Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 28 лютого 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, який згодим уточнив, до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що протоколом спільного засідання адміністрації та профсоюзного комітету Одеської дистанції колії №266 від 07.02.2006 року позивачу було надано службову двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 56.59 кв.м. на сім`ю у складі трьох чоловік: [PERSON] (позивач), [PERSON] (син) та [PERSON] (відповідач), куди вони переїхали у лютому 2006 року. Ордер на вселення в службову двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 56.59 кв.м. знаходиться у відповідача. 21.08.2007 року між Одеською залізницею (Залізниця) та Нерубайською сільською раде (Сільрада) було укладено договір про безкоштовну передачу з балансу Залізниці комунальну власність Сільради 5-ти поверхового 40-квартирного житлового будинку селищі Усатове Біляївського району Одеської області, в якому і зараз мешкає позивач. 27.08.2007 року актом приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність вищезазначений житловий будинок було передано в комунальну власність Нерубайській сільській раді. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 20.07.2011 року на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області. Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого позивач сплачує аліменти. Ще до припинення між [PERSON] та [PERSON] шлюбних відносин, відповідач [PERSON] переїхала до [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , де і мешкає по теперішній час. Це підтверджується актами виробничого управління житлово-комунального господарства ст. Усатово Нерубайської сільської ради від 24.05.2012 року, від 25.01.2013 року, від 18.05.2013 року, від 06.02.2019 року. 27.02.2012 року Біляївським районним судом Одеської області між позивачем та відповідачем було затверджено мирову угоду про усунення перешкод, вселення в квартиру та визнання права на приватизацію квартири [ADDRESS] , відповідно до якої [PERSON] приймає участь у сплаті комунальних платежів за вищевказану квартиру шляхом сплати 50% від загальної суми комунальних платежів. В подальшому [PERSON] відкрила окремий особовий рахунок на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Станом на 01.02.2019 року заборгованість за комунальні послуги [PERSON] по особовому рахунку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] складає 14 352,17 грн. У серпні 2017 року позивач створив нову сім`ю з [PERSON] , з якою має спільну доньку - [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки Нерубайської сільської ради № 421 від 06.02.2019 року в квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані 4 чоловіка: [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач, колишня дружина), [PERSON] (син, 2009 року народження), [PERSON] (дочка, 2017 року народження). Таким чином, відповідач будучи зареєстрованою в спірному жилому приміщенні та не маючи перешкод в користуванні ним, там не проживає понад шести місяців, своїх речей там не зберігає, комунальних платежів не сплачує, має заборгованість по особовому рахунку квартири, витрат по утриманню житлового приміщення не несе, дій, які б свідчили про намір і бажання зберегти за собою право користування спірним жилим приміщенням, не вчиняє на прохання позивача знятися з реєстраційного обліку не реагує. Також у відповідача є декілька об`єктів нерухомості, що належать їй на праві власності, відомості по яким внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з вище викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач до суду відзив на позов не надала, але раніше в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги не визнає, комунальні платежі за адресою: [ADDRESS] не сплачує, так як там не проживає. Має власне житло в іншому місці та маючи конфлікт з позивачем не поверне йому ордер на житло. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі. 4. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. 5. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, але раніше надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019 року справа була передана судді Галич О.П. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 04.03.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 08.07.2019 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у [PERSON] ордер на вселення в службову двокімнатну квартиру [ADDRESS] (оригінал). 9. 13 січня 2020 року представником позивача до суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача [PERSON] передати ордер на вселення в службову двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на зберігання в матеріалах справи №496/768/19 або голові Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області Юрківському В.Л. до вирішення справи по суті. Однак Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 13.01.2020 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. 10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 17.04.2020 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду по суті на 28.08.2020 року. 11. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 12. Судом встановлено, що позивачу було надано службову двокімнатну квартиру [ADDRESS] на сім`ю у складі трьох чоловік: [PERSON] (позивач), [PERSON] (син), та [PERSON] (відповідач), куди вони переїхали у лютому 2006 року, що підтверджується копією виписки з протоколу №266 від 07.02.2006 року (а.с. 13). 13. 27.08.2007 року між Одеською залізницею (Залізниця) та Нерубайською сільською радою (Сільрада) було укладено договір про безкоштовну передачу з балансу Залізниці комунальну власність Сільради 5-ти поверхового 40-квартирного житлового будинку селищі Усатове Біляївського району Одеської області (а.с.14-15). 14. Згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність від 27.08.2007 року вищезазначений житловий будинок було передано в комунальну власність Нерубайській сільській раді (а.с.16-19). 15. Згідно заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20.07.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 22-23) 16. Від вказаного шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). 17. Факт відсутності відповідача за адресою: [ADDRESS] з 2009 року підтверджується актами виробничого управління житлово-комунального господарства ст.Усатово Нерубайської сільської ради від 24.05.2012 року, 25.01.2013 року, 18.05.2013 року, 06.02.2019 року (а.с. 28-31). Вказані обставини відповідачка не заперечувала у судовому засіданні. 18. Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було затверджено мирову угоду по цивільній справі про усунення перешкод, вселення в квартиру та визнання права на приватизацію квартири (а.с.25-26). 19. Згідно довідки виробничого управління житлово-комунального господарства ст.Усатово №16 від 06.02.2019 року, зазначено, заборгованість [PERSON] по особовому рахунку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за комунальні послуги станом на 01.02.2019 року складає: квартплата - 2787,23 грн, опалення - 11564,94 грн., всього 14352,17 грн. (а.с.32). 20. Позивач створив нову сім`ю з [PERSON] , з якою має спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження (а.с.24). 21. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію), за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (син), [PERSON] (донька) (а.с.12). 22. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.12.2019 року, вбачається, що відповідач [PERSON] є власником нерухомості, а саме: квартири [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] (а.с.75-76). V. Оцінка Суду. 23. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 24. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 25. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 26. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав. 27. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). 28. Як встановлено матеріалами справи, позивач є користувачем житлового будинку, в якому зареєстрована відповідач. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення затверджено Радою Міністрів Української PCP. Відповідно до ч.1 ст.63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. 29 . Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону. 30. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). 31. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. 32. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. 33. Підстави для визнання члена сім`ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 34. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. 35. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. 36. Таким чином згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. 37. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. 38. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 39. Відповідно до позовних вимог позивача та наданих письмових доказів, суд вважає доведеним, що відповідач з 2009 року не проживає в житловому будинку, який належить позивачу на праві приватної власності. Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в житловому будинку за місцем реєстрації відповідачем суду не було подано. 40. У зв`язку з тим, що відповідач не проживає у вказаному житловому будинку, про що вона сама зазначила у судовому засіданні, та має на зберіганні оригінал ордеру на вселення в службову двокімнатну квартиру [ADDRESS] , тому вимога про зобов`язання [PERSON] повернути [PERSON] оригінал ордеру підлягає задоволенню. 41. Однак, при цьому суд зауважує, що зняття з реєстраційного обліку проводиться у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015р. №888-VIII, відповідно до положень якого з 04.04.2016 р., здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної ради. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 42. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції №34 від 18.02.2019 руку (а.с. 1) позивачем було сплачено 768,40 грн. судового збору, згідно квитанції №10 від 26.12.2019 року сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що разом становить 1536,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved