Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 10.06.2020 [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом, в якому просив зняти арешт з усього майна [PERSON] накладеного постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Гордійчук Я.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 24 від 03.07.2009 та постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Мирошник І.М. про відкриття виконавчого провадження № 22514777 від 11.11.2010 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи від 03.07.2009 за № 8854363 та від 11.11.2010 за № 10476586 про арешт усього майна, що належить [PERSON] . 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що у позивача на даний час відсутня будь-яка заборгованість, виконавчі провадження, за якими виносились вищевказані постанови на виконанні не перебувають, документи вказаних виконавчих проваджень знищені, а отже відсутні будь-які особи (стягувачі), в інтересах, яких було накладено арешт на майно позивача. Станом на сьогодні відсутні будь-які виконавчі провадження, у яких позивач є боржником. Також відсутні будь-які невиконані зобов`язання фінансового характеру перед іншими третіми особами в межах іншого цивільного, адміністративного чи кримінального судочинства. При цьому, арешт (обтяження) накладений на майно, порушує право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Посилаючись на те, що у позасудовому порядку вирішити питання щодо зняття арешту не має можливості, позивач звернувся до суду. ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15.06.2020 відкрито провадження у справі № 296/4824/20, справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження (а.с.33-34). 2.2. В підготовчому засіданні 28.07.2020 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі № 296/4824/20 та призначено до розгляду справи по суті (а.с.35-36). 2.3. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. 2.4. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, відзив на позов не подавав. 2.5. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також наявну згоду позивача, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. Право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та її арешт підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №208451655 від 07.05.2020 (а.с.5-7). 3.2. Зі змісту відповіді Корольовського відділу виконавчої служби у місті Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 18.05.2020 №18.22/21/2020/23/63257 вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 18.05.2020 виконавчі документи за якими боржником є [PERSON] до Корольовського відділу ДВС не надходило та на виконанні не перебувають, а виконавчі провадження, в яких виносились постанови на виконанні не перебувають, документи виконавчих проваджень знищені (а.с.9). 3.3. Зі змісту довідки Корольовського районного суду м. Житомира від 10.03.2020 вбачається, що згідно з даними, що містяться в автоматизованій системі документообігу суду «Д-3», щодо [PERSON] за період із 2015 року дані у системі відсутні (а.с.10). 3.4. Зі змісту відповідей Корольовського відділу виконавчої служби міста Житомира ГТУЮ у Житомирській області від 16.09.2019, 07.11.2019, 24.12.2019 вбачається, що на виконанні Корольовського відділу виконавчої служби міста Житомира ГТУЮ у Житомирській області перебували такі виконавчі провадження: ВП №14755341, ВП № 29261314, ВП №39994212, ВП № 25264677, ВП № 24862924, відомості про сплату боргу відсутні (а.с.21-26). 3.5. У листі Богунського відділу виконавчої служби у місті Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 18.02.2020 №51119 зазначено, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень, про стягнення заборгованостей з [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають (а.с. 27). 3.6. З відповіді Житомирського районного відділу виконавчої служби у місті Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 17.03.2020 №18.5-25/8/2020/23/29455 вбачається, що станом на 17.03.2020 виконавчі документи за якими боржником є [PERSON] до Житомирського районного відділу ДВС не пред`являлись та на виконанні не перебувають (а.с.28). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Нормами статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним. 4.2. Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. 4.3. За статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. 4.4. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 4.5. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. 4.6. Згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» кожна особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 4.7. Частиною 4 статті 59 Закону «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. 4.8. В усіх інших випадках, як вбачається з часитини 5 статті 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу зняття арешту з майна, що належить позивачу. 5.2. Як встановлено судом, що наявність накладеного арешту на 1/3 частини квартири [ADDRESS] перешкоджає позивачу здійснювати належним чином розпорядження та володіння майном, чим порушуються його права та інтереси. Крім того, заборгованість у позивача відсутня, виконавчі провадження, в яких виносились постанови на виконанні не перебувають, документи виконавчих проваджень знищені, а отже відсутні будь-які особи (стягувачі), в інтересах яких було накладено арешт на майно позивача. Також відсутні будь-які виконавчі провадження, у яких позивач є боржником. 5.3. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про наявність правових підстав для зняття арешту із зазначеного майна. 5.4. Рішення про зняття арешту з майна є підставою для виключення його з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під № 8854363 та № 10476586. 5.5. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved