Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Кредитна спілка «Гільдія вуглекопів» звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 88 від 23.04.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. терміном на 24 місяці, натомість зобов'язався своєчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки і в порядку встановлені кредитним договором. Оскільки позичальник [PERSON] свої зобов'язання по договору не виконав, станом на 09.06.2015 року у нього утворилася заборгованість перед кредитною спілкою в загальній сумі - 18220,71 грн. На письмові повідомлення про необхідність погашення заборгованості [PERSON] не відреагував, борг не сплатив. Відтак вважає позов підставним та просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи у відповідності до ст. 74 ЦПК України, що стверджується витягом з газети «Львівська пошта» від 20.10.2015 року № 117-118 (1728-1729), в судове засідання не з'явився. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З кредитного договору № 88 від 23.04.2012 року вбачається, що такий був укладений між кредитною спілкою «Гільдія вуглекопів» та [PERSON] у вигляді надання останньому кредиту у сумі 8000,00 грн. терміном на 24 місяці, натомість останній зобов'язався своєчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строки і в порядку встановлені кредитним договором. Згідно видаткового касового ордеру відповідача від 23.04.2012 року, підписаного [PERSON], останньому було видано 8000,00 грн. У той же час встановлено, що відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов'язання належним чином не виконував, частково здійснив оплату по відсоткам на суму 5292,61 грн. Так, з дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 09.06.2015 року позичальника перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 18220,71 грн., яка складається з наступного: 8000,00 грн. тіло кредиту; 6220,71 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 4000,00 грн. штрафу. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, та внаслідок цього заборгував позивачу 18220,71 грн., тому позов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Останні складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 200,00 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved