Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

На підставі рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 28 листопада 2008 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи із 04 листопада 2011 року до його повноліття. 15 листопада 2017 року [PERSON] заявила до Вінницького районного суду позов, в якому просила збільшити розмір аліментів, визначивши їх у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подання до суду цього позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05 березня 2018 року цивільну справу передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду. Ухвала набрала чинності 21 березня 2018 року (а.с. 67-68). 04 травня 2018 року отримано інформацію про зареєстровану адресу проживання відповідача у с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області. 05 червня 2018 року прийнято справу до провадження Мурованокуриловецького районного суду (а.с. 82) та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11 червня 2018 року (а.с. 90) у справі призначено розгляд по суті. В підготовче засідання сторони не зявилися. Представник позивача за довіреністю (а.с. 10) [PERSON] подав заяву (а.с. 87) про розгляд справи без участі його довірителя та його самого, просив позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення підготовчого засідання (а.с. 85), до суду не зявився, про причину неявки суду не повідомив. 11 червня 2018 року ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 90). Сторони до суду не зявилися, подавши заяви про розгляд справи без їх участі та про, відповідно, підтримання та визнання позовних вимог (а.с. 87, 92). \~ \~ \~ \~На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказах. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши справу, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На підставі рішення Ленінського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2008 року, яке набрало чинності 09 грудня 2008 року (а.с. 6), відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 181 СК України, існує два способи стягнення аліментів: у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Абзац 2 частини 3 ст. 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, законодавець не повязує питання способу стягнення аліментів із бажаннями відповідача і не надає право суду вирішувати питання способу стягнення аліментів на власний розсуд, а наділяє лише позивача правом обирати конкретний спосіб стягнення аліментів. Отже, вимога [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів підлягає до задоволення. Щодо визначення розміру аліментів, суд враховує наступне: Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлені обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану платника\~ або одержувача аліментів, зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених СК України. У ч.\~8\~ст.\~7\~СК України\~визначено,\~що регулювання\~сімейних відносин\~має здійснюватись\~з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом\~ст.\~18\~Конвенції про\~захист прав\~дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та\~ ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Визначений рішенням\~суду від\~28\~листопада 2008\~року розмір\~аліментів,\~вочевидь не\~може задовольнити\~потреби дитини,\~що незабаром\~досягне повноліття\~та забезпечити\~їй належне\~харчування,\~одяг,\~витрати на\~освіту і\~розвиток. Сімейне законодавство\~зобовязує суд\~при визначенні\~розміру аліментів\~враховувати стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дітей\~та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до наданої позивачем довідки (а.с. 9) відповідач працевлаштований і має дохід у вигляді заробітної плати в розмірі понад 4 тисячі гривень. Сам відповідач не надав суду доказів про наявність на його утриманні інших, крім сина [PERSON], осіб (твердження, що у нього є дружина-інвалід. не доведені належними доказами). Розмір аліментів позивач заявила як 1/4 частина заробітку (доходу), відповідач визнав таку вимогу, такий розмір аліментів, на думку суду, має задовольнити потреби дитини, і не поставить у складне матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовна вимога ґрунтується на вимогах закону,\~ а тому підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви.Позивач звернулася до суду з цим 15 листопада 2017 року, а тому саме з цієї дати аліменти мають бути стягнені в іншому розмірі. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що\~ якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою\~ позовної заяви майнового характеру встановлена\~ у розмірі 1\~відсоток ціни\~позову,\~але не\~менше 0,4\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб\~та не\~більше 5\~розмірів прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб (підпункт 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved