав тяжкі тілесні пошкодження [PERSON], який перебував на лікуванні в лікарні (а.с.7). [PERSON] вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 10 листопада 2017 року по справі № 500/3790/17 засуджений за ч.1 ст.121 ч.1 КК України (а.с.8-10). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до наданої довідки лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілої складають 21025грн. 86коп. (а.с.4,5) Відповідно до ст.1206 ЦК України особа,\~яка вчинила\~злочин,\~зобов'язана\~відшкодувати витрати\~закладові охорони\~здоров'я\~на лікування\~потерпілого від\~цього злочину,\~тому вищезазначені витрати повинні бути відшкодовані винною особою - відповідачем. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України та відносить до них судовий збір в сумі 1921грн., від сплати якого позивач звільнений, а тому повинен сплатити відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня «Психіатрія» звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що 20.07.20 о 16 год. 30 хв. [PERSON] , було доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» спеціалізованою психіатричною бригадою № 9 за рапортом поліції у зв`язку з агресивною поведінкою. Відповідно до висновку лікарів-психіатрів від 21.07.20 [PERSON] страждає на шизоафективний розлад, маніакальний тип. Параноїдний синдром. F-25.1. Посилаючись на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, та ураховуючи те, що [PERSON] вчиняє дії, які являють собою небезпеку для оточуючих і себе, у зв`язку з чим потребує лікування в стаціонарних умовах, однак у добровільному порядку від лікування відмовилася, заявник просив надати дозвіл на госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» лікар-психіатр [PERSON] підтримала заяву з вищенаведених підстав та просила її задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримав у повному обсязі, просив заяву задовольнити. Прокурор у судовому засіданні заяву підтримала, просила заяву задовольнити. [PERSON] щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку заперечувала, вказавши на те, що на будь-яке психічне захворювання не хворіє. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши заяву та додані до неї документи, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що згідно з висновком лікарів-психіатрів від 21.07.20 [PERSON] страждає на шизоафективний розлад, маніакальний тип. Параноїдний синдром. F-25.1 (а.с. 5-6). У зв`язку з наявністю тяжкого психічного розладу та вчиненням [PERSON] дій, які являють собою небезпеку для оточуючих та для неї особисто, вона потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Оскільки, в ході судового розгляду судом установлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: шизоафективний розлад, маніакальний тип. Параноїдний синдром. F-25.1, виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та для неї особисто, неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні тих, які забезпечують життєдіяльність, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» звернулося до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] та встановити над ним опіку, посилаючись на те, що останній перебуває на стаціонарному лікуванні з 03.07.2000 р. в 24-му психіатричному відділенні КНП ХОР «ОКПЛ №3» з діагнозом шизофренія параноїдної форми з безперервним типом перебігу. Враховуючи те, що строк дії рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2012 р. про визнання [PERSON] недієздатним скінчився, заявник звернувся до суду з зазначеною заявою. Представник лікарні надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву просить задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Так, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2012 р. [PERSON] було визнано недієздатним та над ним встановлену опіку. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.07.2016 р. у відношенні [PERSON] застосовано примусову госпіталізація у психіатричному стаціонарі. З висновку судово-психіатричного експерта № 549 від 12.09.2019 р. вбачається, що [PERSON] на теперішній виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, відповідно до свого психічного стану на теперішній час нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ст. 60 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved