Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Комунальне підприємство «Білгород-Дністровськтеплоенерго» виконавчого комітету Білгород- Дністровської міської ради (далі КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго») в особі свого директора Волканова М.М. звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з [PERSON] заборгованість за опалення в сумі 67160,89 грн., посилаючись на те, що відповідач являється або- нентом КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», яке надає послуги з опалення його оселі, що роз- ташована за адресою: [ADDRESS] . Квартира відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізова- ного теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг. Між КП «Білгород- Дністровськтеплоенерго» та відповідачем встановлені фактичні договірні відносини на підставі ві- дкриття особового рахунку з надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води 23.01.2020 р. представник КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» звернувся до Білгород-Дні- стровського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з боржника заборгованості за опалення, яку надалі направлено було до Татарбунарського районного суду Оде- ської області, за місцем реєстрації боржника. 23.03.2020 р. Татарбунарський районний суд виніс судовий наказ на користь позивача, але 13.04.2020 р. суд своєю ухвалою за заявою боржника ска- сував судовий наказ від 23.03.2020 р. про стягнення заборгованості, тому представник позивача звернувся з позовною заявою до суду за захистом своїх прав. 07.07.2020 р. від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позовну заяву підписав дирек- тор Волканов М.М., але його повноваження не підтвердженні. Також, в будинку по [ADDRESS] не має квартири № 1 взагалі, та відсутній такий абонент. Він був власником 11/100 за адре- сою: [ADDRESS] з 25.03.2015 р. по 03.07.2017 р., тобто, він не має відношення до даного будинку. Крім того, зазначає, що розрахунок заборгова- ності складений за період з 01.01.2002 р. по 04.2020 р., а це порушує законодавство, а саме строк позовної давності в три роки для заборгованості та один рік для пені та штрафних санкцій. Відпо- відно до заяви від 29.10.2019 р., при перевірці комісією ОСББ встановлено, що відсутні мешканці на протязі 7 років в квартирі № 1 за вищезазначеною адресою та повністю відсутні прилади опале- ння (а.с.20). Представником позивача направлена відповідь на відзив, в якій зазначається про те, що відпові- дач посилався на те, що в будинку по [ADDRESS] не має квартири №1 , але у журналі внут- рішніх обмірів та розрахунків площ приміщень будинку чітко вказано номер квартири 1 , та у заяві, написаної [PERSON] про перевірку опалюваної площі теж вказано квартира № 1 . Також від- повідач стверджує, що на протязі 7 років в квартирі відсутнє опалення та прилади опалення, але є заява № 4774 від 04.02.2016 р. від відповідача до КП «БДТЕ» про перевірку опалювальної площаді та акт перевірки № 4853 із підписом останнього, де чітко вказано, що квартира № 1 опалюється. Також перевірку того, чи відсутні або наявні прилади опалення в квартирі, проводиться не лише комісією ОСББ, а разом із представником комунальних послуг, та складається акт. Так як відпові- дний акт відсутній, це означає, що відповідач самовільно відключився від централізованого опале- ння, а це вже є грубе порушення правил надання послуг з централізованого опалення. Тому, само- вільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від опла- ти за послуги теплопостачання. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направила заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації та проживання сповіщалася належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.17). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється абонентом КП «Білгород-Дністров- ськтеплоенерго», яке надає послуги з опалення його квартири [ADDRESS] . Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законо- давством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За період надання послуг КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» від відповідача скарг та заяв не надходило. В результаті не сплати відповідачем на користь позивача у період з 01.01.2002 р. по 01.04.2020 р. наданих/отриманих послуг з опалення, відповідачем була заподіяна шкода КП «Білгород-Дніст- ровськтеплоенерго» на суму 67160,89 грн. Відповідно до ст.ст.509, 510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (переда- ти майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобо- в`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, як- що інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.ст.525, 625 ЦК України). В силу ст.67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тари- фами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Ква- ртирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фо- нду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР (ст.68 ЖК УРСР). Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки, відповідач фактично ко- ристувався та користується тепловою енергією, то він має оплачувати надані послуги, а тому по- зовні вимоги підлягають задоволенню. Як вже зазначалось, у відзиві на позов відповідач посилався на те, що розрахунок заборгованос- сті складений за період з 01.01.2002 р. по 04.2020 р., а це порушує законодавство, а саме строк по- зовної давності в три роки для заборгованості та один рік для пені та штрафних санкцій (а.с.20). Так, суд погоджується з тим, що розрахунок заборгованоссті відповідача перед позивачем за на дання послуг з централізованого опалення складений за період, частина якого виходить за межі ст- року позовної давності. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України пеедбачено наслідкиспливу позовної давності. Так, у відповідності до ч.3 зазначеної норми Кодексу, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. У відзиві на позов відповідач посилався на те, що розрахунок заборгованоссті складений без врахування вимог позовної давності. Але ним не було заявлено про застосування позовної давності при ухваленні судового рішення, він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, тоді як суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у справі. У зв`язку з чим суд не вбачає законних підстав для застосування позовної давності при виріше- нні цього спору. На підставі викладеного,

Outcome: approved