Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 05 лютого 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, від якого сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2011 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина. Після розірвання шлюбу та до теперішнього часу дитина проживає з позивачем. Аліменти на утримання сина відповідач з моменту ухвалення рішення сплачував нерегулярно, а з червня 2018 року взагалі припинив. Участі у вихованні сина не приймає, не відвідує дитину, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не надає доступ до культурних та інших цінностей, не цікавиться його життям та здоров`ям. Дитина не відчуває відповідача своїм батьком, між ними відсутній будь - який емоційний зв`язок. З початку навчання дитини у школі відповідач як його батько не цікавиться його навчанням, успіхами у школі, не спілкується з вчителями. З урахуванням наведеного, позивач просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] , судові витрати покласти на відповідача. Відзив на позовну заяву не надходив Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 19 липня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, яку зобов`язано надати до суду належним чином завірений висновок щодо розв`язання спору. 09 грудня 2019 року ухвалою суду підготовче засідання по справі зупинено, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] , повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник позивача - адвокат Лісняк Я.В., у судове засідання, повідомлений своєчасно та належним чином, не з`явився, причини його неявки суду не відомі. Представник третьої особи - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, повідомлена своєчасно та належним чином, не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказала, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Виконавчий комітет Запорізької міської ради в особі Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання свого представника не направив, причини його неявки суду не відомі. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи 05 лютого 2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, на підставі чого прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 серпня 2011 року. На підставі свідоцтва про зміну імені від 12 березня 2019 року, прізвище [PERSON] змінено на «[PERSON]». Станом на 19 вересня 2019 року розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів за період з серпня 2011 року по серпень 2019 року включно складає 90 213, 24 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, складеному Комунарським ВДВС м. Запоріжжя в рамках виконавчого провадження № 29709609. Згідно із довідки Запорізької спеціалізованої школи з поглибленим вивченням іноземної мови № 7 Запорізької міської ради Запорізької області від 05 червня 2019 року, [PERSON] , 2010 року народження, навчається у школі з 2016 року. З цього часу батько дитини школу та батьківські збори не відвідував, з вчителями з приводу навчання та поведінки свого сина не спілкувався. У довідці Дитячо юнацької спортивної школи «Хвиля» № 57 від 17 липня 2019 року вказано, що [PERSON] , 2010 року народження, займається в ДЮСШ «Хвиля» у відділенні плавання з 01 вересня 2018 року. Усі питання, що виникають під час відвідування вирішуються через матір. Матір та бабуся відвідують батьківські збори, постійно приділяють увагу вихованню дитини. Батько спортивну школу не відвідує, участі у вихованні дитини не приймає. За повідомленням Служби (управління) у справах дітей ЗМР від 10 червня 2019 року, [PERSON] зі скаргами на [PERSON] чи будь - яку іншу особу стосовно вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , не надходило. За висновком Районної адміністрації ЗМР по Комунарському району як органу опіки та піклування від 04 грудня 2019 року, останні вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позиція суду та нормативно - правове обгрунтування Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, оскільки [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками: не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує сину достатній життєвий рівень, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує всебічний розвиток сина, як особистості, суд вважає, що вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації вказано Комунарський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, то копію рішення, після набрання ним законної сили, необхідно направити до вказаного відділу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Враховуючи, що позов задоволено, то з відповідача на користь позивача відповідного до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути сплачений нею при подачі судовий збір у розмірі 768, 40 коп.

Outcome: approved