Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Кролевецька центральна районна лікарня звернулася до суду через свого представника лікаря-фтизіатра Шкоду В.І. з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що [PERSON] хворіє на відкриту форму туберкульозу, що становить загрозу для оточуючого населення, потребує негайного лікування у зв'язку з погіршенням стану здоров'я та дуже поганими показниками обстежень. [PERSON] неодноразово був попереджений, ознайомлений з усіма наслідками не лікування. Кролевецька ЦРЛ виділила для транспортування хворого [PERSON] автомобіль, але хворий відмовився від госпіталізації та стаціонарного лікування в Сумському обласному комунальному протитуберкульозному диспансері. Оскільки [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, просив суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати [PERSON] до Сумського обласного комунального протитуберкульозного диспансера на три місяці. У судовому засіданні Шкода В.І. та [PERSON] підтримали заяву, просили суд задовольнити її в повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] страждає тяжкою, важковиліковною формою туберкульозу, яка представляє загрозу як для нього так і для оточуючих; дана форма хвороби потребує лише лікування в умовах стаціонару. При цьому Шкода В.І. пояснив, що на обліку [PERSON] перебував з 2008 року, проходив лікування і в 2013 році був знятий з обліку. При проходженні медичного огляду в 2014 році було встановлено факт погіршення стану здоров'я, виявлена відкрита форма туберкульозу; в обласній лікарні йому було запропоновано оперативне лікування, від якого [PERSON] відмовився. Йому роз'яснювалося, що він зобов'язаний пройти курс лікування в умовах стаціонару, для чого ЦРЛ для поїздки в обласну лікарню виділяється транспорт, однак хворий відмовився, з жовтня 2014 року взагалі не являється на виклики. Представник громади - сільський голова с.Реутинці Євтушенко В.М. підтримав заявлені вимоги Кролевецькою ЦРЛ, пояснив, що йому відомо, що хворий на туберкульоз [PERSON], становить загрозу для оточуючого населення, про що йому говорила місцевий фельдшер, яка зазначала, що той не з'являється на виклики лікаря-спеціаліста. Відповідно до положень ч.1 ст.285 ЦПК України [PERSON] в судове засідання не викликався, адже за даними протитуберкульозного закладу, він становить загрозу розповсюдження туберкульозу. Суд, заслухавши пояснення представників Кролевецької ЦРЛ - Шкоди В.І. та Тищенко О.М., представника громади - сільського голови с.Реутинці Євтушенка В.М., дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують (п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»). З висновку районного лікаря фтизіатра Кролевецької ЦРЛ (а.с.4), виписки з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] (а.с.2) вбачається, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу та перебуває на обліку в Кролевецькому туб. кабінеті. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Згідно ч.1, 3 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих на строк до трьох місяців. Згідно з мотивованим висновком лікаря-фтизіатра Кролевецької ЦРЛ Шкоди В.І. від 19 листопада 2014 року [PERSON] являє собою загрозу для оточуючого населення, потребує негайної ізоляції та негайного лікування у зв'язку з погіршенням стану здоров'я та дуже поганими показниками обстежень, що становить смертельну загрозу для хворого (а.с.4). Від госпіталізації, запропонованої адміністрацією Кролевецької ЦРЛ, [PERSON] відмовився, про що було складено акт (а.с.3). Зважаючи на те, що [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу він підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ст.ст. 1, 11, 20, 25 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз»,

Outcome: approved