Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

МКП «Основаніє» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення № 6 від 25.07.2012 року МКП «Основаніє» визнано виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій. Відповідач [PERSON], який значиться зареєстрованим та проживає за адресою: [INFO] тривалий період часу не проводить оплату житлово-комунальних з утримання будинку та прибудинкової території, у зв»язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.07.2011року по 01.05.2015 року у сумі 970,97грн., яку просять стягнути з відповідача на їх користь, а також стягнути судовий збір сплачений при подачі позову до суду у розмірі 243,60грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути у відсутності представника позивача, в якій зазначено, що у зв»язку з погашенням сума боргу у повному обсязі, просять стягнути з відповідача лише судовий збір у розмірі 243,60грн.. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Таким чином, суд відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечував, про що зазначено в поданій суду заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено довідкою № 2419 від 20.05.2015 року, виданою центром обслуговування абонентів єдиної абонентської служби Запорізької міської ради, а також довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій області, відповідач [PERSON] проживає та значиться зареєстрованим за адресою: [INFO](а.с.4,11). Отже, проживаючи в зазначеній квартирі, відповідач користуються послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються позивачем МКП «Основаніє». Відповідно до особового рахунку № 46201140 та довідки № 1044 від 19.05.2015 року, наданих позивачем, підтверджений факт наявності на дату подачі позову до суду, заборгованості по оплаті відповідачем наданих позивачем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, яка утворилась за період з 01.07.2011 року по 01.05.2015 року у загальному розмірі 970,97грн../а.с.5,6/. Судом встановлено, що на теперішній час позивач фактично не підтримує своїх позовних вимог в частині стягнення з відповідача виниклої заборгованості, у зв»язку з її погашенням у добровільному порядку, але просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору при подачі позову до суду у сумі 243,60грн.. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території у сумі 970,97грн. слід відмовити, так як сума заборгованості під час розгляду справи була добровільно сплачена відповідачем. Разом з тим, суд вважає за можливе частково стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору при подачі позову до суду з наступних підстав. Положеннями ч.1ст.89 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Разом з тим, судом встановлено, що позивач раніше звертався до суду з заявою про видачу судового наказу та на підставі ухвали суду від 26 червня 2015 року МКП «Основаніє» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір лише частково у розмірі 121,80грн..

Outcome: approved