Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача 1.Виклад позиції позивача. Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 139686,99 грн. за кредитним договором без номера від 03.12.2013 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.12.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір без номера, за яким остання отримала кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», викладеними на банківському сайті, складає між відповідачем і банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку обов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п.2.1.1.5.7 Договору. Згідно з п.1.1.1.52 Договору, овердрафт - короткостроковий кредит, який надається клієнту в разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів чи додаткових угод до Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку чи інший інтернет/SMS ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов і Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а тепер - на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011 року, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та Правила надання банківських послуг». Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку. Вказаний договір, в силу вимог ст.634 ЦК України, є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Згідно з ч.2 ст.639, ст.207 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми. Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Визнанням угоди відповідачем є факт користування нею картрахунком і використання кредитних коштів, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.642 ЦК України. Сторонами було визначено, що засобами доступу до картрахунку є кредитна карта Клієнта, та фінансовий телефон Клієнта, який проходить верифікицію з підтвердженням відповідно до п. 1.1.1.16 Договору. За Допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування (п.1.1.1.25 Договору - комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта). Таким чином позивач забезпечив відповідачу можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП-пароль. Також АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було надано відповідачу набір засобів доступу до рахунку через віддалені канали обслуговування, серед яких є: Internet-banking Приват24; MobileBanking; Контактний Центр Банку; Цілодобова служба «Консьєрж-сервіс» та доступ до пристроїв самообслуговування, через які клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку, згідно з п.п.1.1.1.82, 1.1.1.96 Договору. Для погашення кредиту Банк надав відповідачу інструменти, передбачені Договором, а саме п.2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх Банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. Пунктом 1.1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін виникають обов`язки: у кредитора - інформування позичальника щодо внесення змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Договору, у позичальника - отримання виписки про стан та здійснені операції по карткових рахунках. Неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє його від виконання зобов`язань за Договором (п.1.1.5.2 Договору). Згідно з п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору, зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку. За незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», відповідач зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 Договору. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі та надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, та, в порушення умов кредитного договору і ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, свої зобов`язання за договором не виконала. Статтями 526, 527, 530, 629 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином, а договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно з «Тарифами Банку» на час порушення зобов`язання та може змінюватись у відповідності до п.1.1.3.2.3 Договору. Відповідно до ч.1, 2 cт.549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а при виникненні боргових зобов`язань списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання). Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 03.12.2019 року виникла заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем в розмірі 273814,05 грн., з яких: 1767,90 грн. - заборгованість за кредитом; 265899,32 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 6146,83 ггрн. - заборгованість за пенею. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 139686,99 грн., яка складається з наступного:1767,90 грн. - заборгованість за кредитом: 137919,09 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 03.12.2013 року по 02.03.2019 року. Пунктом 1.1.7.12 Договору встановлено, що означений договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Пунктом 1.1.7.42 Договору передбачено, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, а у випадку непогашеної заборгованості, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зобов`язань за договором, заборгованість не погашає, чим порушує умови договору та законні права АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача Гребенюк О.С., що діє на підставі довіреності від 31.01.2019 року (а.с.37), в судове засідання не прибув, відповідно до поданого клопотання просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі на підставі доказів, доданих до позову, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.44). 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом подати відзив на позов та не подала до суду відзиву із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та щодо розрахунку заборгованості відповідно до позовних вимог, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 22.01.2020 року (а.с.50-51). ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача 1. 13.01.2020 року представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюком О.С. надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.43). 2. Крім того, 13.01.2020 року представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюком О.С. разом з позовною заявою надіслано до суду клопотання, в якому останній просить розглянути справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.44). 3. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавала. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою суду від 22.01.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, визначено дату першого судового засідання на 20.02.2020 року, з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.50-51). 2. 20.02.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача, на 08.04.2020 року (а.с.55). 3. 08.04.2020 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.58). За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. 4. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 03.12.2013 року договору кредиту без номера між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , що складається із Анкети-Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і правил ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надання банківських послуг, Тарифів банку (а.с.9, 10, 11-34). Згідно з п.1.7 Статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 21.05.2018 року, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.40-41). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 03.12.2013 року підписала заяву про надання їй кредиту шляхом відкриття карткового рахунку і встановлення на платіжну картку кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відтак, погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, що затверджені наказом голови правління ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» Дубілетом О.В. , що підтверджується заявою (а.с.9). Пунктом 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що якщо протягом 12 місяців з моменту підписання договору ні одна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Кредит надано шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується розрахунком заборгованості. Позивачем встановлено відповідачеві на платіжну картку кредитний ліміт в сумі 1800 грн. Погашення кредиту, сплата відсотків, винагороди, комісії здійснюється на умовах, що викладені в Заяві позичальника та в Умовах і правилах АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надання банківських послуг. Відповідно до заяви позичальника від 03.12.2013 року, відповідач [PERSON] зобов`язувалася здійснювати погашення заборгованості в порядку, встановленому Умовами і правилами надання банківських послуг, шляхом здійснення обов`язкового щомісячного мінімального платежу. Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», обов`язковий щомісячний мінімальний платіж становить 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с.10). Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил передбачено, що клієнт банку зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг, за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує клієнту проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році. При порушенні відповідачем строків платежів більше, ніж на 30 днів, остання, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, зобов`язана сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Також, п.2.1.1.12.6.1 Умов і правил передбачено нарахування пені відповідно до встановлених тарифів за борговими зобов`язаннями. Відповідно до п.2.1.1.12.9 Умов і Правил, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку, зокрема з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань. При незгоді із зміною Правил та/або Тарифів, позичальник зобов`язується звернутися в банк для розірвання договору та погасити виниклу заборгованість (п.2.1.1.5.4 Умов та правил). Згідно з п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за Договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п.2.1.1.5.7 Умов та правил. Пунктом 1.1.7.42 Умов та Правил передбачено, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках договору. При наявності на момент закриття непогашеної заборгованості перед банком, в тому числі заборгованості по овердрафту, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. [PERSON] порушено умови договору в частині внесення необхідних щомісячних платежів по кредиту, відсотках та інших витратах. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не проводила сплати по погашенню заборгованості по кредиту (а.с.6-8). Зобов`язання за договором кредиту від 03.12.2013 року [PERSON] не виконала до цього часу. Заборгованість по Договору станом на 03.12.2019 року відповідача [PERSON] перед позивачем становить 139686,99 грн., з яких: 1767,90 грн. - заборгованість за кредитом: 137919,09 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 03.12.2013 року по 02.03.2019 рік (а.с.6-8). Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] не висловила, оскільки відзиву на позов до суду не надіслала. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України). VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом. Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором кредиту без номера від 03.12.2013 року. Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач - боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. (а.с.1).

Outcome: approved