Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] і на обґрунтування вимог вказала, що квартира [ADDRESS] належить їй за договором купівлі-продажу від 17.04.2003. У квартирі зареєстровані вона та як члени сім`ї її колишній чоловік [PERSON] та їхня дочка відповідач [PERSON] . З березня 2015 року і дотепер відповідач фактично не мешкає у квартирі, постійно проживає у Російській Федерації, одружилася там і повертатися до України не бажає. Позивач змушена самостійно сплачувати комунальні платежі за відповідача, і тому бажає зняти її з реєстраційного обліку, оскільки між ними немає домовленості про те, що за [PERSON] зберігатиметься право на проживання у квартирі. Вона неодноразово пропонувала доньці приїхати та знятися з реєстрації, але та відмовляє у цьому через зайнятість на роботі. Позивач вважає, що остання втратила право користування жилим приміщенням квартири, про що і просить суд ухвалити рішення.\~ ІІ. Позиції сторін, заяви (клопотання) учасників справи. У підготовче засідання позивач, її представник адвокат Малькевич Є.А. та третя особа [PERSON] не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач [PERSON] також не прибула до суду, судом отримано від неї заяву від 29.11.2021, посвідчену нотаріусом нотаріального округу міста Єкатеринбургу Свердловської області РФ, про те, що факт свого непроживання у квартирі з 2015 року і по т.ч. вона підтверджує, позовні вимоги у справі визнає у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26.11.2021 відкрите загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 21.12.2021, відповідачеві запропоновано подати відзив на позовну заяву. Відповідно до ч.3\~ст.200\~ЦПК України судом постановлено ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження з підстави визнання позову відповідачем. VI. Встановлені судом фактичні обставини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с.5). Квартира [ADDRESS] належить позивачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.04.2003 приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Богатовим С.Г., реєстровий номер 1319; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно БТІ м. Димитрова №19823502 від 08.08.2008 (а.с.5 (зворот) та 6). Згідно з довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №15721 від 10.11.2021 відповідач [PERSON] як дочка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 23.07.2013 (а.с.7), реєстрація відповідача за цією адресою з 23.07.2013 і на час розгляду справи також підтверджена відомостями, витребуваними судом (а.с.11). Також у квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] . Як вбачається з акту №485 від 10.11.2021 Координаційного комітету органів самоорганізації населення м. Мирноград, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , фактично не мешкає з березня 2015 року, проживаючи у Російській Федерації (а.с.8) V. Норми права, що застосовуються судом, і оцінка суду. Правовідносини в даній справі регулюються Цивільним кодексом України. Оскільки квартира належить позивачеві на праві приватної власності, а відповідач як дочка є членом її сім`ї, в цій справі мають бути застосовані положення статті 450 ЦК України, згідно з частиною другою якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом дослідженими у справі доказами достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] фактично не мешкає у квартирі позивача з 2015 року, за цільовим призначенням квартиру не використовує, її відсутність в житлі носить безперервний характер. Поважних причин, з яких відповідач не проживає там, чи відомостей про наявність домовленостей між нею та власником житла щодо порядку використання квартири судом не встановлено. Більш того, в наданій суду заяві відповідач [PERSON] сама підтвердила факт непроживання у квартирі з 2015 року та визнала позовні вимоги. У відповідності до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстави для задоволення позову наявні і [PERSON] належить визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved