Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Комунальне підприємство «Житсервіс-2» звернулося до суду з позовними вимогами щодо стягнення з [PERSON] заборгованості з оплати послуг за утримання будинку і прибудинкової території в сумі 862 грн. 02 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Адмірала Холостякова, б. 60, кв. 6 та пільг з оплати житлово комунальних послуг у відповідача не має. Зазначений будинок являється комунальною власністю Ізмаїльської міської громади, від імені якої загальне керівництво здійснює міська [PERSON]. Згідно договорів на утримання житлових будинків і прибудинкових територій, що знаходяться у власності міських рад від 03.01.2007 р. та 01.06.2011 р., укладених між УЖКГ Ізмаїльської міської ради та КП «Житсервіс-2» будинок знаходиться на обслуговуванні у позивача. В порушення п. 35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» відповідач користується послугами КП «Житсервіс-2», але своєчасно не сплачує за надані послуги, в результаті чого, станом на 01 січня 2015 року за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 862 грн. 02 коп., що підтверджується витягом з його особистого рахунку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача на користь КП «Житсервіс-2» заборгованість з оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 862 грн. 02 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Крім цього, зазначив що частина ремонтних робіт проведена, а проведення решти ремонтних робіт було заплановано в графіку поточного ремонту. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову мотивуючи тим, що КП «Житсеріс -2» належним чином послуги з утримання будинку і прибудинкової території не надавав та вважає здійснення нарахування незаконними та не обґрунтованими. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Адмірала Холостякова, б. 60, кв. 6, що підтверджується поясненнями сторін і з огляду на вимоги ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно даних особового рахунку заборгованість [PERSON] по оплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.01.2015 року становить 862 грн. 02 коп. Виплати відповідач [PERSON] частково проводив, але зазначена заборгованість на день розгляду справи в суді не виплачена. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно договорів на утримання житлових будинків та прибудинкових територій від 03.01.2007 р. та 01.06.2011 р., укладених між УЖКГ та КП «Житсервіс 2» будинок № 60 по вул. Адмірала Холостякова в м. Ізмаїлі знаходиться на обслуговуванні у позивача, який зобовязаний виконувати функції з утримання житлових будинків і прибудинкових територій, надавати житлово-комунальні послуги та проводити розрахунки з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень в будинках комунальної власності. Склад витрат повязаних з утриманням будинку та прибудинкових територій, які входять в плату за користування житлом, затверджені Постановами Кабінету Міністрів України №939 від 22.07.1998 року та №529 від 20.05.2009 року. Також, перелік послуг, які надаються КП «Житсервіс 2» відповідає Примірному переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року №150. Відповідач своєчасно не сплатив надані послуги КП «Житсервіс-2», в результаті чого за ним виникла заборгованість згідно даних особового рахунку в розмірі 862 грн. 02 коп. станом на 01.01.2015 року. Разом з тим, виплати відповідач [PERSON] частково проводив, але зазначена заборгованість на день розгляду справи в суді не виплачена. Відповідно п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати, повязані з підприємствами по обслуговуванню житла. Згідно п. 35 вказаних вище «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» власники, наймачі та орендатори житлових приміщень зобовязані виконувати Правила, своєчасно вносити плату за обслуговування та ремонт будинку, плату за наймання або оренду квартири, комунальні та інші послуги. Відповідно до рішень виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 507 від 15.05.2008 року, №847 від 05.07.2007 року, №1620 від 18.11.2010 року встановлений базовий тариф за користування житлом та утримання житлових будинків та прибудинкових територій за 1 кв. м. загальної площі на місяць з урахуванням ПДВ для будинків, які не обладнані ліфтами. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач [PERSON] посилався на те, що комунальні послуги надавались позивачем не в повному обсязі і не належним чином, а саме не виконані ремонтні роботи будинку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про житлово комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту претензії споживача, в якому зазначаються строки, види показники порушень, тощо, акт претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 статті 18 закону передбачений обовязок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів. Проте відповідач [PERSON] не надав складених та підписаних у встановленому законом порядку актів претензій щодо неналежного надання послуг КП «Житсервіс-2» з утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Адмірала Холостякова, б. 60, кв. 6, тобто суду не було надано відповідних доказів згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Інших доказів, окрім наявних у справі, у підтвердження своїх позовних вимог та заперечень сторонами надано не було. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов комунального підприємства «Житсервіс-2» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг за утримання будинку і прибудинкової території підлягає задоволенню, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 862 грн. 02 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved