Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Короткий зміст заяв по суті справи та стислий виклад позиції учасників процесу. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про виділ співвласником у натурі 1/3 частки із спільного майна. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є співвласником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , іншими співвласниками є [PERSON] , та [PERSON] , кожному з яких належить по 1/3 частки. В зв`язку з тим, що позивач має намір добудувати та здати в експлуатацію недобудований житловий будинок, який знаходиться на належній їй на праві власності земельній ділянці кадастровий номер 2311000000:01:014:0414, їй необхідно виділити в натурі 1/3 частку із житлового будинку [ADDRESS] . Позивачем на адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON] направлялися листи щодо виділення в натурі частки із житлового будинку [ADDRESS] в позасудовому порядку. Однак залишилися без відповіді. В зв`язку з чим позивач змушена завернутися до суду за захистом своїх прав щодо володіння та користування нерухомим майном, адже в позасудовому порядку їх захистити неможливо. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленка П.Л. від 20 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою витребувано з КП «Абрис» Токмацької міської ради матеріали інвентаризаційної справи по жилому будинку [ADDRESS] . Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Проведення експертизи доручено судовому експерту Тернових Валентину Анатолійовичу Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 13 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 17 лютого 2020 року відмовлено в прийнятті позовної заяви [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про виділ співвласником у натурі 1/3 частки із спільного майна з уточненими позовними вимогами. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позові. Судовий експерт Тернових В.А. в судовому засіданні 28.04.2020, пояснив, що висновок щодо виділу 1/3 частки в спільній частковій власності на житловий будинок, проведений ним по технічним документам та наявності на земельній ділянці фундаменту зруйнованого будинку. Між всіма співвласниками склалося фактичне користування житловим будинком і надвірними спорудами, частки яких становлять по 1/3, на момент набуття [PERSON] права власності на 1/3 частку. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній». Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній» та «відмова від отримання 26.03.2020». Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вислухавши позицію сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи №2446 по жилому будинку [ADDRESS] та матеріалів справи, співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є позивач по справі [PERSON] , [INFO] , та відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , кожному з яких належить по 1/3 частки. Позивач [PERSON] є співвласником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 14.04.1997 серії ААІ №435853, договору про припинення права на аліменти дитини від 06.12.2005 серії ВСК №126229 та договору дарування від 19.03.2018 серії ННВ 457927. Рішенням Токмацького райсуду Запорізької області від 29.08.1996, яке набрало законної сили 30.10.1996, [PERSON] виділено в користування земельну ділянку площею 392,2 кв.м. при домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 183,25 кв.м. під подвір`я. [PERSON] виділено в користування земельну ділянку площею 392,2 кв.м. при домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] виділено в користування земельну ділянку площею 392,2 кв.м. при домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , а також виділено [PERSON] та [PERSON] на двох земельну ділянку під подвір`я розміром 368,8 кв.м. На підставі рішення Токмацької міської ради №20 від 19.04.2018 [PERSON] надано у власність земельну ділянку кадастровий номер 2311000000:01:014:0414 площею 0,0547 га за адресою: [ADDRESS] . Позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, розмір частки 1:1, кадастровий №2311000000:01:014:0414, площа 0,0547 га, цільове призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради від 26.11.1998 №340/6 [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , дозволено будівництво одноповерхового будинку розміром 6,50 м х 6,50 м замість старого будинку непридатного до проживання. Із висновку №09/19 судової будівельно-технічної експертизи, складеної експертом Тернових В.А. , слідує наступне. «По першому питанню. Фактичне користування житловим будинком і надвірними спорудами співвласником [PERSON] відповідає її 1/3 частці в спільній частковій власності на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] . Фактичне користування житловим будинком і надвірними спорудами склалося між всіма співвласниками, частки яких становлять по 1/3, на момент набуття [PERSON] права власності на 1/3 частку, в спільній частковій власності на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, за договором дарування від 14.04.1997 серії ААІ №435853 посвідчений державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною Є.О., Р№ 1165, і договором дарування від 19.03.2018 серії ННВ 457927, посвідчений державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю., Р№ 434. По другому питанню. [PERSON] на 1/3 частку в спільній частковій власності на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості виділяється: - недобудований житловий будинок лі. «Б»; - сарай літ. «Д»; - водопровід літ. «З». Вищезазначені будівлі розташовані на приватизованій земельній ділянці площею 0,0547га, кадастровий номер 2311000000:01:014:0414, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розмір частки складає 1/1. За технічними показниками 1/3 частка житлового будинку, об`єкту житлової нерухомості, до складу якої входить недобудований житловий будинок літ. «Б», сарай літ. «Д», водопровід літ. «З», є відокремлена, має окремий вихід і знаходиться на окремій земельній ділянці, може бути виділена в натурі в окремий об`єкт (в окрему 1 (одиницю) нерухомого майна. Недобудований житловий будинок літ. «Б» побудований згідно рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради від 26.11.1998 за № 340/6 «Про добудову та перебудову житлових приміщень», в зв`язку з непридатністю до проживання в приміщення старого будинку. Приміщення в будівлі житловий будинок літ. «А» кухня 3-1 площею 6,3 кв.м, кімната 3-2 площею 11,1 кв.м, в будівлі веранда літ. «а2» веранда IV площею 12,4 кв.м, загальною площею 29,8 кв.м, житловою площею 11,1кв.м, (дані найменування згідно ксерокопія технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду виготовлений станом на жовтень 2005 рік, (мат. справи сторінка 19,20,21)) - знесені в зв`язку з непридатністю до проживання та аварійним станом». В зв`язку з тим, що позивач має намір добудувати та здати в експлуатацію недобудований житловий будинок, який знаходиться на належній їй на праві власності земельний ділянці кадастровий номер 2311000000:01:014:0414, їй необхідно виділити в натурі 1/3 частку із житлового будинку [ADDRESS] та в установленому законом прядку припинити право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Як слідує з листів, направлених 27.05.2019 позивачем на ім`я [PERSON] та [PERSON] , позивач зверталася до відповідачів щодо виділення в натурі частки із житлового будинку [ADDRESS] в позасудовому порядку. Однак, на час звернення з позовом до суду, дане питання не вирішено. У зв`язку з цим позивач не має можливості вільно розпоряджатися свою власністю, а тому вимушена звернутися до суду за захистом свого законного інтересу. Виділ 1/3 частки із спільного часткового майна на житловий будинок [ADDRESS] просить здійснити по фактичному користуванню: кухня площею 6,30 кв.м (3-1 по технічному паспорту), кімната площею 11,10 кв.м. (3-2 по технічному паспорту), веранда площею 12,4 кв.м (а-2 (1V) по технічному паспорту), загальною площею 29,8 кв.м. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до змісту ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до частини першої та другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з ч.1, 2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Як слідує з висновку експерта, приміщення в будівлі житлового будинку [ADDRESS] знесені в зв`язку з непридатністю до проживання та аварійним станом. Спірне домоволодіння є об`єктом права спільної часткової власності і у справі відсутні беззаперечні докази того, що воно повністю знищене, з огляду на наступне. Відповідно до ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. З аналізу вказаної норми слідує, що власник за своїм бажанням має право визначити фактичну та юридичну долю речі. Знищення майна належить до таких способів припинення права власності, коли власник за своїм бажанням, добровільно припиняє своє право власності, або ж право власності припиняється поза волею власника в результаті випадку, непереборної сили або неправомірних дій інших осіб. Враховуючи презумпцію непорушності права власності, здійснення власником права власності на власний розсуд, в поєднанні з положеннями ст.349 ЦК України, суд вважає, що право власності на знищене майно може бути припинено тільки за наявності відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. А як зазначено в п.17 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 25.09.2015 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», застосовуючи зазначену норму ЦК України, не всі суди звертають увагу на ч.2 ст.349 ЦК України, відповідно до якої право власності на знищене майно припиняється тільки за наявності відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Відповідно до п.75 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого об`єкта). Разом з тим, оскільки вище зазначений будинок перебуває у спільній частковій власності сторін, то дані правовідносини регулюються нормами ст.356 ЦК України, якими передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою. Документи про виділення таких часток в натурі відсутні, таким чином визначити яке майно зруйновано та кому воно належало неможливо, так як позивач є власником спільної часткової власності без виділення в натурі майна. З урахуванням вищевказаних норм законодавства суд дійшов висновку, що у разі відсутності добровільної згоди співвласника на поділ майна в натурі та припинення права власності в порядку ст.349 ЦК України, позивач може реалізувати своє право розпорядження майном лише шляхом звернення до суду з позовом про виділ у натурі 1/3 частки із спільного майна. Також суд враховує, що державними будівельними нормами передбачено, що на одній земельній ділянці може бути побудований лише один житловий будинок. Висновки суду. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати пов`язані з проведенням експертизи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з огляду на ухвалення рішення на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у рівних частинах на користь позивача 768,40 грн. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №0.0.1379952850.1 від 13.06.2019 та 6500,00 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, сплачених згідно з квитанцією №0.0.1480160957.1 від 30.09.2019. На підставі викладеного та

Outcome: approved