Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

І. Зміст вимог пред`явлених позовів. 1. В травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним первісним позовом та посилається на те, що в період часу з 2 липня 2012 року до 4 березня 2016 року сторони пере-бували в шлюбі. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , а [INFO] дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Вони не можуть дійти згоди щодо того, з ким із них будуть проживати діти. [PERSON] працює в КП «Київський метрополітен» та має регулярний, постійний дохід. Крім того, вона має декілька місць проживання в м. Києві та с. Кірове Бориспільського району, придатних для проживання малолітніх дітей. Позивач не зловживає спиртними напоями, не перебуває на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, не має хронічних захворювань та не притягувався до адміністративної і кримінальної відповідальності. Тому [PERSON] просить суд визначити місце проживання дочок [PERSON] та [PERSON] з матір`ю. 2. В липні 2016 року [PERSON] пред`явив зустрічний позов та посилається на те, що дочки [PERSON] та [PERSON] проживають з ним в житловому будинку по [ADDRESS] . Цей будинок має п`ять житлових кімнат, облаштований газовим та твердим опаленням. Кімнати, в яких проживають малолітні діти, забезпечені меблями, спальними місцями та місцями для навчання та ігор. [PERSON] працює в ТОВ «ДЕ-ФАКТО» на посаді охоронника. Крім того, він здійснює підприємницьку діяльність. Обидві дочки [PERSON] та [PERSON] віддають перевагу проживанню в сім`ї батька. Старша дочка [PERSON] дистанціювалась від матері та іноді навіть не бажає спілкуватись з нею. Тому [PERSON] просить суд визначити місце проживання дочок [PERSON] та [PERSON] з батьком, а також визначити такий спосіб участі матері у вихованні малолітніх дітей та у спілкуванні з ними: щодня з понеділка до п`ятниці з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та кожні вихідні з п`ятниці 18 години 00 хвилин до неділі 14 години 00 хвилин. ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі. 3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 14 червня 2016 року (а.с.30 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі. 4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 13 липня 2016 року (а.с.37-38 т.1), було задоволено клопотання [PERSON] про допит свідків [PERSON] та [PERSON] 5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 7 грудня 2016 року (а.с.144-145 т.1) вимоги зустрічного позову були об`єднані в одне провадження з первісним позовом. 6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 грудня 2016 року (а.с.149-150 т.1) було відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про призначення медичної та психіатричної експертиз. 7. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 30 грудня 2016 року (а.с.182-183 т.1), було задоволено клопотання [PERSON] про допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 8. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 6 грудня 2018 року (а.с.123-124 т.3), було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про допит експерта Ткаченко А.В. 9. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 січня 2019 року (а.с.132-133 т.3) клопотання представника відповідача Бачигіна К.В [PERSON] про призначення судово-психіатричної експертизи було залишено без розгляду. 10. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 січня 2019 року (а.с.135-136 т.3) було зобов`язано Бориспільську РДА скласти висновок про рекомендований порядок участі [PERSON] у вихованні дочок [PERSON] та [PERSON] , а також у спілку-ванні з ними у випадку, якщо їх місце проживання буде визначено з [PERSON] 11. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 травня 2019 року було повторно зобов`язано Бориспільську РДА скласти висновок про рекомендований порядок участі матері у вихованні малолітніх дітей та у спілкуванні з ними у випадку, якщо їх місце проживання буде визначено з батьком. ІІІ. Позиції учасників цивільного процесу з приводу пред`явлених позовів. 12. У судовому засіданні [PERSON] підтримує первісний позов та наполягає на його задоволенні. Водночас, вона не визнає зустрічний позов та просить суд відмовити в його задоволенні. 13. [PERSON] та його представник [PERSON] не визнають первісний позов та заперечують проти його задоволення. Водночас, вони підтримують зустрічний позов та просять суд задовольнити його. 14. Представник Бориспільської РДА Корніяка Л.Г. підтримує первісний позов та просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 15. 2 липня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Бориспільського району, про що був зроблений актовий запис №4. 16. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , а [INFO] дочка [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22 серпня 2012 року та серії [NUMBER] від 21 липня 2015 року (а.с.7-8 т.1). 17. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 4 березня 2016 року (а.с.5 т.1) шлюб між сторонами був розірваний. У судовому засіданні сторони не оспорювали та визнали, що після розірвання шлюбу вони проживають окремо. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. 18. Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. V. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо визначення місця проживання малолітніх дітей. 19. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 20. Згідно з ч.1 ст.161 цього ж Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 21. Відповідно до ч.2 цієї ж статті орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. 22. Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 23. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18), згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідаль-ність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Незважаючи на принцип 6 Декларації прав дитини, яким передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише за виняткових обставин, судам при прийнятті рішень належить надавати перевагу частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону України «Про міжнародні договори України», а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Декларація прав людини не ратифікована Україною, не має офіційного перекладу українською мовою. Таким чином, Декларація прав дитини не є міжнародним договором, згода на обов`язковість надана Верховною Радою України. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частини першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Зокрема, у статті 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є благонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява №10383/09). У зазначених справах ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини. Підсумовуючи, слід зазначити, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором. Разом з тим, положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова участь приділяється якнайкращому забезпеченню дитини (стаття 3), узгоджується з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. б. щодо визначення способу участі у вихованні малолітніх дітей та в спілкуванні з ними. 24. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. 25. Згідно з ч.2 ст.159 цього ж Кодексу суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. VІ. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо визначення місця проживання малолітніх дітей. 26. Встановлено, що [PERSON] працює в КП «Київський метрополітен» на посаді прибиральника виробничих приміщень. За період роботи в цьому підприємстві вона зарекомендувала себе виключно сумлінним та відповідальним працівником, який вміє добре будувати відносини з колегами, а також привітною, поступливою та чесною людиною, готовою виконувати додаткову роботу. [PERSON] щомісячно отримує заробітну плату. Ця обставина свідчить про те, що вона має регулярний та постійний дохід. Крім того, [PERSON] має місце проживання по [ADDRESS] та в квартирі [ADDRESS] . З актів обстеження умов проживання вбачається, що обидва об`єкти нерухомого майна придатні для проживання малолітніх дітей. 27. [PERSON] працює в ТОВ «ДЕ-ФАКТО» на посаді охоронника. За період роботи в цьому підприємстві він зарекомендував себе відповідальним працівником, який має достатній досвід та високу кваліфікацію, а також тактовною людиною з твердим характером, яка в колективі користується заслуженою повагою. [PERSON] щомісячно отримує заробітну плату. Ця обставина свідчить про те, що він також має регулярний та постійний дохід. [PERSON] проживає по [ADDRESS] . З акту обстеження житлово-побутових умов вбачається, що вказаний будинок має п`ять житлових кімнат, облаштований газовим та твердим опаленням. Кімнати, в яких проживають малолітні діти, забезпечені необхідними меблями, спальними місцями та місцями для навчання та ігор. 28. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] не палить та не вживає алкогольні напої, не хворіє тяжкими хворобами та не веде асоціальний спосіб життя. Вона дуже любить дочок [PERSON] та [PERSON] . Не зважаючи на те, що діти проживають з батьком, [PERSON] майже кожен день бачиться з дітьми та проводить з ними вихідні дні. 29. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також показали, що в робочі дні діти проживають з батьком, а у вихідні дні з матір`ю. Водночас, свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стверджують, що діти перебувають на повному утриманні [PERSON] Зокрема, він самостійно забезпечує харчування та лікування дочок [PERSON] та [PERSON] 30. З висновку за результатом психологічного дослідження емоційних компонентів ставлень дітей до значущих для них людей, складеного практичним психологом Донецького інституту соціальної освіти [PERSON] (а.с.47-60 т.3) вбачається, що враховуючи сильну емоційну залежність [PERSON] від свого батька [PERSON] та своєї бабусі [PERSON] та емоційну залежність [PERSON] від свого батька [PERSON] та сильну емоційну прив`язаність сестричок одна від одної, для належного виховання дітей в атмосфері довіри, взаєморозуміння, емоційного комфорту, а також враховуючи сильну травмуючи ситуацію, яка може скластись при вилученні дітей зі звичних для них умов проживання або при порушенні їх сумісного проживання (в разі розлучення дітей), більш сприятливими умовами є проживання дітей з батьком [PERSON] та його найближчими родичами (бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] (по лінії батька) за умови безперешкодного підтримання стосунків дівчат з їх матір`ю [PERSON] та забезпечення їхнього регулярного спілкування. При обстеженні відношення батька [PERSON] до виховання своїх дітей можна зробити висновок, що він сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, із задоволенням займається вихованням дітей, саморозвивається, має достатній запас знань та вмінь у вихованні. Понад усе ставить на перше місце емоційний комфорт дітей, добре дбає про їх здоров`я. Підтримує позитивний образ матері, сприяє їх спілкуванню. Відношення між ним та його доньками можна визначити як цілком благополучні, сповнені любові та взаємоповаги. Також сильним емоційним зв`язком відрізняються відношення дівчат зі своєю бабусею [PERSON] (особливо у [PERSON] ). Вони намагаються наслідувати риси поведінки, притаманні бабусі, разом радіють своїм успіхам. Вона не тільки допомагає створити комфортні умови проживання, але і намагається допомогти у навчанні дітей. Дівчата із задоволення приймають її допомогу. За висновками проведеного обстеження [PERSON] та [PERSON] показали відчуженість у стосунках з рідними по лінії матері. Тому рекомендовано місце проживання дітей визначити з батьком [PERSON] 31. З висновку за результатами іншого психологічного обстеження, проведеного практичним психологом Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова Ткаченко А.В. (а.с.38-46 т.3), також вбачається, що у [PERSON] наявна прив`язаність як до батька, так і до матері, її прагнення до емоційної близькості з обома батьками. Проте ймовірна нестача теплоти у спілкуванні з матір`ю, брак визнання з її боку, недостатнє відчуття безпеки й комфорту при взаємодії з нею призводять до психологічного дистанціювання [PERSON] від матері й можуть стати причиною подальшого емоційного відчуження дівчинки від неї. На відміну від гармонійних, довірчих, теплих та емоційно близьких стосунків [PERSON] з батьком [PERSON] . Тому ступінь емоційної близькості й прихильності дівчинки до батька є набагато вищим, аніж до матері, стосунки з ним є найбільш важливими й значущими для [PERSON] . З боку [PERSON] визначається глибока прив`язаність до батька, прихильне й довірче ставлення до нього, сильний емоційний зв`язок з ним, гармонійність і сприятливість їх дитячо-татусевих відносин стосунки з батьком є найбільш важливими і значущими для дівчинки. До матері [PERSON] також ставиться прихильно, прагне до спілкування й підтримання близьких, теплих стосунків з нею. Стосунки малолітніх [PERSON] та [PERSON] відзначаються глибокою прив`язаністю та виразною емоційною близькістю дівчат одна до одної. З боку [PERSON] спостерігається значна позитивна ідентифікація з [PERSON] , наявність сильного зв`язку з нею та наслідування старшої сестри, до якої вона ставиться дуже прихильно й шанобливо, визнаючи її авторитет. [PERSON] притаманне почуття відповідальності за молодшу сестру, уважне й дбайливе ставлення до [PERSON] , хоча іноді вона може переживати деякі ревнощі, сприймаючи сестру як найважливішу фігуру в сім`ї. Ставлення дівчат одна до одної характеризується виразним почуттям любові, взаємної поваги, взаємною чуйністю, увагою та турботою. Для кожної з них їх стосунки між собою є дуже значущими та важливими. Порушення тісної взаємодії між дітьми, зокрема, їх окреме проживання одна від одної, може негативно відбитись на їх психоемоційному стані та формуванні їх особистості. Відокремлення дітей може стати психологічною травмою для них та призвести до виникнення невротичних проявів, погіршення працездатності, зниження соціальної адаптації, а можливі розмови дорослих про це, якщо вони відбуватимуться у присутності дітей, можуть лякати дівчат, провокуючи стани напруги і тривоги. Особливості виконання [PERSON] та [PERSON] психодіагностичних метод свідчать про першочергове значення для них стосунків з сім`єю у складі батька [PERSON] , бабусі [PERSON] й дідуся [PERSON] (батькової матері і її чоловіка). Діти самі віддають перевагу проживанню в сім`ї батька [PERSON] , приймаючи реально існуючу ситуацію фактичного розлучення батьків і їх проживання окремо від матері. Але слід зазначити, що необхідною та обов`язковою умовою для цього є підтримання в свідомості дітей позитивного образу матері, створення умов для вільного й безперешкодного спілкування дівчат з матір`ю [PERSON] , сприяння підтриманню їх стосунків. [PERSON] характеризує високий виховний та педагогічний потенціал по відношенню до його доньок, у своїй взаємодії з дітьми та у створенні умов для їх розвитку він керується їх благополуччям, потребами й почуттями. Він добре дбає про їх здоров`я, розуміє важливість для дівчат підтримання у них позитивного образу матері й регулярного близького спілкування з мамою та сприяє цьому. Взаємодія між ним та його доньками будується на любові, доброзичливості, прийнятті, турботі, позитивних емоціях і визнанні, згуртованості, увазі до почуттів, взаємному дбайливому ставленні. При розгляді питання про місце проживання дитини важливим є її ставлення не тільки до кожного з батьків, а й до інших членів сім`ї, з якими буде проживати дитина, проживаючи з одним з батьків. Враховуючи емоційну схильність [PERSON] та [PERSON] до їх бабусі й дідуся по лінії батька та, навпаки, емоційне відчуження та відсутність прихильності до родичів по лінії матері, рекомендовано проживання обох дівчат у сім`ї батька [PERSON] . Таким чином, враховуючи все вище зазначене, можна зробити висновок, що за умови підтримання стосунків [PERSON] та [PERSON] з їх матір`ю [PERSON] в інтересах обох дівчат є їх проживання в сім`ї батька [PERSON] у зв`язку із сприятливістю такого проживання для фізичного, психічного його особистісного розвитку дітей і відчуття ними благополуччя. Особа батька [PERSON] є для обох дівчат запорукою й гарантом безпеки, стабільності та благополуччя. З боку дівчат спостерігається сильна прив`язаність до батька, довірливе ставлення до нього. Вище зазначене є підставою для висновку, що будь-яка зміна існуючого становища, яка матиме наслідком порушення стосунків [PERSON] та [PERSON] з батьком (зміна формату стосунків з батьком та (або) зміна місця проживання дітей на проживання з матір`ю [PERSON] , навіть при можливості подальшого спілкування дівчат з батьком), одночасно спричинить психотравмую-чий вплив на малолітніх [PERSON] та [PERSON] й негативно відіб`ється на їх психоемоційному стані та формуванні їх особистості, а надто може призвести до виникнення невротичних проявів і особистісної дисгармонії, погіршення працездатності, зниження соціальної адаптації дітей. Якщо гіпотетично говорити взагалі про розрив стосунків з батьком, то наслідки такої психологічної травми можуть бути надто глибокими та руйнівними для психіки й особистості кожної з дівчат. 32. Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON] показала, що вона проводила психологічне дослідження ставлення [PERSON] та [PERSON] до обох батьків. З цією метою експерт [PERSON] спостерігала за дітьми, спілкувалась з ними та досліджувала їх умови проживання. [PERSON] дистанціюється від матері. [PERSON] ставиться з прихильністю до обох батьків. Дівчата перебувають у тісному психологічному зв`язку між собою. [PERSON] піклується про молодшу сестру. У обох дівчаток батько асоціюється з березою, що символізує поєднання в [PERSON] функцій як батька, так і матері. Відібрання дітей від батька буде серйозним та непоправним травматичним ударом для дівчат. Відокремлення [PERSON] та [PERSON] також завдасть їм психологічну травму. 33. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення інтересів та розвитку дітей належить визначити місце проживання [PERSON] та [PERSON] з їх батьком [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] . щодо визначення способу участі у вихованні малолітніх дітей та в спілкуванні з ними. 34. Водночас, з наведених вище висновків за результатом проведення психологічних досліджень вбачається, що участь [PERSON] у вихованні дітей та у спілкуванні з ними є обов`язковою та невід`ємною умовою для забезпечення належного розвитку дочок [PERSON] та [PERSON] 35. З висновку органу опіки та піклування Бориспільської РДА №48/07-46-2782 від 18 червня 2019 року вбачається, що рекомендовано такий спосіб участі [PERSON] у вихованні дочок [PERSON] та [PERSON] , а також у спілкуванні з ними: щодня з понеділка до п`ятниці з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; кожні вихідні з п`ятниці 17 години 00 хвилин до неділі 20 години 00 хвилин; кожні шкільні канікули протягом 1/2 частини їх тривалості за місцем проживання матері або за місцем проживання дітей. 36. Всупереч ч.1 ст.84 ЦПК України учасники цивільного процесу не подали жодного доказу на підтвердження необґрунтованості висновку органу опіки та піклування, а також потреби у визначенні іншого способу участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей та у спілкуванні з ними. 37. З огляду на це суд вважає, що належить визначити такий спосіб участі [PERSON] у вихованні дочок [PERSON] та [PERSON] , а також у спілкуванні з ними: щодня з понеділка до п`ятниці з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; кожні вихідні з п`ятниці 17 години 00 хвилин до неділі 20 години 00 хвилин; кожні шкільні канікули протягом 1/2 частини їх тривалості за місцем проживання матері або за місцем проживання VІІ. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. 38. В матеріалах цивільної справи міститься висновок органу опіки та піклування Бориспільської РДА №7-46-3900 від 3 жовтня 2016 року (а.с.180-181 т.1), з якого вбачається, що місце проживання [PERSON] та [PERSON] рекомендовано визначити з матір`ю. Однак вказаний висновок органу опіки та піклування є зовсім не обґрунтованим, його достовірність спростовується висновками за результатами проведення психологічних досліджень та показаннями експерта [PERSON] .

Outcome: partial