Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Керівник Білоцерківської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Білоцерківської міської ради, Комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківської міської лікарні №2» із цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Фінансове управління Білоцерківської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, посилаючись на те, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2017 року кримінальне провадження №12016110030004777 від 19.09.2016 року щодо [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та [PERSON] , [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. Разом із тим, судом встановлено, що 16.09.2016 року, близько 21 год. 00 хв. в м. Біла Церква Київської області [PERSON] за попередньою злочинною змовою групою осіб, спільно [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи поряд із магазином АТБ, що по бульвару Олександрійському, 84, безпідставно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON] , діючи з метою заподіяння останній тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, умисно нанесли потерпілій [PERSON] удари руками та ногами по тілу, чим заподіяли останній тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, потерпіла [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ БМР Білоцерківській міській лікарні №2 у період з 20.09.2016 року по 26.09.2016 року, що підтверджується довідкою, виданою лікарнею від 17.12.2018 року за №03-05/2280. Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] становлять 2 336 грн. 76 коп., проведено 6 ліжко-днів. Оскільки витрачені на стаціонарне лікування кошти відшкодовані не в повному обсязі, позивач просить суд стягнути з [PERSON] кошти, витрачені КЗ БМР Білоцерківською міською лікарнею №2 на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] від злочину в розмірі 778 грн. 76 коп. та перерахувати їх на відповідний рахунок на користь КЗ БМР Білоцерківської міської лікарні №2. Ухвалою суду від 11.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Постельга О.А. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Білоцерківська міська рада подала клопотання, в якому просила проводити розгляд справи без участі її представника, вирішення справи покладає на розсуд суду. Комунальний заклад Білоцерківської міської ради Білоцерківська міська лікарня №2. подала заяву, в якому просив проводити розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа міське фінансове управління Білоцерківської міської ради подала клопотання, в якому вирішення справи покладає на розсуд суду. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що близько 21 год. 00 хв. в м. Біла Церква Київської області [PERSON] за попередньою злочинною змовою групою осіб, спільно [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи поряд із магазином АТБ, що по бульвару Олександрійському, 84, безпідставно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON] , діючи з метою заподіяння останній тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді тілесних ушкоджень, умисно нанесли потерпілій [PERSON] удари руками та ногами по тілу, чим заподіяли останній тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2017 року кримінальне провадження №12016110030004777 від 19.09.2016 року щодо [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, [PERSON] , [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпіла [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ БМР Білоцерківській міській лікарні №2 у період з 20.09.2016 року по 26.09.2016 року, що підтверджується довідкою, виданою лікарнею від 17.12.2018 року за №03-05/2280. Фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] становлять 2 336 грн. 76 коп., проведено 6 ліжко-днів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] частково відшкодували КЗ БМР Білоцерківській міській лікарні №2 витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] , що підтверджується копією квитанції №0.0.1307270455.1 від 25.03.2019 року та копією квитанції № 0.0.1307297775.2 від 25.03.2019 року. Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України, видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави, в зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я. Білоцерківська міська лікарня № 2 належить до комунальної власності, тобто перебуває у власності територіальної громади м. Біла Церква. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. П. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року вказує, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів того, що відповідачем відшкодовано кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що витрати, понесені Білоцерківською міською лікарнею № 2 на лікування потерпілого підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача [PERSON] , а тому, суд, вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вказаним позовом був звільнений від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1 921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved